ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 434, 2016-08-01 09:30

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו מתחילים את הדיון בתקנות מס הכנסה (יישום הסכם פטקא), התשע"ו-2016.

משה גפני: בוקר טוב מי מציג?

<פרידה ישראלי: אתה מעוניין שנתחיל בהקראה?

משה גפני: כן.

משה גפני: אולי תגידי לפני זה כללית.

<פרידה ישראלי: אנחנו צריכים לזכור שהתקנות הן אלה שהכניסו את החוק לתחולה.

<פרידה ישראלי: התקנות האלה מתייחסות להסכם פטקא בלבד, וקובעות את כל ההליכים שעל המוסד הפיננסי הישראלי לבצע בכדי ליישם את הסכם פטקא.

<פרידה ישראלי: בתקנות יש התייחסות של המוסד הפיננסי לחשבונות של יחידים, ובהם יש את החלוקה לחשבונות קיימים וחשבונות חדשים; וחשבונות של ישויות, ובהם יש חלוקה לחשבונות קיימים וחדשים.

<פרידה ישראלי: לגבי שתי הקבוצות האלה יש מה שנקרא חשבונות מעבר, שזו קבוצה שלישית של חשבונות שנפתחו מהיום שבו הסכם הפטקא נחתם, ה-30.6.2014, ועד לתחולה של ההסכם, עד ליום שיעברו התקנות.

<פרידה ישראלי: לגבי כל אחד מהחשבונות, אומרים לנו איך הבנקים צריכים לזהות את המחזיק בחשבון, לראות אם הוא אמריקאי, ואת המידע שהם צריכים, איך הם מסווגים את החשבון – בר דיווח או לא בר דיווח – והמידע שהם צריכים להעביר לרשות המסים.

<פרידה ישראלי: חוץ מזה יש שורה של הוראות כלליות שמתייחסות לאופן שבו אנחנו רואים את היתרות, לכל מיני הגדרות שנמצאות בהסכם, לחיבור של יתרות בחשבונות שונים.

<פרידה ישראלי: יש כאן את ההסדרה של נושא הגמ"חים שאנחנו הסכמנו לגביה.

<פרידה ישראלי: אני מציעה שנתחיל לעבור – התקנות בנויות בעיקרן בהפניות להסכם.

<פרידה ישראלי: ההסכם והנספחים מצורפים לתקנות, עם נספח לתקנות.

<פרידה ישראלי: אלו עמודים על עמודים של פרטים טכניים וכללים שמקבצים את ההוראות שחלות על המוסדות הפיננסיים.

<פרידה ישראלי: התקנות בנויות בצורה כזאת שהן מפנות לסעיפים ספציפיים בדרך כלל בנספח אחד או בהסכם, ומבהירות בדרך הזאת את ההוראות החלות.

<פרידה ישראלי: זה נעשה מטעמים שלא לחזור מילה במילה על דברים שנמצאים כבר בתוך ההסכם והנספחים לו.

<פרידה ישראלי: אנחנו נקריא?

משה גפני: כן.

משה גפני: ולהסביר כל סעיף.

<טליה דולן: "תקנות מס הכנסה (יישום הסכם פטקא), התשע"ו- 2016 – בתוקף סמכותי לפי הגדרת "מוסד פיננסי" שבסעיף 135ב לפקודת מס הכנסה (להלן- הפקודה), סעיפים 135ג עד 135ה ו- 243 לפקודה, לאחר שהתייעצתי עם נגיד בנק ישראל, יושב ראש הרשות לניירות ערך ושר המשפטים למעט לעניין תקנה 7, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: הגדרות – 1.

<טליה דולן: (א) בתקנות אלה – "אדם אמריקני מסוים"- כהגדרתו בסעיף 1(לב) להסכם".

<פרידה ישראלי: הכוונה כאן באדם אמריקני מסוים הוא אותו אמריקני שאותו אנחנו מנסים באמצעים השונים שיתוו התקנות לזהות.

<פרידה ישראלי: אדם אמריקני מסוים הכוונה היא לאדם אמריקני, כלומר, תושב או אזרח ארצות-הברית, או ישות / גוף שהתאגד בארצות-הברית כחברה, כשותפות או כנאמנות.

<פרידה ישראלי: במילה מסוים הכוונה היא שלא כל האמריקנים נמצאים כאן, יש גופים מסוימים שמוחרגים, כמו חברות בורסאיות אמריקאיות, ברוקרים אמריקאים.

<פרידה ישראלי: גופים שהאמריקאים אומרים לנו לגביהם אל תחשיבו אותם אדם אמריקאי, אתם לא צריכים לדווח לנו, כי אלה גופים שמוסדרים מבחינתנו, אנחנו לא זקוקים לדיווחים של מדינה אחרת כדי לדעת לגביהם.

<פרידה ישראלי: בגדול, מבחינתנו, זה האדם האמריקני שאותו אנחנו צריכים לזהות, אם זה אינדיבידואל, יחיד, ואם זה ישות.

<טליה דולן: ""ההסכם"- הסכם פטקא שנוסחו מובא בתוספת הראשונה; "חברה לתועלת הציבור"- חברה לתועלת הציבור כמשמעותה בחוק החברות; "חוק העונשין"" - - -

<פרידה ישראלי: חוק העונשין זאת הגדרה שאנחנו מבקשים למחוק.

<פרידה ישראלי: בסעיף שתוקן הייתה הפנייה לחוק העונשין, ההפניה בוטלה, ושכחנו למחוק את ההגדרה, אז את זה אפשר למחוק.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> נכון, זה ירד.

<טליה דולן: ""חשבון בעל ערך גבוה"- חשבון קיים של יחיד שהיתרה המצרפית שלו בחשבונות קיימים עולה על מיליון דולר של ארה"ב ביום ב' בתמוז התשע"ד (30 ביוני 2014) או ב-31 בדצמבר של שנת 2015 וב-31 בדצמבר של כל שנה לאחר מכן; "חשבון חדש"- חשבון פיננסי שנפתח ביום התחילה או לאחריו; "חשבון מעבר"- חשבון פיננסי שנפתח בתקופה שלאחר יום ב' בתמוז התשע"ד (30 ביוני 2014) ולפני יום התחילה; "חשבון מתועד" - חשבון המפורט בחלק II, סעיף ו' לנספח 1".

<פרידה ישראלי: חשבון מתועד זה חשבון שתועד למטרה אחרת, שלא קשורה לפטקא.

<פרידה ישראלי: זה חשבון שכבר נבדק ונמצא שהוא שייך ללא אמריקאי לצרכי מס.

<פרידה ישראלי: ולכן חשבון שעבר תהליך כזה של תיעוד ויודעים שהמחזיק שלו הוא לא אמריקאי, לא יהיה צורך לקיים לגביו את ההליכים האלה.

<טליה דולן: ""חשבון קיים"- חשבון פיננסי שנפתח לפני יום ג' בתמוז התשע"ד (1 ביולי 2014); "יום התחילה"- יום תחילתן של תקנות אלה; "ישות אקטיבית"- "NFFE אקטיבי" כהגדרתו בחלק VI לנספח 1 וכן מוסד ציבורי; "ישות פאסיבית" –"NFFE פאסיבי" כהגדרתו בחלק VI לנספח 1".

<פרידה ישראלי: אנחנו מדברים על שני סוגים של ישויות.

<פרידה ישראלי: אחרי שבדקנו שהגוף שלנו הוא לא מוסד פיננסי והוא ישות, הוא יכול להיות גוף אקטיבי או גוף פסיבי.

<פרידה ישראלי: אם הוא גוף אקטיבי, בגדול, זה גוף שיש לו פעילות עסקית, שפחות מ-50% מההכנסה שלו היא הכנסה פסיבית, שהיא הכנסה מנכסים ולא מעסק.

<פרידה ישראלי: גוף אקטיבי זה חברה בורסאית, זה ישות ממשלתית, זה עסק שהוא בהקמה או בפירוק, שיכול להיות שבשלבים האלה, בגלל שהוא בהקמה או בפירוק, יש לו הרבה הכנסה פסיבית אז לא רצו להגדיר אותו כפסיבי, מוסד ציבורי.

<פרידה ישראלי: יש שורה ארוכה של גופים שאם אנחנו מגלים שהם גוף אקטיבי, אנחנו לא צריכים לתת דיווח – אם הם לא אמריקאים כמובן – על החשבונות שלהם.

<פרידה ישראלי: להבדיל, אם הגוף הוא פסיבי, ואז רואים אותו יותר כמכשיר להשקעה בידי בעליו, וגוף פסיבי זה כל גוף שהוא לא אקטיבי.

<פרידה ישראלי: אם זה גוף כזה שמשמש להשקעה בידי בעליו, אנחנו נרצה לזהות גם את בעלי השליטה שבו.

<פרידה ישראלי: אם בעלי השליטה הם אמריקאים – עסקנו בחוק בהגדרת בעלי שליטה – אנחנו נצטרך לתת דיווח גם על חשבונות של גוף כזה.

<טליה דולן: ""יתרה" בחשבון פיננסי או "ערך" של חשבון פיננסי או "יתרה מצרפית" – סך כל היתרות והערכים בחשבונות פיננסיים שבבעלות אותו יחיד או אותה ישות, לפי העניין, המוחזקים במוסד פיננסי ישראלי מדווח ובחשבונות המוחזקים בישות קשורה למוסד הפיננסי, אם המערכת הממוחשבת של המוסד הפיננסי מקשרת את החשבונות לעניין זהות בעל החשבון ומאפשרת צירוף היתרות או הערכים; "יתרה", "ערך" או "יתרה מצרפית" נכון ליום ב' בתמוז התשע"ד (30 ביוני 2014) - כל אחד מאלה נכון ליום האמור או נכון ליום כ"ח בטבת התשע"ד (31 בדצמבר 2013), לפי בחירת המוסד הפיננסי המדווח; "מוסד ציבורי"- עמותה שהיא מוסד ציבורי כהגדרתו בסעיף 9 (2) לפקודה או חברה לתועלת הציבור שהיא מוסד ציבורי כאמור; "מוסד פיננסי", "מוסד פיננסי ישראלי", "מוסד פיננסי ישראלי מדווח"— למעט מוסד ציבורי; "מנהל קשרי לקוחות" - לרבות מי שממלא תפקיד דומה".

<טליה דולן: ""מספר GIIN"- מספר זיהוי עולמי שהונפק למוסד הפיננסי בידי רשות המסים האמריקנית (Global Intermediary Identification Number); "מתווך מורשה"- מוסד פיננסי ישראלי מדווח שפועל כמתווך מורשה ((Qualified intermediary כמשמעותו בסעיף 4 סעיף קטן 1, פסקה ד' להסכם ואשר מתקיימים לגביו התנאים הקבועים באותו סעיף בדבר הבחירה לבצע ניכויים בשביל רשות המסים האמריקנית; "נאמנות מנכה"- מוסד פיננסי ישראלי מדווח שבחר לפעול כנאמנות זרה מנכה כמשמעותה בסעיף 4, סעיף קטן 1, פסקה ד' להסכם; "נספח 1"- נספח 1 להסכם; "סממן של ארה"ב"- כל אחד מהסממנים המפורטים בחלק II, סעיף ב', סעיף קטן 1 פסקאות (א) עד (ז) לנספח 1".

<פרידה ישראלי: פה אני רוצה לומר שהנושא של סממן אמריקאי זו אבן היסוד בזיהוי אם חשבון קיים מוחזק על-ידי אמריקאי.

<פרידה ישראלי: נערכת בדיקה אלקטרונית של הרשומות שיש לגבי אותו חשבון במטרה לזהות אם יש איזושהי אינדיקציה שהחשבון שייך לאמריקאי.

<פרידה ישראלי: אנחנו מפנים פה לרשימת הסממנים, שהם למשל כתובת, מקום לידה, אם כתוב לגביו, מספר טלפון, ייפויי כוח, הוראות קבע שיש בחשבון וכולי.

<פרידה ישראלי: זה הסממן.

<טליה דולן: ""רשות המסים האמריקנית" – IRS; "שותפות מנכה"- מוסד פיננסי ישראלי מדווח שבחר לפעול כשותפות זרה מנכה כמשמעותה בסעיף 4, סעיף קטן 1, פסקה ד' להסכם; "תעודת התאגדות"- תעודת רישום כמשמעותה בחוק העמותות, או תעודת התאגדות כחברה לתועלת הציבור בהתאם לסעיף 345ב(ד) לחוק החברות, לפי העניין; (א) לכל המונחים בתקנות אלה תהא המשמעות הנודעת להם בהסכם ובנספחיו, אם לא נקבע אחרת בפקודה או בתקנות אלה".

<טליה דולן: "חובת רישום – 2.

<טליה דולן: (א) מוסד פיננסי ישראלי מדווח חייב ברישום בתוך שלושים ימים מיום התחילה באתר של רשות המסים האמריקנית שכתובתו" – אני חושבת שאפשר לוותר על הקריאה.

<טליה דולן: "(ב) מוסד פיננסי ישראלי חייב ברישום אצל המנהל באתר האינטרנט של רשות המסים בישראל לפי התוספת השנייה; רישום כאמור של מוסד פיננסי ישראלי מדווח יכלול את מספר GIIN שהונפק לו".

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> טלי, לגבי הכתובת של האתר, כיוון שהוא מפנה לאתר האמריקאי ואין לנו שליטה אם הכתובת תשתנה ביום מן הימים, אם יכולה להיות גם הפניה מאתר רשות המסים לכתובת הזו ככל שהיא תתעדכן?

<פרידה ישראלי: אתה רוצה לשאול את רשות המסים אם הם יוכלו לתת הפניה מהאתר שלהם?

<רוני גנוד: לא נראה לי שתהיה בעיה.

<יואל נוה: אין בעיה.

<יואל נוה: <אייל לב-ארי> החובה של כתיבת כתובת האינטרנט היא משהו שמגיע מחקיקת משנה במשרד המשפטים.

<יואל נוה: מכיוון שמפנים כאן לכתובת מחוץ לישראל, שהיא יכולה להשתנות ואין לנו יכולת שליטה עליה אם היא תשתנה, אם צריך לשנות את התקנות.

<יואל נוה: אז בינתיים, עד שישתנו התקנות, עדיין שתהיה הפניה מרשות המסים לכתובת המעודכנת כדי שאנשים, עד התיקון, לא יסתמכו סתם על כתובת שבורה, במיוחד כשהתקנות מטילות חובות גם על המוסדות הפיננסיים להוציא מספר זיהוי.

<יואל נוה: בסדר גמור, תהיה הפניה.

משה גפני: צריך לכתוב את זה, לא?

משה גפני: <אייל לב-ארי> כן, כן.

<טליה דולן: אתה רוצה בתקנות את ההפניה?

משה גפני: אתם כותבים את הכתובת בתקנות.

<טליה דולן: כרגע כתובה הכתובת של אתר רשות המסים האמריקאי, שכתובתו תופיע גם באתר של רשות המסים בישראל.

<פרידה ישראלי: יש את התוספת השנייה, שהיא תוספת של רשות המסים, של צורת הדיווח לרשות המסים, אז אולי בתוספת השנייה הם ייתנו את ההפניה?

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> אין לי בעיה, כי אני רוצה לשאול גם על התוספת השנייה מה היחס בין 1 ל-2.

<פרידה ישראלי: 1 ו-2 אלו שלבים בתוספת השנייה?

<פרידה ישראלי: שלבים – קודם מוסד פיננסי - - -

<רוני גנוד: כן, זה שלבים.

<רוני גנוד: מוסד פיננסי - - - <אייל לב-ארי> אתה יכול להתקרב?

<רוני גנוד: רוני גנוד, אני עורך דין במחלקה המשפטית ברשות המסים.

<רוני גנוד: לעניין התוספת השנייה, 1 – מוסד פיננסי נרשם עם טופס 940.

<רוני גנוד: כדי להירשם הוא צריך מספר GIIN.

<רוני גנוד: אם אין לו מספר GIIN, הוא יצטרך לעשות את סעיף 2 ואז לעשות את סעיף 1.

<רוני גנוד: <אייל לב-ארי> קודם 2 ואז 1, או 1 ואז 2, או שזה יכול להיות משהו אחר בכל פעם מבחינת הקומבינציה?

<רוני גנוד: זה לא ברור.

<פרידה ישראלי: אני רוצה לומר משהו בקשר לזה, רוני, אם אפשר.

<פרידה ישראלי: אם אתם רואים, סעיף 1 מדבר על כל מוסד פיננסי ישראלי, לא רק מדווח.

<פרידה ישראלי: אנחנו רוצים שכל המוסדות הפיננסיים יירשמו באתר של רשות המסים.

<פרידה ישראלי: חלק מהמוסדות הפיננסיים פטורים מדיווח.

<פרידה ישראלי: אנחנו דיברנו על זה שיש גופים כמו קופות גמל, מוסדות ציבור, שפטורים מדיווח.

<פרידה ישראלי: אנחנו רוצים שכל מי שהוא מוסד פיננסי יירשם ברשות המסים הישראלית, כדי שזה יאפשר בעתיד, אם יהיה צורך בביקורת, לראות שאכן זה שהוא נרשם אבל אין לו את ה-GIIN, הוא באמת גוף כזה שהוא מוסד פיננסי, והוא פטור מדיווח.

<פרידה ישראלי: אפשר יהיה לעשות ביקורת שכל המוסדות הפיננסיים שהיו צריכים להיות רשומים הם רשומים.

<פרידה ישראלי: הסעיף השני כבר חל רק על מוסד פיננסי מדווח, לא על כל מוסד פיננסי.

<פרידה ישראלי: מי שהוא מוסד מדווח שאמור להירשם אצל האמריקאים ולקבל את ה-GIIN, הוא צריך גם לציין את מספר התיק שלו במס הכנסה.

<פרידה ישראלי: אם במקרה – זה מצב שהוא לא סביר, אבל יכול להיות שיש סוגים של גופים שאין להם תיק במס הכנסה, אז הוא צריך לפתוח את התיק, ובכל מקרה, לציין את מספר ה-GIIN שלו.

<רוני גנוד: המקרים שזה יכול לקרות הם לדוגמה שותפויות, או כל מיני גופים שהם סוג של שותפים לצרכי מס, ואז אין להם מספר תיק במס הכנסה, ואז הם נרשמים באמצעות טופס 4436, זה מה שמופיע בסעיף 2 של התוספת, ואז הם יכולים לציין את ה-GIIN.

<רוני גנוד: GIIN יהיה להם בכל מקרה.

<רוני גנוד: תהיה להם יכולת למלא טופס 940, כולל מספר תיק במס הכנסה.

<רוני גנוד: <אייל לב-ארי> אם אין לו מספר?

<רוני גנוד: אז אתה פותח לו תיק לפי טופס אחר.

<רוני גנוד: נכון.

<רוני גנוד: מספר GIIN אפשר לפתוח גם בלי תיק מס הכנסה.

<רוני גנוד: יכול להיווצר מצב שלמישהו יש מספר GIIN ואין לו תיק במס הכנסה.

<רוני גנוד: כדי שמצב כזה לא יהיה, במקרה שיש מישהו שיש לו מספר GIIN ואין לו תיק במס הכנסה בגלל שהוא שקוף - - - <אייל לב-ארי> אז זה סתם מספר פיקטיבי מבחינתכם.

<רוני גנוד: כן, רק לצרכי פטקא, וללא שום הכנסות, הגשת דוחות או דברים כאלה.

<רוני גנוד: חוץ מהדברים שרלוונטיים - - -

<יצחק יהודה אנגלנדר: יהודה אנגלנדר, רואה חשבון בשם איחוד הגמ"חים.

<יצחק יהודה אנגלנדר: רק לוודא שאני מבין נכון את הדברים.

<יצחק יהודה אנגלנדר: יש מספר לא מועט של גמ"חים שנרשמו וקיבלו מספרי GIIN.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אני רק רוצה לוודא שהמספר במס הכנסה הוא רישומי בלבד ורק לצרכי הפטקא.

<יצחק יהודה אנגלנדר: זה מה שאמרת, אבל רק לוודא.

<רוני גנוד: כן.

<יצחק יהודה אנגלנדר: תודה רבה.

<יצחק יהודה אנגלנדר: יש גמ"חים שנרשמו כמוסד פיננסי פטור תוך כדי אותו - - -

<פרידה ישראלי: הצהירו על עצמם שהם קטנים, עם יתרות נמוכות.

<יצחק יהודה אנגלנדר: בדיוק.

<יצחק יהודה אנגלנדר: נכון מאוד.

<יצחק יהודה אנגלנדר: לגביהם - - -

<פרידה ישראלי: הם יצטרכו להירשם כדי שאם יום אחד ירצו לעשות איזושהי ביקורת – להירשם במס ההכנסה הישראלי.

<יצחק יהודה אנגלנדר: חשוב לי להוריד למטה, את כל הגמ"חים.

<פרידה ישראלי: הם יצטרכו להירשם כמוסד פיננסי ישראלי לא מדווח ברשות המסים.

<רוני גנוד: אין את זה מולך, אבל זו הסיפה של סעיף 1 של התוספת השנייה, שמדברת על מוסד פיננסי ישראלי, כמו שפרידה אמרה.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו – יש דרך שקבענו איך הגמ"חים עובדים, רק אולי - - -

<רוני גנוד: זה טופס פשוט מאוד, של עמוד אחד, שפשוט צריך למלא פרטים.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אני אשב אתך אחר-כך, תראה לי את המקום המדויק כדי שאני אוכל להפנות, ברשותך.

<יצחק יהודה אנגלנדר: תודה רבה.

<טליה דולן: "(ב) מוסד פיננסי ישראלי חייב ברישום אצל המנהל באתר האינטרנט של רשות המסים בישראל לפי התוספת השנייה; רישום כאמור של מוסד פיננסי ישראלי מדווח יכלול את מספר GIIN שהונפק לו".

<טליה דולן: "3.

<טליה דולן: חובת ביצוע בדיקות נאותות לחשבונות פיננסיים של יחידים וסיווג חשבונות כבני דיווח – מוסד פיננסי ישראלי מדווח יערוך בדיקות ליחיד שהוא בעל חשבון המוחזק אצלו ויסווג חשבונות כבני דיווח כמפורט להלן: (1) לגבי יחיד שהיתרה המצרפית שלו בחשבונות קיימים נכון ליום ב' בתמוז התשע"ד (30 ביוני 2014) אינה עולה על מיליון דולר של ארה"ב- (א) לגבי חשבון שאינו מן הסוג המתואר בחלק II, סעיף א' לנספח 1, ואינו חשבון מתועד, המוסד הפיננסי הישראלי המדווח יערוך בדיקת התיעוד האלקטרוני כמפורט בחלק II, סעיף ב', סעיף קטן 1 לנספח 1, לצורך חיפוש סממן של ארה"ב בחשבון, וזאת עד יום כ"ה בתמוז התשע"ו (31 ביולי 2016)".

<פרידה ישראלי: פה אנחנו צריכים להסביר במה מדובר וגם לדבר על התאריך שיש כאן.

<פרידה ישראלי: קודם כל, אנחנו מדברים על חשבונות שהם לא פטורים.

<פרידה ישראלי: מהם החשבונות הפטורים?

<פרידה ישראלי: אמרנו, חשבון מתועד ואומרים לנו חשבון שאינו מן הסוג המתואר בחלק II סעיף א' לנספח 1.

<פרידה ישראלי: אלה חשבונות פטורים, אלו חשבונות שמתחת ל-50,000 דולר בחשבונות הקיימים.

<פרידה ישראלי: פיקדון מתחת ל-50,000, ובחשבון הקיים שהוא מתחת ל-50,000 דולר, ונמצאת שם גם פוליסת ביטוח בעלת ערך פדיון שערכה פחות מ-250,000 דולר.

<פרידה ישראלי: יש שם עוד סעיף שנוגע לביטוח שפוטר את כל התיק הקיים בביטוחי חיים.

<פרידה ישראלי: בגלל שאין לנו שיווק לאמריקאים, אז כל תיק הביטוח הקיים פטור.

<פרידה ישראלי: אנחנו מדברים על מה ייעשה לגבי כל אותם חשבונות קיימים של יחידים שהם לא פטורים.

<פרידה ישראלי: התאריך שנקבנו פה, 31 ביולי, היה כשחשבנו שהתקנות יעברו בשבוע שעבר.

<פרידה ישראלי: צריך לתת פה סקירה על כל התאריכים שמחכים לנו פה בתקנות, לראות איך אנחנו מגיעים אל השלם וללוח הזמנים שלנו.

<פרידה ישראלי: אנחנו היינו פה ב-31 ביולי לעשות את הבדיקה.

<פרידה ישראלי: בהמשך נאמר לנו – אנחנו כתבנו בסעיף ההוראות הכלליות – שכל בדיקה שצריך לבצע על-פי החשבון לא תיחשב כהפרה של ההוראות, ובלבד שבוצעה בתוך 20 ימים ממועד התחילה.

<פרידה ישראלי: זאת אומרת שיש 20 ימים ממועד תחילת החוק לבצע תחילה.

<פרידה ישראלי: זה היה מביא אנחנו, נניח, ל-20 באוגוסט.

<פרידה ישראלי: אנחנו צריכים לזכור שאמרנו שהמוסדות הפיננסיים צריכים להעביר הודעה מראש ללקוחות שזוהו כאמריקאים לפחות 30 ימים לפני שהם מעבירים את המידע לרשות המסים.

<פרידה ישראלי: אז אם הם מסיימים את הבדיקה ב-20 באוגוסט, הם מעבירים את ההודעה ללקוח ב-20 באוגוסט, ואז יכולים להעביר את המידע לרשות המסים ב-20 בספטמבר, והמידע צריך לעבור לאמריקאים ב-30 בספטמבר.

<פרידה ישראלי: זאת אומרת, זה נמצא בסך הכול עשרה ימים ברשות המסים לצרכים שונים.

<פרידה ישראלי: יהיה עומס גדול, אני חושבת, על המערכת של רשות המסים בגלל ההוראות האלה, שמביאות אותנו עם חובת ההודעה עד לקצה.

<פרידה ישראלי: ולכן אנחנו מאוד מאוד קצרים בזמן ואין לנו גמישות.

<פרידה ישראלי: מכיוון שלא נראה ראוי להשאיר בתקנות 31 ביולי, ואנחנו יושבים פה ב-1 באוגוסט, אני מציעה שנזיז את התאריך בחמישה ימים קדימה ונכתוב פה 4 באוגוסט, אבל בגלל לוח הזמנים הצפוף, מה שהיה לנו 20 ימים לא ייחשב הפרה, אנחנו נוריד בהתאמה ל-15 ימים כדי לשמור על המסגרת הכללית של הזמן.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> האתר של רשות המסים ערוך לעומס?

<רוני גנוד: הערה קטנה לפרוטוקול.

<רוני גנוד: המידע שיהיה ברשות המסים יהיה ברשות המסים עד עשרה ימים, יכול להיות שהוא יעבור לפני.

<רוני גנוד: יכול להיות מצב שבו המידע יעבור לפני, שיעבירו אותו, ואחרי תקופה קצרה יותר מעשרה ימים הוא יעבור לאמריקאים.

<רוני גנוד: זה משהו שחשוב שיהיה רשום.

<לוני בכר: אנחנו מטעם איגוד הבנקים.

<לוני בכר: לוני בכר, מייצג את איגוד הבנקים.

<לוני בכר: אנחנו מבקשים ש-20 ימים לא יקוצרו ל-15 ימים כי ממילא המועדים קצרים מאוד.

<לוני בכר: אומנם פרידה הסבירה שיש מקרים שזה צריך להיות צמוד, אבל יש מקרים שהדיווח יהיה רק ב-2017, אבל החובה שלי לסיים לבדוק אמורה להסתיים בתוך 15 ימים לפי ההצעה החדשה.

<לוני בכר: לו היו לנו עוד חמישה ימים, זה היה עוזר, בטח ובטח למוסדות פיננסיים שהם לא בנקים, שבכלל עוד לא התחילו להיערך, כי לאו דווקא הדיווח יהיה צמוד לבדיקה.

<לוני בכר: יש מקרים שכן, יש מקרים שלא.

<לוני בכר: במקרים שהדיווח צמוד, מי שאמור לדווח, יצטרך לדווח בזמן, אבל מי שלא מדווח, אין סיבה לקצר לו את מועד הבדיקה.

<פרידה ישראלי: כשאני דורשת לתת הודעה 30 ימים לפני ההעברה לרשות המסים, אני יכולה להכשיל מוסדות פיננסיים שלא יכולים לעמוד, אז מה אני מצפה מהם, שהם לא יתנו הודעה ללקוח, או שיתנו הודעה וישלחו לפני שעברו 30 ימים?

<פרידה ישראלי: יש מקרים שאנחנו מדברים על בדיקה של מוסדות פיננסיים שעדיין לא עשו את הבדיקות, הם יקראו את התקנות ויתחילו לבצע אותן, ואז, מכיוון שהם עדיין לא מסרו הודעה ללקוחות, הם צריכים את כל הימים שהקצבנו להם, אנחנו נעמיד אותם בבעיה מבחינת הדיווח.

<פרידה ישראלי: אז אני מציעה להשאיר 15 ימים ולא לחרוג מהם.

<לוני בכר: רק להשיב.

<לוני בכר: זה נכון, אבל הם יכולים לעשות השלמות.

<לוני בכר: זאת אומרת, מי שלא מספיק להכין את הדיווח שלו, למשל לגבי סוג של חשבונות, מספר חשבונות, יצטרך לעשות דיווח משלים אחרי המועד, כפי שמלכתחילה היה אמור להיות.

משה גפני: נשמע הגיוני.

<פרידה ישראלי: מה זאת אומרת דיווח משלים?

<לוני בכר: אם הוא יעבור את המועד, אם הוא לא הספיק ב-20 באוגוסט, אז את הדיווח שלו הוא יצטרך למסור לא ב-20 בספטמבר, אלא ב-1 באוקטובר, והדיווח המשלים יעבור מאוחר יותר.

<לוני בכר: עדיף דיווח מאוחר מאשר - - -

<פרידה ישראלי: דיווח מאוחר לאמריקאים?

<לוני בכר: כן.

<לוני בכר: עדיף דיווח מאוחר מאשר לא להספיק לבדוק.

<לוני בכר: מי שיספיק, מצוין, אבל מי שלא יספיק – גם ככה המועדים - - -

<פרידה ישראלי: אז מי שלא יספיק, אם הוא ממילא לא יספיק, אז יספיק כשיספיק, ויעביר את הדיווח.

<פרידה ישראלי: ממילא אין עליו חצי שנה עיצומים, אז הוא יעשה את זה מאוחר יותר.

<פרידה ישראלי: למה אני צריכה חשבונות שמצד אחד צריך לבדוק אותם, אבל עדיין לא צריך לדווח עליהם?

<פרידה ישראלי: אנחנו לא מבקשים לתקן את הסעיף שמדבר על הודעה מראש של 30 יום.

<פרידה ישראלי: זה ברור לנו, ובזה נעמוד.

<פרידה ישראלי: אנחנו לא מבקשים את ההוא לתקן.

משה גפני: פרידה, החיים הם יותר חזקים ממה שנכתוב פה.

משה גפני: אם לא מספיקים, צריך לאפשר להשלים, לא לכתוב את זה בתקנות.

<פרידה ישראלי: זה מה שאני אומרת, מי שלא יספיק לעמוד בלוחות הזמנים שאנחנו מכתיבים פה - -

משה גפני: אז הוא ישלים, הם צודקים.

<פרידה ישראלי: - - אז הוא לא יספיק, וממילא יש לנו תקופת חסד של חצי שנה בלי שום עיצום.

<פרידה ישראלי: אז הוא יאחר ויגיש - - -

משה גפני: אני מקבל את זה.

משה גפני: אני אומר לפרוטוקול שאני מקבל את מה שאתם אומרים.

משה גפני: צריך למלא את הדיווח בזמנים שנקבעו בתקנות.

משה גפני: הבעיה שאם מישהו צריך להשלים, אז צריך להשלים, כולנו בשר ודם.

<פרידה ישראלי: בגלל זה אנחנו יודעים שאנחנו בכניסה רכה, ואנחנו לא נטיל סנקציות.

משה גפני: הלאה.

<קריאה: לא שינינו ל-4 באוגוסט?

<פרידה ישראלי: שנשנה ל-4 באוגוסט, ואתם רוצים להשאיר את זה 20 ימים?

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> כן.

<טליה דולן: "(ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג את כל אחד מאלה כחשבון בר דיווח: (1) חשבון קיים של יחיד אשר בבדיקת התיעוד האלקטרוני שבוצעה לגביו כאמור בפסקת משנה (א) נמצא סממן של ארה"ב; (2) חשבון קיים של יחיד אשר בבדיקת התיעוד האלקטרוני שבוצעה לגביו כאמור בפסקת משנה (א) לא נמצא סממן של ארה"ב אך חל לגביו שינוי בנסיבות כך שהתיעוד האלקטרוני לגביו כולל מידע הכולל סממן של ארה"ב".

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> מתי זה קורה, פרידה?

<טליה דולן: פסקה (2), כל המשתנה - - -

<פרידה ישראלי: שינוי בנסיבות?

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> כן.

<פרידה ישראלי: הבדיקה היא שנתית, שוטפת?

<פרידה ישראלי: איך הם יודעים?

<פרידה ישראלי: אחר-כך אנחנו נראה שיש מועדים לבדיקה, והבדיקות הכלליות הן שנתיות.

<פרידה ישראלי: אבל על-פי ההסכם – ויש הוראה גם בהוראות הכלליות – המוסדות הפיננסיים חייבים להטמיע נהלים שיאפשרו לזהות את אותם מקרים שבהם יש שינוי בנסיבות.

<פרידה ישראלי: מה זה שינוי בנסיבות, שהשתנה סממן?

<פרידה ישראלי: למשל, היו לאותו בעל חשבון כתובת וטלפון, וכעת השתנה, הוא מסר כתובת וטלפון בארצות-הברית.

<פרידה ישראלי: לכן לפי האינדיקציה כנראה שהוא תושב ארצות-הברית, אם הוא לא יפריך את האינדיקציה הזאת.

<פרידה ישראלי: צריך להטמיע את הנהלים.

<פרידה ישראלי: אם נכנס סממן חדש וזוהה לפי האינדיקציות שכעת יש אמריקאיות בחשבון, נראה שזה של אמריקאי, הדין הרגיל, למעט אולי מקרה חריג שקיים – אתה מזהה נניח ב-2017 שנכנס סממן של אמריקאי, אתה תדווח עליו כאמריקאי, שוב, בהנחה שהוא לא יפריך את זה או ייתן הסבר לפי הכללים שנקבעו פה שהוא לא אמריקאי.

<פרידה ישראלי: אבל אתה תעביר את הדיווח עליו בדיווח של 2018.

<פרידה ישראלי: זאת אומרת, תהיה חובה על הבנקים לזהות שיהיו שינויים בסממנים, ולא ליפול למצב שבו הם יודעים שהראיות או התיעוד שהם מסתמכים עליהם שגויים או לא נכונים.

<טליה דולן: "(3) חשבון קיים של יחיד שהוא מן הסוג המתואר בחלק II סעיף א' לנספח 1 ואשר בידי המוסד הפיננסי מידע המעיד על כך שבעל החשבון הוא תושב ארה"ב לצרכי מס או אזרח ארה"ב וקיים חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<קריאה: רגע, עם (3) יש לנו בעיה.

<קריאה: <אייל לב-ארי> בדיוק.

<קריאה: קיים חשש ממשי – מה זה אומר?

<פרידה ישראלי: אני רוצה לתת הסבר לזה.

<פרידה ישראלי: זה סיפור מורכב.

<פרידה ישראלי: אנחנו מדברים על קבוצת החשבונות שנקבע לגביהם שהם פטורים כי הם בעלי ערך נמוך, אני מניתי אותם.

<פרידה ישראלי: למרות זה שהם בעלי ערך נמוך אנחנו אומרים שאם קיים חשש ממשי שנעשתה פעולה שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות, זה יהיה מסווג כחשבון בר דיווח למרות שהערך שלו נמוך.

<פרידה ישראלי: עכשיו אני אתן את הרקע הכללי.

<פרידה ישראלי: ההסכם עצמו שחתמנו עם האמריקאים במודל שלהם קובע שיש פטורים לחשבונות בעלי ערך נמוך.

<פרידה ישראלי: אבל ההסכם קובע שיש למוסד הפיננסי הישראלי אפשרות לבחור אם לדווח על חשבונות בעלי ערך נמוך, בתנאי שכללי היישום במדינה – כלומר לעניין הזה, התקנות בישראל – מאפשרים לו לבחור לדווח על החשבונות בעלי ערך נמוך.

<פרידה ישראלי: השאלה הייתה אם אנחנו נותנים את זכות הבחירה הזאת או לא.

<פרידה ישראלי: אנחנו בדקנו מה נעשה במדינות אחרות, וראינו שבכל מדינה שנבדקה – מדינות כמו קנדה, אירלנד, אנגליה, נדמה לי שאפילו סינגפור – הם נותנים זכות בחירה למוסד הפיננסי.

<פרידה ישראלי: אבל ההחלטה בישראל הייתה ליישם את הסכם פטקא בצורה המצומצמת ביותר.

<פרידה ישראלי: זה אומר לעשות ככל שניתן להגן על הפרטיות, ואין חובה להעביר נתונים על יתרה, לא להעביר נתונים על היתרה.

<פרידה ישראלי: הרציונל של הדיווח המצומצם או קיום ההסכם במינימום ההכרחי היה משהו שהנחה אותנו על-פי הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה לתת רק את המינימום ההכרחי.

<פרידה ישראלי: עם זאת, יש סעיף בהסכם, סעיף 54 להסכם עצמו, שקובע את הדבר הבא: הוא אומר שהצדדים יישמו דרישות כדי למנוע ממוסדות פיננסיים לאמץ נהגים המיועדים לעקוף את הדיווח הנדרש.

<פרידה ישראלי: אז אנחנו צריכים להנחות את הבנקים למנוע עקיפה של ההוראות.

<פרידה ישראלי: אני אתן דוגמה קלאסית איך אפשר להתחמק מההוראות: לקוח שיש לו חשבון עם ערך גבוה יעשה כמה ימים לפני הבדיקה של היתרה, לפני סוף השנה, משיכה של יתרה, ויגיע לערך שנמוך מ-50,000 דולר בפיקדון שלו.

<פרידה ישראלי: לאחר סוף השנה הוא יעשה מחדש את ההפקדה, וככה הוא יתחמק כי היתרה נבדקת ליום מסוים.

<פרידה ישראלי: זו פרקטיקה, דרך פעולה, שיכולה להיחשב כזאת שהמטרה שלה הייתה להתחמק מהדיווח, ולא הייתה תכלית אחרת אלא להתחמק מהדיווח.

<פרידה ישראלי: אנחנו נמצאים כאן בסיכון.

<פרידה ישראלי: גם המוסדות הפיננסיים חוששים שהם יישארו חשופים לביקורת של האמריקאים שיגידו להם – וכבר היו דברים מעולם בהקשרים אחרים – אתם עצמתם עין או נתתם יד להתחמק מדיווח.

<פרידה ישראלי: וגם יש אפשרות שגם מבחינתנו כמדינת ישראל שרוצה לקיים את ההסכם, אנחנו צריכים לתת הנחיה כזאת שתמנע מקרים שבהם יש פעולות לעקיפת הדיווח שאנחנו מתעלמים מהם.

<פרידה ישראלי: זה המקור לניסוח הזה, שנוסח ביחד עם משרד המשפטים, וכנראה שלמוסדות הפיננסיים כרגע יש בעיה עם הנוסח הזה.

<עופר חנוך: עורך דין עופר חנוך בשם איגוד הבנקים.

<עופר חנוך: יש לנו כמה הסגות על הניסוח.

<עופר חנוך: קודם כל, אם הסעיף הוא סעיף רשות, אז אנחנו מבקשים שהוא ינוסח כסעיף רשות.

<עופר חנוך: זאת אומרת שהדיווח ייעשה אם המוסד הפיננסי מצא כי הדבר נדרש.

<עופר חנוך: כי היום זה כתוב לא כסעיף רשות, אלא כסעיף כופה.

<עופר חנוך: הדבר השני, נדמה לי שהוא עלה גם משאלתו של היועץ המשפטי, הנושא של חשש ממשי.

<עופר חנוך: המערכת הפיננסית לא מסוגלת להתחיל לנהל חקירה ולאסוף ראיות כדי להגיע לרמות של חשדות כאלה ואחרים.

<עופר חנוך: בסופו של דבר, זה מבוסס על-פי אינדיקציות ממוחשבות לסוגים מסוימים של פעולות, זה לא יהיה אף פעם משהו פרסונלי, או בדרך כלל, או איזה חומר פרסונלי נגד מישהו.

<עופר חנוך: ולכן אנחנו מבקשים שככל שרוצים להכניס כזה סעיף – ואנחנו לא נגדו ברמה העקרונית – שזה יהיה - - -

משה גפני: אם אפשר, לא להגיד כל הזמן שאתם לא נגדו.

משה גפני: אני הבנתי מההתחלה שאתם לא נגדו.

משה גפני: לא צריך להגיד את זה.

משה גפני: אתם לא נגדו.

משה גפני: גמרנו, עכשיו תגיד את ההערות.

<עופר חנוך: אנחנו מבקשים שיוכנס פה שכאשר מדובר בחשבון שבו נעשתה פעולה או ניתנה הוראה שמעלה חשש אצל המוסד הפיננסי שנעשתה במטרה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות, אם מצא המוסד הפיננסי כי הדבר נדרש.

משה גפני: מה אתם אומרים?

<פרידה ישראלי: קודם כל, אתה מבקש את המילה חשש במקום חשש ממשי?

<עופר חנוך: מעלה חשש.

<קריאה: אצל המוסד הפיננסי.

<פרידה ישראלי: נמצאים פה נציגים של משרד המשפטים, אולי כדאי - - - <אייל לב-ארי> זה יותר רחב.

משה גפני: רגע.

משה גפני: מעלה חשש – מה תעשו כשיהיה לכם חשש?

<עופר חנוך: אם נמצא שהדבר נדרש, אז נדווח.

משה גפני: אבל אני לא מסכים, מה את שואלת את משרד המשפטים?

<לילך וגנר: בדיוק, אנחנו רצינו רף יותר גבוה.

משה גפני: לפני משרד המשפטים, אני קודם.

משה גפני: אני לא מסכים לחשש.

משה גפני: כל חשש אתם תבדקו ותשלחו דיווח?

משה גפני: אם אין חשש ממשי, לא.

משה גפני: לא אתם, אני.

משה גפני: אנחנו נהפוך למדינת חששות?

משה גפני: גם ככה אנחנו בצרות.

<עופר חנוך: אני אומר עוד פעם, הסעיף הזה הוא סעיף - - -

משה גפני: אתם תחליטו.

<עופר חנוך: לא, לא כתוב פה שאנחנו נחליט.

<עופר חנוך: אם רוצים שאנחנו נחליט, צריך לכתוב את זה.

משה גפני: מי מעלה חשש?

משה גפני: מי מעלה חשש ממשי?

<עופר חנוך: אנחנו מכירים את עולמנו, בדיעבד, הרי באים בטענות אלינו.

<עופר חנוך: זו האמת.

<עופר חנוך: יגידו בדיעבד שהיית צריך לראות והיית צריך להביא.

משה גפני: אז היית צריך.

<עופר חנוך: אז שמים אותנו עכשיו לנהל חקירה - - -

משה גפני: אתם שלמים עם העבודה שלכם, אתם מכירים את הלקוחות, אתם יודעים את מה שמתנהל בחשבונות.

משה גפני: אם יש חשש ממשי, אתם צריכים להתערב ולדווח.

<לוני בכר: לא מדויק, אדוני, כי מה שקורה בפועל, נעשית פעולה.

<לוני בכר: הפעולה יכולה להיות לכאורה כשרה.

<לוני בכר: לצורך העניין, הבן אדם קונה דירה.

<לוני בכר: אבל יכול להיות שהוא עושה את הפעולה במטרה שלא ידווחו עליו, יש כל מיני סיבות שמתלוות אליו.

<לוני בכר: לנו - - -

משה גפני: מאה אחוז, אני אתכם.

משה גפני: מה אתם מציעים לעשות?

<לוני בכר: צריך שהחשד יהיה חשד סובייקטיבי.

<לוני בכר: זאת אומרת - - -

משה גפני: אובייקטיבי.

משה גפני: אתם אובייקטיביים.

<קריאה: סובייקטיבי.

משה גפני: סובייקטיבי?

משה גפני: כלומר?

<לוני בכר: זאת אומרת שהחשש מתעורר אצל המוסד הפיננסי.

<לוני בכר: אי-אפשר שזה יהיה חשד שאפשר להגיד לפי המבחנים, כי אין מבחנים כאלה, אבל - - -

מיקי לוי: יש מושג כזה סובייקטיבי?

מיקי לוי: סביר, זה בסדר.

מיקי לוי: אובייקטיבי?

מיקי לוי: אין מושג כזה.

<לוני בכר: הלוואי שהבן אדם שעושה את הפעולות האלה היה בא ומצהיר - - -

משה גפני: אני לא מקבל את זה.

<עופר חנוך: שהמדינה תגיד לנו מה הפעולות שמעלות חשש, אין לנו בעיה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אני לא מקבל את זה.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: רק חשש ממשי, ואתם בעלי הבית.

משה גפני: אתם תצטרכו לדווח למה חשדתם בו שיש חשש ממשי עליו.

<אילנית אדסמן: אפשר עוד הערה?

<אילנית אדסמן: אילנית אדסמן, בשם התאחדות חברות הביטוח.

<אילנית אדסמן: הבנקים מכירים את הלקוחות שלהם והם בקשר הדוק ויומיומי אתם.

<אילנית אדסמן: הקשר של חברות הביטוח עם הלקוחות הוא רופף יותר והן גם נדרשות לעמוד בסעיף הזה.

<אילנית אדסמן: הם לא נערכו לכך.

<אילנית אדסמן: נשלחה בקשה לאגף הכנסות המדינה, שאת הסעיף הזה, להחיל על חברות הביטוח אחרי הדיווח של 2016 - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: מה אתם אומרים על חברות הביטוח?

<לילך וגנר: אני יכולה להסביר?

<לילך וגנר: זה נותן תשובה, לדעתי.

<לילך וגנר: חשש ממשי הוא חשש סובייקטיבי, הוא לא מבחן אובייקטיבי.

משה גפני: מה השם והתפקיד?

משה גפני: לפרוטוקול.

<לילך וגנר: סליחה.

<לילך וגנר: לילך וגנר, משרד המשפטים.

<לילך וגנר: לכן אם לא התעורר חשש אצל חברת הביטוח – כי היא לא מכירה את הלקוח שלה – אז לא התעורר חשש.

<לילך וגנר: מבחן סובייקטיבי הוא לא אובייקטיבי, וחשש ממשי זה רף גבוה יותר.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: היום אני עם משרד המשפטים.

משה גפני: שתדעו, העיקרון הוא כזה – העמדה שלי, אני לא יודע, אם חברי הכנסת האחרים יגידו אחרת, אז נשמע אותם גם – שאדם הוא לא חשוד.

משה גפני: הוא אומר אני אזרח אמריקאי, אני שייך לנושא ואני צריך לדווח על כך.

משה גפני: אם התעורר חשד ממשי כלפיו, צריך לדווח.

משה גפני: אם לא מתעורר חשד ממשי כלפיו, לא צריך לדווח.

משה גפני: אותו דבר בחברות הביטוח.

משה גפני: גם אם לא מכירים את הלקוח.

משה גפני: אם לא התעורר חשד ממשי, לא מדווחים, נקודה.

<עופר חנוך: אבל משאירים לנו לקבוע מה זה חשש ממשי.

<לוני בכר: אדוני, לגבי חברות הביטוח, הבעיה היא הפוכה.

<לוני בכר: יבואו ויגידו בדיעבד – לרבות האמריקאים – הייתם צריכים להיערך כמו הבנקים, לעשות ולבדוק.

<לוני בכר: עובדה שחברת ביטוח לא עובדת כמו - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: טוב.

משה גפני: נו?

<לוני בכר: ולכן כל מה שאיגוד חברות הביטוח מבקש, שהדבר יוחרג לגבי שתי שנות דיווח – 2014 ו-2015.

<לוני בכר: זה יתחיל לחול מכאן והלאה.

<לוני בכר: להחיל את הסעיף הזה אחורה על חברות הביטוח, זה להעמיד מכשול בפני עיוור, כי בסופו של דבר האמריקאים יבואו בטענות, בית המשפט יבוא בטענות, כאשר לא - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מודיע בזאת שחברות הביטוח שאינן מכירות את הלקוחות, ולא התעורר אצלן חשד, הן לא חייבות לדווח, נקודה.

משה גפני: הן לא צריכות שנתיים ולא חמש שנים.

משה גפני: הן לא מדווחות.

משה גפני: הן צריכות לדווח רק אם נודע להן על מישהו שהתעורר חשד והוא אמריקאי.

משה גפני: נכון, אני צודק?

<עופר חנוך: אבל אם זה סעיף רשות, למה להפוך אותו - - -

משה גפני: זו לא רשות, זה חובה.

<פרידה ישראלי: לא, זה לא סעיף רשות.

<קריאה: זה לא סעיף רשות.

משה גפני: זו חובה.

משה גפני: איך אמרת קודם, בצדק?

משה גפני: אתה לא הולך להתחיל לנהל חקירות.

משה גפני: לא מבקשים ממך גם.

<עופר חנוך: דה-פקטו זו תהיה התוצאה.

משה גפני: זו לא תהיה התוצאה.

משה גפני: אני רוצה תשובה.

משה גפני: בבקשה, פרידה.

<פרידה ישראלי: אנחנו שמענו את הטענות של חברות הביטוח.

<פרידה ישראלי: התייעצנו עם משרד המשפטים - - -

משה גפני: לא, לא התייעצנו עם משרד המשפטים.

<פרידה ישראלי: לא, מבחינת הפרשנות, כן.

<פרידה ישראלי: יש כאן מונחים שמשתמשים בהם - - -

משה גפני: רגע, עם כל הכבוד למשרד המשפטים ועם כל הכבוד לכם, יש ועדה.

משה גפני: שום דבר לא ניתן למשה בסיני.

משה גפני: צריך לדבר בשכל ישר, אחרי משרד המשפטים ואחרי כולם.

משה גפני: אני שואל אותך, אני מנהל בנק.

משה גפני: אני צריך לחפש את הלקוחות אחרי תקנות הפטקא.

משה גפני: אני צריך לחפש את הלקוח ולראות אם יש לי חשד כלפיו.

משה גפני: אני לא יודע, אין לי שום חשד.

משה גפני: אני מנהל בנק.

משה גפני: מכאן ואילך, מה אני צריך לעשות?

<פרידה ישראלי: מכאן ואילך אתה צריך להפעיל מערכת של ניהול סיכונים שתשדר לך.

<פרידה ישראלי: אנחנו מחפשים את הגבול בין זה שאתה בכוונה לא רוצה לראות - - -

משה גפני: לא מצאתי.

<פרידה ישראלי: אתה לא צריך להתנהג כמו כלב ציד, בדימוי.

<פרידה ישראלי: אבל אתה צריך לנהוג בצורה כזו שתאותת לך על כשקורה משהו בלתי סביר.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> המערכת תתריע, ואז אם צריך, לבדוק פרטנית.

משה גפני: אני שואל אותך – יש לי מערכת כזאת, את מה שאני צריך לעשות, את המינימום, אני עושה.

משה גפני: אני לא עושה מעבר לזה.

משה גפני: אני לא כלב ציד ואני לא חברת חקירות.

משה גפני: התברר פתאום שתחת ידי היה אחד שלא דיווחתי עליו, אבל הוא היה אזרח אמריקאי שהיה צריך לדווח.

משה גפני: מה קורה לי כמנהל בנק?

<פרידה ישראלי: מאוד קשה לי להתייחס לשאלה הזאת.

<פרידה ישראלי: אני לא מבינה מה נעשה, מה לא נעשה, מתי?

משה גפני: אני עשיתי מה שצריך לעשות.

משה גפני: לא חברת חקירות, ולא מעבר לעניין הזה.

משה גפני: מה קורה כשיתברר שהיה אזרח אמריקאי ולא גיליתי אותו?

<עופר חנוך: יש חשיפה לסנקציות אם תהיה עצימת עיניים.

משה גפני: רגע.

<לילך וגנר: אנחנו חשבנו להציע משהו שיבהיר את זה.

<לילך וגנר: במקום קיים חשש ממשי, התעורר אצלו חשש ממשי.

<לילך וגנר: כי ברור שצריך להתעורר אצלו באופן סובייקטיבי חשש ממשי.

משה גפני: לא שמעתי.

משה גפני: מה אמרו משרד המשפטים?

<לילך וגנר: אני הצעתי במקום קיים חשש ממשי, והתעורר אצלו חשש ממשי.

<לילך וגנר: זה מבהיר יותר שהכוונה למשהו סובייקטיבי שמתעורר אצלו חשש ממשי.

משה גפני: מי זה אצלו?

<לילך וגנר: אצל המוסד הפיננסי.

משה גפני: מה את מרוויחה בזה?

<פרידה ישראלי: לא קיים מבחן אובייקטיבי.

<לילך וגנר: זה יבהיר להם שזה לא אובייקטיבי, אלא סובייקטיבי לחלוטין.

<לילך וגנר: כמו שקיים התעורר חשש במצב של הלבנת הון, הכוונה למונח סובייקטיבי, זו הפרשנות שלו גם שם וגם פה.

<אילנית אדסמן: רק לפרוטוקול – פרידה ציינה קודם דוגמה לאדם שירד מתחת לרף של 50,000 דולר.

<אילנית אדסמן: לחברות הביטוח, להכין שאילתה כזו, לגלות מיהם כל האנשים שירדו רגע לפני הדיווח מתחת ל-50,000 דולר, זו פרוצדורה שלוקחת לפחות חודשיים.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: <אייל לב-ארי> מה עם חברות הביטוח?

משה גפני: אותו דבר.

משה גפני: <אייל לב-ארי> אותו דבר?

משה גפני: לא 2016?

משה גפני: לא.

משה גפני: חברות הביטוח – אין הבדל.

משה גפני: אתם רוצים לחשוב על זה?

<פרידה ישראלי: על מה?

משה גפני: על מה שהעלו כאן.

<פרידה ישראלי: התעורר אצלו קיבלנו.

<פרידה ישראלי: אנחנו לא נותנים הנחיה שבכל מקרה שיורד מתחת ל-50,000 – לא הצלחנו, ניסינו לחשוב אם אפשר לעשות רשימה של מקרים שהם - - -

<אילנית אדסמן: זה בסדר.

<אילנית אדסמן: אני מסכימה שזו דוגמה לגיטימית.

<אילנית אדסמן: הבעיה היא בסד לוחות הזמנים הקיים.

<אילנית אדסמן: היות שהדיווח על 14'-15' צריך להתבצע וישלח ללקוחות הדיווח ב-20 באוגוסט, שזה בעוד 20 יום מהיום, אני חוזרת על הבקשה לתת לחברות הביטוח, שלא נערכו לנושא הזה, דחייה ל-2016 לסעיף הזה.

<פרידה ישראלי: אם אפשר להשאיר לנו זמן של מחשבה.

משה גפני: פרידה, אני חשבתי שזה יהיה קצר יותר מהתקנות.

משה גפני: זה לוקח הרבה זמן, אנחנו נצטרך לעשות הפסקה באמצע בגלל שיש פה את החוק של היתומים.

משה גפני: אנחנו נצטרך לעשות הפסקה, ונחדש את הישיבה מאוחר יותר.

משה גפני: אני רוצה לסיים את זה היום.

משה גפני: באותו פרק זמן תיקחו כמה דברים שמתעוררים.

משה גפני: אני חשבתי שזה יהיה יותר קל, חוץ מבעיה אחת שיש לי, שנגיע אליה.

<פרידה ישראלי: זאת הבעיה השנייה שקיימת, של החשש הממשי.

<רוני גנוד: אולי צריך לחלק את זה בין כספים שהעביר מכאן ואילך לכספים שהיו קודם.

<לוני בכר: זו לא בעיה של כספים, זו בעיה ייחודית לביטוח.

<רוני גנוד: - - - אחורנית זה הרבה יותר קשה.

<רוני גנוד: <אייל לב-ארי> לא, החשש הממשי מהרגע שהוא קורה.

<רוני גנוד: הוא לא הולך אחורנית.

<רוני גנוד: איזו פעולה באותו חשבון פיננסי, כמו שפרידה אמרה - - -

<קריאה: אבל יכול להיות שהיא כבר קרתה.

<קריאה: <אייל לב-ארי> הכוונה היא לא אחורנית.

<קריאה: לפי מה שהבנו, מה שקורה מכאן ואילך.

<פרידה ישראלי: השאלה היא רק איך נבהיר את זה.

<לוני בכר: בפועל זה לא עובד.

<לוני בכר: בפועל, האמריקאים יבואו בחקירות שלהם נגד מוסדות פיננסיים ישראלים ויגידו הנה, היו מוסדות שעשו את זה אחורנית.

משה גפני: מי יעשה חקירות?

<לוני בכר: האמריקאים, אדוני.

משה גפני: האמריקאים לא עושים - - -

<לוני בכר: עושים, אדוני.

<לוני בכר: ואז יגידו למה אתם לא עשיתם?

<לוני בכר: ואז חברות ביטוח - - -

משה גפני: אבל האמריקאים לא יעשו חקירות.

<לוני בכר: הם יעשו, אדוני.

משה גפני: איך הם יעשו?

משה גפני: בשביל מה אנחנו עושים את כל זה?

<לוני בכר: הם יעשו בשיתוף פעולה עם המדינה, בנפרד, כמו שהם - - -

משה גפני: יש לך ידיעות שלי אין?

<לוני בכר: היום האמריקאים חוקרים בנקים.

משה גפני: שכנעו אותי להעביר את חוק הפטקא ואת התקנות של הפטקא בגלל שאם לא נעשה את זה, האמריקאים יתחילו לחקור אצלכם.

משה גפני: וכדי למנוע את זה אנחנו עושים את מה שאנחנו עושים.

משה גפני: אז איך הגעת עכשיו גם לחקירות?

<לוני בכר: הם יעשו את זה במסגרת החוק.

<לוני בכר: הם יגידו למדינה תוציאו את המוסדות האלה ותגידו להם שהמוסדות לא כשרים.

<לוני בכר: המוסדות האלה לא יצליחו לפעול יותר בעולם הפיננסי.

<לוני בכר: בשביל למנוע את התקלה הזאת צריך לחברות הביטוח הקלה שאומרת עליכם הדבר הזה חל - - -

משה גפני: מאיפה אתה לוקח שהאמריקאים יגידו את זה?

משה גפני: איפה זה כתוב?

<לוני בכר: זה לא כתוב, אדוני, אבל ככה הם מתנהלים נכון להיום.

<פרידה ישראלי: אני לא יכולה להתייחס למה שהאמריקאים יעשו.

<פרידה ישראלי: הסיבה הייתה שאנחנו רוצים להתנהל מול המוסדות הפיננסיים שלנו, וזה אמור להיות ככה.

<פרידה ישראלי: אבל קשה לי לתת הצהרות בשם האמריקאים.

<פרידה ישראלי: בניסיון העבר היו מקרים שבהם התגלו העלמות מס - - -

משה גפני: אם יש הסכם פטקא מיושם ככתבו וכלשונו, הוא מיושם – גם החוק וגם התקנות – האמריקאים יכולים להגיע לפה, להיכנס לבנק ולחקור?

משה גפני: יש הסכם.

<פרידה ישראלי: יש הסכם.

<פרידה ישראלי: ההסכם מסדיר את זה שאנחנו הם אלה שנמצאים מול הבנקים.

<פרידה ישראלי: אני לא רואה משהו ששולל.

<לוני בכר: הבעיה היא עם התקנה.

<לוני בכר: אם התקנה ברורה, שזה לא חל עלינו, לא יבואו אלינו בטענות.

<לוני בכר: אם התקנה לא ברורה, שהיא חלה על חברות הביטוח גם לשנות הדיווח הקודמות - - -

משה גפני: ואתה רוצה שאני אשתכנע ממה שאתה אומר?

משה גפני: אם האמריקאים יכולים, ויש הסכם, ויש חוק, ויש תקנות, והם באים אליך, אז אני מבין, זה המצב.

משה גפני: אז אנחנו מדינת חסות.

משה גפני: בדיעבד אפשר לקבל את זה.

<פרידה ישראלי: ההסכם אמור להעביר את האחריות אלינו, אין ספק.

משה גפני: אם מדובר על זה שהאמריקאים יכנסו בכל מקרה, גם אחרי שיש חוק, אז מה זה משנה מה שכתוב בחוק, או לא כתוב בחוק?

משה גפני: הם ירצו להיכנס, אז הם יכנסו.

משה גפני: אני מקווה שזה לא נכון.

<לוני בכר: אדוני, דווקא בגלל הניסוח של החוק.

<לוני בכר: אם החוק יהיה ברור, האמריקאים לא יכולים לבוא בטענות, זו בדיוק האמירה.

משה גפני: איזו טענה?

משה גפני: <אייל לב-ארי> מבחינת חברות הביטוח.

משה גפני: אם הבדיקה, כמו הבנקים, שכן יכולים לעשות בדיקה אחורנית, חלה עליהם או לא חלה עליהם.

משה גפני: אומרות חברות הביטוח אין לנו כרגע יכולת ללכת אחורנית כמו שהבנקים יכולים.

משה גפני: אנחנו יכולים לעשות את זה רק לגבי 2016 ואילך.

משה גפני: ולכן, כדי שניערך, אנחנו צריכים עוד מספר חודשים קדימה כדי שנוכל לבדוק רק 2016 ואילך, אפילו לא אחורנית.

משה גפני: זה מה שחברות הביטוח, אם הבנתי נכון, מבקשות.

<לוני בכר: נכון.

<אייל לב-ארי: כדי שלא תהיה להם תחולה אחר-כך, כמו שאמר לוני, שהאמריקאים יבקשו אחורנית, איפה הייתם ב-14' ו-15', כי התקנות מחייבות את כל המוסדות הפיננסיים.

משה גפני: טוב, תחשבו על העניין הזה.

משה גפני: אני רוצה תשובה לזה עוד היום.

<פרידה ישראלי: אנחנו נחשוב על זה.

<טליה דולן: "(4) על אף האמור בפסקאות משנה (1) ו- (2), מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון שבבדיקת התיעוד האלקטרוני שלו נמצא סממן של ארה"ב, אם בעל החשבון המציא למוסד הפיננסי האמור הצהרות ומסמכים המעידים על כך שהוא אינו תושב ארה"ב לצרכי מס ואינו אזרח ארה"ב בהתאם לכללים הקבועים בחלק II, סעיף 4, סעיף קטן 4 לנספח 1, או שבעל החשבון חדל להיות אדם אמריקני מסוים, והמציא הצהרות ומסמכים המעידים על כך בהתאם לכללים הקבועים בחלק II, סעיף 4, סעיף קטן 4 פסקה א' לנספח 1, וכן לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון כאמור בשנה שבה מתקיימים לגביו התנאים הקבועים בחלק II, סעיף א', סעיף קטן 4 לנספח 1".

<טליה דולן: "(2) לגבי יחיד שהוא בעל חשבון בעל ערך גבוה - (א) לגבי חשבון שאינו חשבון מתועד, המוסד הפיננסי המדווח יערוך בדיקת התיעוד האלקטרוני כמפורט בחלק II סעיף 4, סעיף קטן 1 לנספח 1, לצורך חיפוש סממן של ארה"ב בחשבון.

<טליה דולן: (ב) אם מאגרי המידע הניתנים לבדיקה אלקטרונית כאמור בפסקת משנה (א) אינם כוללים את כל פריטי המידע המתוארים בחלק II, סעיף ד', סעיף קטן 3 לנספח 1 המוסד הפיננסי יערוך בדיקה נוספת במסמכים הקיימים במוסד הפיננסי לגבי החשבון בהתאם להוראות הקבועות בחלק II, סעיף ד', סעיף קטן 2 לנספח 1 לצורך חיפוש סממן של ארה"ב; (ג) אם אחד מהחשבונות של היחיד משויכים למנהל קשרי לקוחות במוסד הפיננסי, יש לבדוק בנוסף על הבדיקות המפורטות בפסקאות משנה (א) ו- (ב) האם למנהל קשרי הלקוחות האמור יש ידיעה בפועל, כי בעל החשבון הוא אדם אמריקני מסוים".

<טליה דולן: "(ד) בדיקת חשבון בעל ערך גבוה - (1) שהיתרה המצרפית שלו נכון ליום ב' בתמוז התשע"ד (30 ביוני 2014) עולה על מיליון דולר של ארה"ב תיעשה עד יום כ"ה בתמוז התשע"ו (31 ביולי 2016 )".

<פרידה ישראלי: פה נתקן גם.

<פרידה ישראלי: 4 באוגוסט.

<טליה דולן: "(2) שהיתרה המצרפית שלו נכון ליום ב' בתמוז התשע"ד) 30 ביוני 2014) לא עלתה על מיליון דולר של ארה"ב, ועלתה על מיליון דולר של ארה"ב ב-31 בדצמבר של שנת 2015 וב- 31 בדצמבר של כל שנה לאחר מכן, תיעשה בתוך שישה חודשים מהיום האחרון של השנה, שבה בעל החשבון הפך ליחיד בעל יתרה מצרפית העולה על מיליון דולר של ארה"ב; (ה) בדיקת התיעוד האלקטרוני המפורטת בפסקת משנה" - - -

<ישעיהו שטראוס: סליחה?

<ישעיהו שטראוס: צריך להיות או, לא ו.

<ישעיהו שטראוס: או ב-31 בדצמבר של כל שנה לאחר מכן.

<ישעיהו שטראוס: סעיף קטן (ד)(2).

<טליה דולן: הוא צודק, או.

<טליה דולן: נכון, תודה.

משה גפני: אם תיקנת משהו והתיקון התקבל, אתה צריך לומר את השם שלך לפרוטוקול.

<ישעיהו שטראוס: ישעיהו שטראוס מבנק הפועלים.

<טליה דולן: "(ה) בדיקת התיעוד האלקטרוני המפורטת בפסקת משנה (א) ובדיקת מאגרי המידע המפורטת בפסקת משנה (ב) תיערך פעם אחת לגבי כל חשבון במועדים הקבועים בפסקת משנה (ד); בדיקת ידיעה בפועל של מנהל קשרי לקוחות כאמור בפסקת משנה (ג) תיעשה אחת לשנה; (ו) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג את כל אחד מאלה כחשבון בר דיווח: (1) חשבון קיים של יחיד אשר בבדיקת התיעוד האלקטרוני שבוצעה לגביו כאמור בפסקת משנה (א) או בבדיקה במסמכים שבוצעה לגביו כאמור בפסקת משנה (ב) נמצא סממן של ארה"ב; (2) חשבון קיים של יחיד אשר בבדיקת התיעוד האלקטרוני שבוצעה לגביו כאמור בפסקת משנה (א) או בדיקת המסמכים שבוצעה לגביו כאמור בפסקת משנה (ב) לא נמצא סממן של ארה"ב, אך חל לגביו שינוי בנסיבות כך שהתיעוד האלקטרוני לגביו כולל סממן של ארה"ב".

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> כמו שאמרנו קודם, זו בדיקה שוטפת.

<טליה דולן: הבדיקה היא בדיקה שוטפת, פרידה.

<פרידה ישראלי: אמרנו שיש מערכות שמיועדות לזהות קיום של שינוי בסממנים, וברגע שיש שינוי, יהיה דיווח בגין התקופה שבה זה התגלה.

<טליה דולן: "(3) חשבון קיים של יחיד אשר למנהל קשרי הלקוחות יש ידיעה בפועל לגביו, כי בעל החשבון הוא אדם אמריקני מסוים; (4) על אף האמור בפסקאות משנה (1) עד (3) מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון המפורט בפסקת משנה (1),בפסקת משנה (2) או בפסקת משנה (3) אם קיבל מבעל החשבון הצהרות ומסמכים המעידים על כך שבעל החשבון אינו תושב ארה"ב לצרכי מס ואינו אזרח ארה"ב בהתאם לכללים הקבועים בחלק II, סעיף 4, סעיף קטן 4 לנספח 1, או שבעל החשבון חדל להיות אדם אמריקני מסוים, והמציא הצהרות ומסמכים המעידים על כך בהתאם לכללים הקבועים בחלק II, סעיף ב', סעיף קטן 4 פסקה א' לנספח 1, וכן לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון כאמור בשנה שבה מתקיימים לגביו התנאים הקבועים בחלק II, סעיף א', סעיף קטן 4 לנספח 1 להסכם, אלא אם כן קיים חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> התעורר אצלו.

<טליה דולן: אלא אם כן התעורר אצלו, נכון.

<טליה דולן: "(3) לגבי חשבון מעבר של יחיד - (א) מוסד פיננסי ישראלי מדווח חייב לקבל תיעוד עצמי מבעל חשבון ולאמת את סבירותו לפי האמור בחלק III, סעיף ב', לנספח 1 עד עשרה חודשים מיום התחילה; (ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח אשר לא עלה בידו לקבל את התיעוד העצמי כנדרש לפי פסקת משנה (א) מבעל חשבון, חייב לבצע את בדיקת התיעוד האלקטרוני, המסמכים והמידע המצוי בידי מנהל קשרי הלקוחות לפי פסקה (2)(א) עד (ג); בדיקה כאמור תבוצע בתוך שנה מיום התחילה; (ג) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג כחשבון בר דיווח - (1) חשבון מעבר של יחיד שעל פי תיעוד עצמי של בעל החשבון ואימותו כאמור בפסקת משנה (א) נקבע, כי הוא אזרח ארה"ב או תושב ארה"ב לצרכי מס; (2) חשבון מעבר של יחיד אשר בבדיקת התיעוד האלקטרוני שבוצעה לגביו כאמור בפסקה (2)(א) או בבדיקה במסמכים שבוצעה לגביו כאמור בפסקה (2)(ב) נמצא סממן של ארה"ב; (3) חשבון מעבר של יחיד שלמנהל קשרי הלקוחות יש ידיעה בפועל כי בעל החשבון הוא אדם אמריקני מסוים; (4) על אף האמור בפסקאות משנה (1) עד (3), מוסד פיננסי לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון מעבר של יחיד בשנה שבה מתקיימים לגביו התנאים הקבועים בסעיף א' לחלק III לנספח 1, אלא אם כן קיים חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות לעקוף את חובות הדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<פרידה ישראלי: עוד פעם, התעורר אצלו.

<קריאה: התעורר אצלו.

<טליה דולן: כן, התעורר אצלו.

<טליה דולן: "(4) לגבי פתיחת חשבון חדש של יחיד יבצע המוסד הפיננסי הישראלי המדווח את אלה: (א) בעת פתיחת החשבון הוא יקבל תיעוד עצמי מבעל החשבון ויאמת את סבירות התיעוד לפי האמור בחלק III, סעיף ב' לנספח 1; (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א) המוסד הפיננסי האמור רשאי שלא לקבל תיעוד עצמי כאמור מבעל חשבון אם מתקיימים התנאים הקבועים בסעיף א' לחלק III לנספח 1; ואולם, אם חדל החשבון לעמוד בתנאים האמורים, יקבל המוסד הפיננסי תיעוד עצמי כאמור בפסקת משנה (א) בתוך 90 ימים מתום שנת המס שבה חדל החשבון לעמוד בתנאים האמורים; (ג) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג כחשבון בר דיווח חשבון חדש של יחיד, שאינו חשבון המפורט בחלק III, סעיף א' לנספח 1 אשר על פי תיעוד עצמי של בעל החשבון ואימותו כאמור בפסקת משנה (א) נקבע, כי הוא תושב ארה"ב לצרכי מס או אזרח ארה"ב; (ד) על אף האמור בפסקת משנה (ג), מוסד פיננסי יסווג כחשבון בר דיווח חשבון חדש של יחיד שיתרתו או ערך הפדיון שלו אינם עולים על הסכומים המפורטים בחלק III, סעיף א' לנספח 1 אם קיים בידי המוסד הפיננסי מידע המעיד על כך שבעל החשבון הוא תושב ארה"ב לצרכי מס או אזרח ארה"ב, וקיים חשש ממשי" – גם פה והתעורר אצלו חשש ממשי – "כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<טליה דולן: "הליכים חלופיים לחשבונות פיננסיים של מוטבים יחידים – 4.

<טליה דולן: על אף האמור בתקנה 3, מוסד פיננסי ישראלי מדווח רשאי להחיל את ההליכים החלופיים הקבועים בחלק VI, סעיף ה' לנספח 1 לגבי יחידים שהם מוטבים יחידים בחוזה ביטוח בעל ערך פדיון בהתקיים התנאים הקבועים בסעיף ה' האמור".

<לוני בכר: הייתה טעות בעמ' 7 סעיף קטן (4).

<לוני בכר: הלשון פה שונה מהלשון - - - פעילות לעקוף - - -

<מיקי טמיר: בחשבונות מעבר.

<אייל לב-ארי: באיזה (4)?

<לוני בכר: "(4) על אף האמור בפסקאות משנה (1) עד (3)".

<טליה דולן: "(4) על אף האמור בפסקאות משנה (1) עד (3), מוסד פיננסי לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון מעבר של יחיד בשנה שבה מתקיימים לגביו התנאים הקבועים בסעיף א' לחלק III לנספח 1, אם התעורר אצלו חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות לעקוף" - - -

<מיקי טמיר: אלא אם התעורר אצלו.

<אייל לב-ארי: אלא אם כן מתעורר אצלו.

<טליה דולן: אלא אם כן מתעורר אצלו, ברור.

<מיקי טמיר: תמשיכי הלאה.

<טליה דולן: - - "אלא אם כן התעורר אצלו חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות" - - -

<מיקי טמיר: צריך להוסיף שמטרתה.

<פרידה ישראלי: שמטרתה לעקוף את חובות הדיווח.

<פרידה ישראלי: חסרה מילה.

<אייל לב-ארי: כמו התיקון הקודם, בסדר.

<טליה דולן: - - "שמטרתה לעקוף את חובות הדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> בסדר.

<טליה דולן: כמו הקודם בעמוד לפני.

<טליה דולן: אלא אם כן התעורר אצלו חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות אלה.

<טליה דולן: כן.

<טליה דולן: "הליכים חלופיים לחשבונות פיננסיים של מוטבים יחידים – 4.

<טליה דולן: על אף האמור בתקנה 3, מוסד פיננסי ישראלי מדווח רשאי להחיל את ההליכים החלופיים הקבועים בחלק VI, סעיף ה' לנספח 1 לגבי יחידים שהם מוטבים יחידים בחוזה ביטוח בעל ערך פדיון בהתקיים התנאים הקבועים בסעיף ה' האמור.

<טליה דולן: חובת ביצוע בדיקות נאותות לחשבונות פיננסיים של ישויות וסיווג חשבונות כבני דיווח – 5.

<טליה דולן: מוסד פיננסי ישראלי מדווח יערוך בדיקות לישות שהיא בעלת חשבון המוחזק אצלו ויסווג חשבונות כבני דיווח, כמפורט להלן: (1) לגבי חשבון קיים של ישות - (א) אם הוא חשבון הכפוף לבדיקה לפי חלק IV, סעיף ב' לנספח 1, המוסד הפיננסי הישראלי המדווח יבצע הליכי בדיקה לזיהוי חשבון של ישות לגביה נדרש דיווח, בהתאם לחלק IV, סעיף ד' לנספח 1 במועדים אלה: (1) אם ביום 30 ביוני 2014 הוא היה בעל יתרה או ערך הגבוה מ-250,000 דולר" - -

משה גפני: לא נכון, ב-ב' בתמוז.

<טליה דולן: - - "דולר של ארה"ב – עד יום 31 ביולי 2016" - - <אייל לב-ארי> זה 4 באוגוסט.

<טליה דולן: "(2) אם לא נתקיים בו האמור בפסקת משנה (1) אולם ביום 31 בדצמבר 2015" - - -

משה גפני: י"ט בטבת.

<טליה דולן: "(2) אם לא נתקיים בו האמור בפסקת משנה (1) אולם ביום 31 בדצמבר 2015 או ביום האחרון של כל שנה שלאחר מכן הוא היה בעל יתרה או ערך הגבוה ממיליון דולר של ארה"ב – עד לשישה חודשים מהיום האחרון של השנה שבה היתרה או הערך עלו על מיליון דולר של ארה"ב".

משה גפני: מה ההערה?

<יוסף חיים שימל: יוסף שימל.

<יוסף חיים שימל: מה הצורה שאני צריך היום לבדוק פיקדונות שהיו ב-2014 אחורנית?

<יוסף חיים שימל: מה צורת החקירה שלי?

<יוסף חיים שימל: בן אדם שם אצלי כסף, לא שאלתי אותו בזמנו, לא הייתי צריך לשאול אותו.

<יוסף חיים שימל: צריך לזמן אותם היום?

<יוסף חיים שימל: להתחיל לקרוא להם?

<פרידה ישראלי: קודם כל, השאלה אם אנחנו מדברים על חשבון קיים עם ערך גבוה או נמוך.

<יוסף חיים שימל: אני מדבר גם על ערך גבוה.

<פרידה ישראלי: מעל מיליון דולר?

<יוסף חיים שימל: לא, 250,000 שקל.

<קריאה: זה לגבי תאגידים.

<יוסף חיים שימל: אם ביום ב' בתמוז תשע"ד היה בעל יתרה או ערך גבוה - - -

<פרידה ישראלי: גבוה מ-250,000 דולר.

<קריאה: תסתכל על חשבון של ישות, של תאגיד.

<קריאה: <אייל לב-ארי> זה חשבון קיים של ישות.

<קריאה: זה של ישות.

<פרידה ישראלי: על מי אתה מדבר, על גמ"חים, על ישות?

<יוסף חיים שימל: כן.

<פרידה ישראלי: שנרשמה כמוסד פיננסי ורוצה לבצע - - -

<יוסף חיים שימל: - - - מוסד פיננסי בארצות-הברית - - - לפני שנתיים לא ידעתי שאני צריך לשאול את כל הפרמטרים של הפטקא.

<יוסף חיים שימל: יש לי עכשיו אנשים ששמו אצלי לפני שנתיים כסף.

<פרידה ישראלי: יש חשבון קיים של ישות, ויש חשבון מעבר.

<פרידה ישראלי: על כל אחד מהם אנחנו מקריאים פה בנפרד.

<פרידה ישראלי: בחשבון קיים יש את החיפוש אחרי האינדיקציות, ועכשיו השאלה היא אם הוא ערך גבוה או נמוך.

<פרידה ישראלי: אם אנחנו מדברים על חשבון בעל ערך גבוה, יש גם חיפוש במסמכים של - - -

<יצחק יהודה אנגלנדר: זה בחשבונות מעל מיליון דולר.

<פרידה ישראלי: כן, נכון.

<פרידה ישראלי: ויש את חשבונות המעבר שבהם לכאורה היה צריך להיות החל מ-30 ביוני 2014 נוהל פתיחת חשבון.

<פרידה ישראלי: מכיוון שלא היה בתוקף ולא ביצענו אותו, הם נותנים אפשרות לעשות את זה מאוחר.

<פרידה ישראלי: נדמה לי שעל חשבונות מעבר יש בהמשך הוראה שהחשבונות שנפתחו עד סוף 2015, מתייחסים אליהם כמו אל חשבונות קיימים.

<אילנית אדסמן: חשבונות של ישות.

<פרידה ישראלי: אנחנו מדברים על חשבונות של ישות.

<אילנית אדסמן: לגמ"חים יש חשבונות של חברות?

<יוסף חיים שימל: לא חברות, אבל יש עמותות.

<פרידה ישראלי: אם אתה רוצה, אנחנו עוברים כעת על כל אחד מהם.

<פרידה ישראלי: אם אתה תגדיר בדיוק – כל ההליך שצריך לבצע נמצא פה לפרטי פרטים.

משה גפני: אני שואל לא רק לגבי גמ"חים, אני שואל בכלל.

משה גפני: נתחיל חקירות על מה שהיה קודם, לפני כמה שנים?

<אילנית אדסמן: לא, רק מה-30 ביוני 2014.

<אילנית אדסמן: <אייל לב-ארי> שזה חתימת ההסכם עם האמריקאים, אבל אם אני מבין נכון, שימל מעלה בעיה דומה למה שאילנית העלתה ביחס אליהם, שגם הם לא יכולים אחורנית מבחינת ההיערכות שלהם, אלא רק מ-16'.

<פרידה ישראלי: ברור שמה שאילנית העלתה לגבי חברות הביטוח יהיה תקף.

<פרידה ישראלי: אנחנו לא נעשה הוראה רק לחברות הביטוח.

<פרידה ישראלי: אנחנו מתייחסים פה לכל ישות.

<פרידה ישראלי: בוא נאמר שהבנקים הם הגופים המסודרים, שעשו כבר את מערכת ניהול הסיכונים שלהם וכולי, אבל ברור שמה שתקף לגבי חברת ביטוח בוודאי תקף לגבי מוסדות פיננסיים אחרים קטנים.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אז למעשה מוסד פיננסי כמונו, שהוא מוסד פיננסי קטן והוא לא בנק, הוא מקבל פטור מבדיקה רטרואקטיבית?

<פרידה ישראלי: אנחנו אמרנו שאנחנו תופסים את הסעיף כך שהוא ממילא עם פטור.

<פרידה ישראלי: הוא מתחיל לחול ביום התחילה של התקנות, והוא לא אמור להיות רלוונטי לבדיקות שלא עשית.

<פרידה ישראלי: בכל זאת, התבקשנו פה על-ידי הוועדה בזמן ההפסקה לטפל בנושא החשש הממשי, שיסיר דאגה מלב חברות הביטוח, ויחד אתם, ישויות נוספות שלא ביצעו את זה – זה בוודאי לא יהיה דבר ייחודי לחברות הביטוח – שיבהיר את זה שאותן בדיקות שהם לא ערכו עד עכשיו, אין עליהם חובה לבצע ולהספיק לעשות את זה עד הדיווח של 30 בספטמבר השנה.

<יצחק יהודה אנגלנדר: בסדר גמור.

<יצחק יהודה אנגלנדר: תודה רבה.

משה גפני: יצטרכו לפטור אותם.

משה גפני: הלאה.

<טליה דולן: "(2) אם לא נתקיים בו האמור בפסקת משנה (1) אולם ביום 31 בדצמבר 2015 או ביום האחרון של כל שנה שלאחר מכן הוא היה בעל יתרה או ערך הגבוה ממיליון דולר של ארה"ב – עד לשישה חודשים מהיום האחרון של השנה שבה היתרה או הערך עלו על מיליון דולר של ארה"ב; (ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג כחשבון בר דיווח - (1) חשבון קיים של ישות אשר נבדק לפי פסקת משנה (א), ואשר בבדיקתו נמצא כי בעל החשבון עונה על הגדרת אדם אמריקני מסוים; (2) חשבון קיים של ישות אשר נבדק לפי פסקת משנה (א) ואשר בבדיקתו נמצא כי בעל החשבון הוא ישות פאסיבית שבעל שליטה אחד או יותר בה הוא אזרח ארה"ב או תושב ארה"ב לצרכי מס; (3) חשבון קיים של ישות שלפי חלק IV, סעיף א' לנספח 1 אינו כפוף לבדיקה זיהוי ודיווח, אם קיים בידי המוסד הפיננסי מידע המעיד על כך שהישות בעלת החשבון היא תושב ארה"ב לצרכי מס או שקיים מידע כי היא בשליטת תושב ארה"ב לצרכי מס או אזרח ארה"ב וקיים חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות" – והתעורר.

<טליה דולן: "והתעורר חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות אלה; (4) חשבון קיים של ישות אשר נבדק לפי פסקת משנה (א), ואשר בבדיקתו נמצא כי בעל החשבון הוא מוסד פיננסי שאינו משתתף".

<טליה דולן: "(2) לגבי חשבון מעבר של ישות - (א) המוסד הפיננסי הישראלי המדווח חייב לבצע בדיקות ולבקש מידע לצורך תיעוד החשבון לפי חלק V לנספח 1, וזאת עד עשרה חודשים מיום התחילה; (ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח אשר לא עלה בידו לקבל את התיעוד העצמי כנדרש לפי פסקת משנה (א) מבעל חשבון חייב לבצע הליכי בדיקה לזיהוי חשבונות של ישות לגביהם נדרש דיווח לפי פסקה (1)(א); בדיקה כאמור תבוצע בתוך שנה מיום התחילה; (ג) על אף האמור בפסקת משנה (א), לגבי חשבונות מעבר שנפתחו לפני 1 בינואר 2015, רשאי המוסד הפיננסי הישראלי המדווח, לגבי כל החשבונות או לגבי קבוצה מזוהה של חשבונות כאמור, לבחור להחיל את הליכי הבדיקה לזיהוי חשבונות של ישות לפי חלק IV, סעיף ד' לנספח 1 במקום לבצע בדיקות ולבקש מידע לפי חלק V לנספח 1".

<פרידה ישראלי: זה מה שאמרתי, לבצע לגבי אלה הליכים של חשבונות קיימים.

<אילנית אדסמן: אבל שם זה מהשקל הראשון.

<אילנית אדסמן: זה מהשקל הראשון על חצי השנה הזו, ולא מ-250,000 דולר.

<טליה דולן: "(ד) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג כחשבון בר דיווח חשבון מעבר של ישות שעל פי הבדיקות ובקשת המידע שבוצעו לגביו כאמור בפסקאות משנה (א) עד (ג), לפי העניין, נמצא כי בעל החשבון עונה על הגדרת אדם אמריקני מסוים או כי בעל החשבון הוא ישות פאסיבית שבעל שליטה אחד או יותר בה הוא אזרח ארה"ב או תושב ארה"ב לצרכי מס או כי הוא חשבון המוחזק על ידי מוסד פיננסי שאינו משתתף; (ה) על אף האמור בפסקת משנה (ד) מוסד פיננסי לא יסווג כחשבון בר דיווח חשבון מעבר של ישות אשר מתקיימים לגביו התנאים הקבועים בסעיף א לחלק V לנספח 1 , אלא אם כן, קיים חשש ממשי" – התעורר אצלו.

<פרידה ישראלי: וחסר פה גם במטרה.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> וגם הסיפה.

<טליה דולן: - - "חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה לעקוף את חובות הדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<טליה דולן: "(3) בעת פתיחת חשבון חדש של ישות - (א) המוסד הפיננסי הישראלי המדווח יקבע את סיווגו של בעל החשבון, יקבל תיעוד עצמי לצורך ביסוס מעמדו של בעל החשבון ויקבע האם הוא חשבון בר דיווח בהתאם לחלק V, סעיף ב' לנספח 1; (ב) על אף האמור בפסקת משנה (א) המוסד הפיננסי האמור רשאי שלא לקבוע את סיווגו של בעל החשבון ולקבל ממנו תיעוד עצמי לצורך ביסוס מעמדו אם מתקיימים התנאים הקבועים בסעיף א' לחלק V לנספח 1; (ג) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יסווג כחשבון בר דיווח כל אחד מאלה: (1) חשבון חדש של ישות שהמוסד הפיננסי קבע לפי פסקת משנה (א) כי הוא אדם אמריקני מסוים, למעט חשבון שאינו חייב בבדיקה, זיהוי או דיווח לפי חלק V, סעיף א' לנספח 1; (2) חשבון חדש בבעלות ישות פאסיבית בשליטת אזרח ארה"ב או תושב ארה"ב למעט חשבון שאינו חייב בבדיקה, זיהוי או דיווח לפי חלק V, סעיף א' לנספח 1; (3) חשבון חדש של ישות שהיא מוסד פיננסי שאינו משתתף; (4) על אף האמור בפסקאות משנה (1) ו- (2), מוסד פיננסי ישראלי מדווח רשאי לסווג חשבון שאינו חייב בבדיקה זיהוי או דיווח לפי חלק V סעיף א' לנספח 1 כחשבון בר דיווח אם בידי המוסד הפיננסי מידע המעיד על כך שהישות בעלת החשבון היא תושבת ארה"ב לצרכי מס או שהיא בשליטת תושב ארה"ב לצרכי מס או אזרח ארה"ב וקיים חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות" – והתעורר אצלו חשש ממשי כי נעשתה בו פעילות שמטרתה – "לעקוף את חובות הזיהוי והדיווח שנקבעו בתקנות אלה".

<טליה דולן: "חובת דיווח על חשבונות בני דיווח או על היעדרם – 6.

<טליה דולן: (א) לגבי חשבון בר דיווח - (1) שאינו חשבון של מוסד פיננסי שאינו משתתף כאמור בתקנות 5(1)(ב)(4), 5(2)(ד) או 5(3)(ג)(3), מוסד פיננסי ישראלי מדווח ימסור למנהל דו"ח הכולל את המידע המפורט בסעיף 2, סעיף קטן 2 פסקה (א) להסכם, בכפוף להוראות סעיף 3 סעיף קטן 3 פסקה (א) להסכם האמור; (2) ולגבי חשבון בר דיווח של מוסד פיננסי שאינו משתתף כאמור בתקנה 5(1)(ב)(4), 5(2)(ד) ו- (3)(ג)(3), מוסד פיננסי ישראלי מדווח ימסור דו"ח הכולל את המידע המפורט בסעיף 4, סעיף קטן 1, פסקה (ב) להסכם".

<לוני בכר: סליחה, בסעיף קטן (1) עשיתם שינוי?

<טליה דולן: כן, עשינו.

<לוני בכר: מה השינוי?

<פרידה ישראלי: עשינו שינוי, כן.

<טליה דולן: היה כתוב "שאינו חשבון כאמור בתקנות 5(1)(ב)", ועשינו "שאינו חשבון של מוסד פיננסי שאינו משתתף כאמור".

<טליה דולן: השינוי – אחרי המילים "שאינו חשבון" הוספנו "של מוסד פיננסי שאינו משתתף כאמור בתקנות" במקום "שאינו חשבון כאמור בתקנה 5(1)(ב)".

<פרידה ישראלי: חוץ מ-5(1)(ב)(4) הוספנו את 5(2)(ד) או – היה חסר 5 – 5(3)(ג)(3).

<טליה דולן: "(2) ולגבי חשבון בר דיווח של מוסד פיננסי שאינו משתתף כאמור בתקנה 5(1)(ב)(4)," - -

<פרידה ישראלי: והוספנו 5(2)(ד).

<טליה דולן: - - "5(2)(ד) ו- (3)(ג)(3), מוסד פיננסי ישראלי מדווח ימסור דו"ח הכולל את המידע המפורט בסעיף 4, סעיף קטן 1, פסקה (ב) להסכם.

<טליה דולן: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), מוסד פיננסי ישראלי מדווח אינו חייב לכלול בדיווח לגבי חשבון קיים את מספר הזיהוי האמריקני של אדם, אם מספר כאמור אינו קיים ברשותו, ואולם אם יש בידיו תאריך לידה של יחיד עליו לכלול אותו במקום מספר הזיהוי האמור.

<טליה דולן: (ג) המוסד הפיננסי הישראלי המדווח יעביר את המידע כמפורט בתקנת משנה (א)(1) לגבי חשבון בר דיווח לגבי השנה שבה זוהה כבר דיווח ובכל שנה לאחר מכן, זולת אם החשבון חדל להיות בר-דיווח ואת המידע כמפורט בתקנת משנה (א)(2) לגבי שנת 2015 ו- 2016 אם זוהה כמוסד פיננסי שאינו משתתף בשנת 2015 ולגבי שנת 2016 אם זוהה כמוסד פיננסי שאינו משתתף בשנת 2016".

<טליה דולן: "(ד) על אף האמור בתקנת משנה (ג), לגבי יחיד שהיתרה המצרפית שלו בחשבונות קיימים עולה על מיליון דולר של ארה"ב ביום 30 ביוני 2014, המוסד הפיננסי הישראלי המדווח יכלול בדיווח הראשון, לגבי אותו חשבון, מידע לגבי שנת 2015 גם אם החשבון זוהה בשנה מאוחרת יותר.

<טליה דולן: (ה) הדו"ח יימסר למנהל לא יאוחר מיום 20 בספטמבר של כל שנה לגבי השנה הקודמת וככל שהדבר נדרש לפי תקנות אלה בדבר שנים קודמות נוספות, ואולם, היה החשבון בר הדיווח חשבון מעבר אשר לא עלה בידי המוסד הפיננסי הישראלי המדווח לקבל לגביו תיעוד עצמי כנדרש לפי תקנה 3(3)(א) או 5(2)(א), דו"ח לגביו יימסר למנהל ב-20 בספטמבר שחל אחרי המועד שבו זוהה כחשבון בר דיווח או בתוך 60 ימים מהמועד שבו זוהה כחשבון בר דיווח, לפי המאוחר מבניהם.

<טליה דולן: (ו) מוסד פיננסי ישראלי מדווח שאין לו חשבונות בני דיווח בשנה מסוימת יגיש למנהל דו"ח לגבי אותה השנה שבו יצהיר כי אין לו חשבונות בני דיווח באותה השנה; דו"ח כאמור ביחס לשנים 2014 ו- 2015 יוגש עד ליום 31 בדצמבר 2016, וביחס לשנת 2016 ולכל שנה לאחר מכן עד ליום 20 בספטמבר בשנה שלאחר אותה השנה".

<ישעיהו שטראוס: סליחה, יש טעות בתאריך העברי, צריך להיות תשע"ז.

<טליה דולן: נכון.

<טליה דולן: תודה.

<טליה דולן: "(ז) הדו"חות האמורים בתקנות משנה (א) ו- (ו) יוגשו בדרך הקבועה בתוספת השלישית".

<טליה דולן: נכתוב את זה כהערת שוליים.

<טליה דולן: "חובת מתן הודעה ללקוח בדבר העברת מידע למנהל וממנו לרשות המסים האמריקנית – 7.

<טליה דולן: (א) מוסד פיננסי ישראלי מדווח ימסור הודעה כמפורט בתקנת משנה (ב) לכל אחד מאלה: (1) יחיד בעל חשבון ואשר המוסד הפיננסי סיווג חשבון בבעלותו כחשבון בר דיווח לפי תקנות אלה; (2) ישות שהיא בעלת חשבון ואשר המוסד הפיננסי סיווג חשבון שבבעלותה כחשבון בר דיווח לפי תקנות אלה; (3) יחיד שהוא בעל שליטה בישות בעלת חשבון שסווגה כישות פאסיבית, אשר המוסד הפיננסי זיהה אותו כאזרח ארה"ב או כתושב ארה"ב לצרכי מס".

<נעם שרייבר: יש לי שאלה, אדוני.

<נעם שרייבר: נעם שרייבר, משרד עורכי דין.

<מרק צל: אנחנו האמריקאים כאן, שכולם שכחו.

<נעם שרייבר: כרגע אין חובת משלוח הודעה כאשר מתעורר חשש.

<נעם שרייבר: אם יש 100,000 דולר בחשבון, מישהו מוציא עכשיו 50,000 דולר מהחשבון, לבנק יש חשש שהוא מתחמק, על-פי התקנות עכשיו, הבנק יכול לדווח בלי לשלוח הודעה.

<פרידה ישראלי: אבל הוא ייתן לו הודעה שהוא מדווח.

<פרידה ישראלי: צריך למסור לו הודעה.

<מיקי טמיר: - - - הודעה.

<מיקי טמיר: חשבון בר דיווח תישלח הודעה.

<מיקי טמיר: בכל מקרה, עומדת להישלח הודעה - - - דיווח - - - ככה אנחנו מבינים את זה.

<נעם שרייבר: יש רשימת מכולת, מתי יש משלוח הודעות.

<נעם שרייבר: לפי הרשימה הזאת, אין.

<מיקי טמיר: זה מסווג.

<מיקי טמיר: זה חשבון שיסווג.

<מיקי טמיר: בגלל החשש, הוא יסווג.

<מיקי טמיר: כך אנחנו מבינים את זה.

<פרידה ישראלי: גם אנחנו מבינים את זה כך.

<טליה דולן: הוספנו וסיווג את החשבון כבר דיווח בשל כך.

<טליה דולן: "(ב) הודעה כי מידע לגביו ולגבי חשבון פיננסי שבבעלותו או בבעלות ישות שבשליטתו צפוי להיות מועבר באמצעות המנהל לרשות המסים האמריקנית.

<טליה דולן: ההודעה תכלול את האפשרויות העומדות בפני בעל חשבון להביא בפני המוסד הפיננסי הצהרות ומסמכים המעידים על כך שאינו תושב ארה"ב לצרכי מס או אזרח ארה"ב לפי הכללים הקבועים בחלק II, בסעיף ב, סעיף קטן 4 לנספח 1 או בחלק IV, סעיף ד', סעיף קטן 1, פסקה ב לנספח 1".

<ישעיהו שטראוס: סליחה, המשפט הראשון בסעיף (ב) הוא לא משפט בעברית.

<ישעיהו שטראוס: חסר בו הפועל.

<ישעיהו שטראוס: צריך להיות: הודעה תציין או הודעה תפרט.

<ישעיהו שטראוס: אין נשוא במשפט הזה.

<ישעיהו שטראוס: הודעה כי מידע לגביו – אין נשוא.

<פרידה ישראלי: צפוי להיות מועבר.

<טליה דולן: לא, אני מודיעה לך כי המידע לגביך.

<טליה דולן: מה אתה רוצה, הודעה המציינת כי המידע לגביו?

<ישעיהו שטראוס: זה תחבירית לא נכון.

<ישעיהו שטראוס: ההודעה תפרט, ההודעה תציין.

<טליה דולן: הודעה זה שם עצם.

<טליה דולן: הודעה כי המידע לגביו או לגבי חשבון פיננסי שבבעלותו זה שם עצם.

<ישעיהו שטראוס: חסר פועל.

<ישעיהו שטראוס: נושא ונשוא במשפט.

<ישעיהו שטראוס: אין בו נשוא.

משה גפני: הודעה כי המידע לגביו.

<טליה דולן: הודעה המציינת כי המידע לגביו.

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> צפוי.

<טליה דולן: שהמידע צפוי להיות מועבר.

משה גפני: הודעה כי המידע לגביו.

<פרידה ישראלי: נכתוב רק כי המידע.

<פרידה ישראלי: כי המידע לגביו.

<פרידה ישראלי: חסרה ה"א.

משה גפני: הודעה כי המידע לגביו או לגבי חשבון פיננסי שבבעלותו או בבעלות ישות שבשליטתו צפוי להיות מועבר.

<טליה דולן: הודעה כי המידע לגביו.

משה גפני: הודעה כי המידע.

<קריאה: צפוי להיות מועבר.

<טליה דולן: "(ג) המוסד הפיננסי ישלח את ההודעה כאמור בתקנת משנה (ב) למען הדואר או הדואר האלקטרוני העדכני של בעל החשבון הקיים ברשומותיו; היה החשבון הפיננסי חשבון המוחזק לטובתו של אחר תישלח ההודעה למחזיק הרשום בספרי המוסד הפיננסי; הודעה ליחיד שהוא בעל השליטה בישות כאמור בתקנת משנה (א)(3) תישלח גם למען הדואר או הדואר האלקטרוני העדכני של היחיד בעל השליטה ככל שאלה קיימים ברשומות של המוסד הפיננסי; לא קיים מען או כתובת דואר אלקטרוני של בעל השליטה כאמור תכלול ההודעה לבעל החשבון דרישה להעבירה לבעל השליטה; המוסד הפיננסי ינהל רישום של משלוח ההודעה, הכולל את אופן המשלוח ותאריך המשלוח".

<טליה דולן: "(ד) ההודעה תישלח לכל אחד מן המפורטים בתקנת משנה (א) 30 ימים לפחות לפני העברת המידע לראשונה למנהל ולאחר מכן, תישלח הודעה אחת לשנתיים".

<טליה דולן: צריך להיות לשלוש שנים.

<פרידה ישראלי: לשנתיים.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> החוק השתנה.

<פרידה ישראלי: שנתיים בחוק.

<טליה דולן: "החובה להשיג מספרי זיהוי לצרכי מס אמריקניים בחשבונות קיימים ולכלול אותם – 8.

<טליה דולן: (א) מוסד פיננסי אשר סיווג חשבון קיים כחשבון בר דיווח, ואשר ביום 1 בינואר 2017 לא קיים ברשומותיו מספר ה-TIN כהגדרתו בסעיף 1(לז) להסכם, של האדם האמריקני המסוים שהחשבון בבעלותו או בבעלות ישות שבשליטתו, יפנה לבעל החשבון בר הדיווח ויבקש ממנו, כי ימציא למוסד הפיננסי את מספר ה-TIN האמור.

<טליה דולן: (ב) פניה כאמור בתקנת משנה (א) תיעשה בכתב, למען הדואר או הדואר האלקטרוני העדכני של בעל החשבון הקיים ברשומותיו".

<לוני בכר: סליחה.

<לוני בכר: נעשתה פה טעות, אנחנו חושבים.

<לוני בכר: כמו בסעיף 7, צריך להוסיף את המשפט שאומר היה החשבון הפיננסי חשבון המוחזק לטובתו של אחר, תישלח ההודעה למחזיק הרשום בספרי המוסד הפיננסי.

<לוני בכר: את זה אני לוקח מ-(ג) בסעיף 7.

<טליה דולן: איפה אתה רוצה את זה ב-8?

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> לאן אתה מפנה את זה?

<לוני בכר: בסעיף 8, כאשר יש חובת הודעה, פניה כאמור תיעשה בכתב למען הדואר או הדואר האלקטרוני העדכני של בעל החשבון.

<לוני בכר: אחרי המשפט הזה צריך להגיד: היה החשבון הפיננסי חשבון ממוזג לטובתו של אחר, תישלח ההודעה למחזיק הרשום בספרי המוסד הפיננסי.

<טליה דולן: כלומר, להעתיק את זה לכלל - - -

<לוני בכר: כן, כי אותה בעיה קיימת גם פה וגם שם.

<טליה דולן: בסדר.

<טליה דולן: אנחנו נעתיק את זה מהקודם.

<לוני בכר: זו שורה שלישית.

<אילנית אדסמן: יש לי שאלה.

<אילנית אדסמן: בסעיף(ב), בנוסח הקודם היה רשום שלגבי השנים 2016-2014 אפשר לדווח עם תאריך לידה, ואז יש היגיון בסעיף 8 שהחל מה-1 בינואר 2017 צריך לבקש את ה-TIN.

<אילנית אדסמן: אם מוחקים, אז הבקשה היא לאור זה שזה הגיוני להשאיר את ה-1 בינואר 2017 בסעיף 8.

<אילנית אדסמן: הבקשה היא להחזיר בסעיף (ב) – היות שיש לנו תיק קיים ולא תמיד משיגים את ה-TIN number.

<אילנית אדסמן: זה רק לגבי התיק הקיים.

<אילנית אדסמן: יש לנו את התיק במעבר, שלפעמים חסר TIN numberלאפשר לדווח גם אותם עם תאריך לידה.

<אילנית אדסמן: אם מישהו פתח חשבון בר דיווח ולא נתן לי TIN number עד היום, אז אני צריכה לדווח אותו.

<אילנית אדסמן: אני רוצה לדווח אותו עם תאריך לידה.

<פרידה ישראלי: הוא פתח אותו כחשבון מעבר?

<אילנית אדסמן: אחרי ה-30 ביוני 14', ולא נתן לי TIN number.

<אילנית אדסמן: אני רוצה לדווח אותו עם תאריך לידה.

<אילנית אדסמן: כרגע, לפי הנוסח המעודכן של 6(ב), אי-אפשר לדווח אותו עם תאריך לידה.

<אילנית אדסמן: <אייל לב-ארי> 6(ב).

<אילנית אדסמן: נמחקו לגבי השנים 14'-16'.

<אילנית אדסמן: זה מדבר עם 8, כי ב-8 אתם מבקשים את ה-TIN number החל מה-1 בינואר 2017.

<פרידה ישראלי: הסיפור כאן של 2017 - - -

<קריאה: זה רק תיק קיים.

<פרידה ישראלי: 6(3) להסכם, שמדבר על חיזוק של הנושא של שקיפות וחילופי המידע, אומר מכיוון שככלל על כל החשבונות הקיימים אנחנו לא צריכים את ה-TIN ואנחנו עושים רק את הסריקות האלקטרוניות ומעבירים אותן עם הנתונים הקיימים, הסעיף הזה אומר שהחל מ-2017 אנחנו מחויבים לקבוע כללים שיחייבו את המוסדות הפיננסיים להשיג את ה-TIN.

<פרידה ישראלי: אז בסך הכול אנחנו אומרים בסעיף הזה: מוסד פיננסי, החל מינואר 2017 תבקש את ה-TIN.

<אילנית אדסמן: מצוין.

<אילנית אדסמן: אני רק מבקשת - - - 6(ב) - - -

<פרידה ישראלי: אבל זה לא קשור ל-8.

<אילנית אדסמן: זה לא קשור.

<אילנית אדסמן: הדברים קשורים כי אם יש מישהו שפתח חשבון ב-30 ביוני 14' ולא נתן לי את ה-TIN שלו, אני רוצה לדווח אותו עם תאריך לידה.

<אילנית אדסמן: לפי הניסוח של 6(ב) כרגע, אני לא יכולה לדווח אותו כי הוא לא בתיק קיים.

<אילנית אדסמן: 6(ב) מאפשר לדווח לפי תאריך לידה.

משה גפני: היא טוענת שאתם מחקתם שם - - -

<פרידה ישראלי: אז אולי נכתוב לגבי חשבון קיים וחשבון מעבר?

<אילנית אדסמן: בסדר.

<פרידה ישראלי: בסדר.

<פרידה ישראלי: אז ב-6(ב) אנחנו נכתוב לגבי חשבון קיים וחשבון מעבר.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> זה במקום מה שנמחק לגבי 14'-16'.

משה גפני: נכון.

<טליה דולן: "(ג) מוסד פיננסי ישראלי מדווח יכלול בדיווח לגבי החשבון בר הדיווח לשנת 2017 ובכל דיווח אחריו כל מספר TIN שנמצא בידיו של אדם אמריקני מסוים שחשבון בבעלותו או בבעלות ישות שבשליטתו אשר סווג על ידו כבר דיווח".

<טליה דולן: "חובת ניכוי ממוסדות פיננסיים לא משתתפים וחובת דיווח על תשלומים למוסדות פיננסיים לא משתתפים – 9.

<טליה דולן: (א) מתווך מורשה, שותפות מנכה ונאמנות מנכה ינכו לפי סעיף 4, סעיף קטן 1, פסקה ד' להסכם".

<טליה דולן: <אייל לב-ארי> זה ה-30%?

<טליה דולן: "(ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח שאינו מנוי בתקנת משנה (א) המשלם תשלום בר ניכוי ממקור הכנסה אמריקני למוסד פיננסי שאינו משתתף או משמש כמתווך בנוגע לתשלום כאמור המשולם למוסד פיננסי שאינו משתתף יספק למעביר התשלום את המידע הנדרש לצורך ניכוי ודיווח בנוגע לאותו תשלום".

<פרידה ישראלי: אני רוצה לחזור.

<פרידה ישראלי: לוני, 8(ב) לא מספק אתכם, עם ההערה שהייתה לך על בעל החשבון?

<לוני בכר: לא, כי הבעיה – בחשבונות נאמנות בעל החשבון הוא הנהנה.

<לוני בכר: אבל אין לי את הכתובת של הנהנה - - - ולא שום דבר.

<לוני בכר: יש לי את מי שפתח את החשבון, שזה הנאמן.

<לוני בכר: ולכן מה שכתבתי - - -

<פרידה ישראלי: אין לך מען בכלל?

<לוני בכר: לא, בדרך כלל לא.

<טליה דולן: "הוראות כלליות – 10.

<טליה דולן: (א) מוסד פיננסי ישראלי מדווח חייב להטמיע נהלים המבטיחים זיהוי של כל שינוי בנסיבות החשבון כך שנמצא בו סממן של ארה"ב; ולגבי חשבונות בעלי ערך גבוה, יטמיע נהלים המבטיחים שמנהל קשרי לקוחות יזהה כל שינוי בנסיבות החשבון.

<טליה דולן: (ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסתמך על מסמך כי הוא יודע כי הוא שגוי, וככל שהסתמך, המידע כאמור" - - -

<פרידה ישראלי: שעליו לדעת.

<פרידה ישראלי: ככל שעליו לדעת.

<פרידה ישראלי: "מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסתמך על מסמך שהוא יודע כי הוא שגוי" - - -

<אייל לב-ארי: שהוא יודע, או שעליו לדעת כי הוא שגוי.

<טליה דולן: - - "וככל שהסתמך על מידע כאמור בעת בדיקת החשבון כאמור בתקנות 3 עד 5 עליו לבדוק מחדש את מעמד החשבון".

<פרידה ישראלי: מידע, לא מסמך.

<טליה דולן: לא יסתמך על מידע שהוא יודע.

<אייל לב-ארי: לא יסתמך על מידע שהוא יודע או שעליו לדעת.

<טליה דולן: כן, נכון.

<קריאה: את יכולה לחזור על זה בבקשה?

<קריאה: פעם ראשונה שאנחנו שומעים את זה.

<טליה דולן: "(ב) מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסתמך על מסמך מידע שהוא יודע או שעליו לדעת כי הוא שגוי, וככל שהסתמך" - - -

<פרידה ישראלי: רק רגע.

<פרידה ישראלי: יש פה הגדרה למידע.

<פרידה ישראלי: איפה יש לנו הגדרה למידע?

<פרידה ישראלי: עד כמה שאני זוכרת, יש לנו אולי הגדרה בחקיקה.

<פרידה ישראלי: בחוק עצמו.

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> לרבות נתונים הצהרות ומסמכים אחרים.

<פרידה ישראלי: "מידע – מידע, לרבות נתונים, הצהרות ומסמכים אחרים".

<פרידה ישראלי: אז אנחנו אומרים ש"מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסתמך על מידע שהוא יודע או שעליו לדעת כי הוא שגוי, וככל שיסתמך על מידע כאמור בעת בדיקת החשבון כאמור בתקנות 3 עד 5 עליו לבדוק מחדש את מעמד החשבון".

<מיקי טמיר: אנחנו חושבים שזה מכניס פה רמות בדיקה – מה זה היה עליו לדעת?

<מיקי טמיר: מי מחליט על מה היה?

<מיקי טמיר: אל תשכחו – אנחנו מוכרחים להעיר את זה – שאנחנו כבר עובדים שנה פלוס על כל הבדיקות האלה, עכשיו מכניסים לנו משהו שלא ידענו קודם.

<מיקי טמיר: משנים פה כללי משחק.

<מיקי טמיר: עד הרגע הזה לא שמענו את המילים האלה, היה עליו לדעת.

<פרידה ישראלי: זה נמצא הרי בנספח 1.

<מיקי טמיר: אבל אנחנו עובדים לפי טיוטת התקנות שלכם כבר הרבה זמן.

<מיקי טמיר: ככה אנחנו מבינים אותה.

<מיקי טמיר: ככה אנחנו פועלים, כבר הרבה זמן.

משה גפני: אני מסכים.

<פרידה ישראלי: מה זאת אומרת?

<פרידה ישראלי: זו מחויבות שלנו.

<פרידה ישראלי: רק רגע, אני רוצה למצוא את הסעיף.

משה גפני: שעליו לדעת – איך עליו לדעת?

<פרידה ישראלי: עליו לדעת.

משה גפני: איך?

<פרידה ישראלי: רק רגע, אני מחפשת קודם כל את הסעיף בהסכם.

משה גפני: שיפרטו.

משה גפני: אתם צריכים להסביר את זה.

משה גפני: <אייל לב-ארי> את מדברת על 6(א), הסתמכות על תיעוד עצמי וראיה מתועדת?

משה גפני: זה בעמוד 11.

משה גפני: זה בנספח 1.

<מיקי טמיר: זה לא היה בנוסח שקיבלנו לפני שבוע.

<פרידה ישראלי: זה נמצא בנספח 1.

<פרידה ישראלי: הייתה לנו איזושהי בעיה עם התרגום, שתיקנו באיזשהו שלב בתרגום על-ידי המתרגם.

<פרידה ישראלי: עכשיו תיקנו.

<פרידה ישראלי: אתם מכירים את המסמכים ואתם מגיעים אלינו - - -

<מיקי טמיר: אנחנו מכירים את התקנות.

<מיקי טמיר: כבר חצי שנה שאנחנו עובדים לפי טיוטת התקנות.

<מיקי טמיר: את מסכימה איתי שיש הבדל משמעותי בין ידע לבין היה עליו לדעת?

<פרידה ישראלי: זה נמצא בנספח, ואת יודעת שאנחנו מחויבים למה שכתוב בהסכם.

<פרידה ישראלי: מי כמוכם יודע.

<מיקי טמיר: אנחנו חושבים שלהכניס כזה דבר ברגע האחרון – זה לא שיש לנו עוד חודשיים לבדוק.

<מיקי טמיר: אנחנו צריכים לסיים את הבדיקה.

<מיקי טמיר: בעצם, אנחנו היינו אמורים לסיים את הבדיקות, את מסכימה איתי?

<פרידה ישראלי: אני מסכימה אתכם שציפינו מבנקים שיבצעו כבר את הבדיקות.

<פרידה ישראלי: אבל אתם ישבתם על ההסכם.

<מיקי טמיר: לא, ישבנו על טיוטת התקנות.

<מיקי טמיר: כבר הרבה זמן שאנחנו עובדים על טיוטת התקנות.

<פרידה ישראלי: טיוטת התקנות לא נמצאת חצי שנה, היא נמצאת הרבה פחות מזה.

<פרידה ישראלי: ואתם יודעים שאלו טיוטות בעבודה, שהיינו שולחים אליכם מתוך זה שנוכל לקבל את ההערות שלכם.

משה גפני: פרידה, לא משנה.

משה גפני: תסבירי לנו.

<פרידה ישראלי: אנחנו מחויבים לפי נספח 1 לתת את ההנחיה - - -

משה גפני: בסדר, אבל צריך להיות גם הגיוניים.

משה גפני: מה זה עליו לדעת?

משה גפני: איך?

משה גפני: בתקנות, איך עליו לדעת?

משה גפני: איך עליו לדעת?

משה גפני: מי מחליט שעליו לדעת?

<פרידה ישראלי: יש מקרים, שאפשר לחשוב עליהם, שלבנק יש עדויות אחרות, או שבעל החשבון נותן נתונים למנהל קשרי הלקוחות, מידע שהבנק צריך לדעת שהמידע האחר שבידיו הוא לא נכון.

<פרידה ישראלי: עליו לדעת זה שאם מנהל קשרי הלקוחות יודע, או שהלקוח מספר לו שהוא עבר לחיות בארצות-הברית, אז גם אם ברשומה כתוב שהכתובת שלו היא בישראל, היה עליו לדעת שהתיעוד הזה הוא לא נכון.

משה גפני: מה שאת אומרת מקובל עלי, אני מבקש לנסח את זה.

משה גפני: לנסח את עליו לדעת.

<פרידה ישראלי: אני לא יודעת איך לנסח את זה.

משה גפני: עליו לדעת יכול להיות גם דבר שהוא לא המקרה הזה.

משה גפני: יכול להיות סתם מקרה שמישהו יגיד אתה הזנחת את העניין.

משה גפני: הוא עשה את כל מה שהוא נדרש, מה שאמרתם לו לעשות, הוא עשה את הבקרה על כל העניין.

משה גפני: מה זה עליו לדעת?

<פרידה ישראלי: אנחנו מחויבים מבחינת ההסכם להכליל את המקרים שבו היה עליו לדעת שהמידע שגוי או שלא ניתן - - -

משה גפני: אבל את המשפט עליו לדעת לפרט.

<פרידה ישראלי: אתה מבקש שאני אפרט את כל המקרים שהיה עליו לדעת?

<פרידה ישראלי: <אייל לב-ארי> דוגמאות.

משה גפני: יותר, כן.

<פרידה ישראלי: אני חושבת שזה בלתי אפשרי.

משה גפני: פרידה, אני עושה הפסקה.

משה גפני: אנחנו נעבור לנושא של חוק היתומים.

משה גפני: הוא לא חוק גדול, הוא חוק קצר.

משה גפני: אני מקווה שהוא לא יהיה הרבה זמן.

משה גפני: מיד אחרי זה אנחנו חוזרים חזרה.

משה גפני: יש כמה דברים שאתם צריכים לברר.

משה גפני: תנסו לנסח את העניין הזה.

משה גפני: יש שני דברים שאני מבקש – אחד, זה פסקה ט'.

משה גפני: <אייל לב-ארי> סעיפים קטנים (ח) ו-(ט).

משה גפני: לא (ח), (ט).

משה גפני: סעיף 10 פסקה (ט).

משה גפני: אתם קובעים פה שבעוד שנה זה מסתיים.

משה גפני: אני לא מסכים לעניין הזה.

משה גפני: שנה במזרח התיכון זה דבר מאוד מעניין.

משה גפני: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל בתוך השנה הזאת יכולות להיות בחירות, הממשלה יכולה ליפול, ושרים יכולים להתחלף.

משה גפני: ראש ממשלה לא, אבל שרים כן.

משה גפני: ואז מי שצריך לעשות את זה אלו אנשים אחרים בכלל, עם מדיניות שונה.

משה גפני: יכולים להיות כאלה שיש להם קשרים אחרים בארצות-הברית.

משה גפני: יכול להיות שגם השלטון בארצות-הברית יתחלף.

משה גפני: אני לא יכול להסכים לדבר הזה.

משה גפני: אפשר להגיד שייבחן בעוד שנה, אפשר נוסחים אחרים.

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני, מה שסיכמנו לגבי הגמ"חים הקטנים, אני רוצה שיהיה פה פירוט, אני לא רוצה שפתאום יתעורר העניין הזה.

משה גפני: למה אני אומר לגבי שנה?

משה גפני: זה שצריך לחוקק חוק של הגמ"חים, זה בסדר, אני מסכים.

משה גפני: זה שצריך לחוקק חקיקה, זה בסדר, אני בעד זה.

משה גפני: אבל אי-אפשר להחזיק את הפטקא כשוט על משהו אחר לגמרי.

משה גפני: נכון, בסברה תמיד אפשר להגיד כל דבר קשור.

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: זה לא יכול להיות, בגלל שמה שיכול לקרות, שתקלה תצא מתחת ידי.

משה גפני: אנחנו נבוא בעוד שנה, בעזרת ה', ויתברר שאני חזרתי לכולל, הממשלה נפלה, יש פה מערכת חדשה, וסוגרים גמ"חים, שאף אחד לא התכוון לזה.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

<פרידה ישראלי: אני מקווה שתהיה תשובה ממשרד המשפטים, כי אנחנו קיבלנו הנחיה לא - - -

<קריאה: אנחנו מתנגדים.

משה גפני: בסדר, הנחיה.

משה גפני: אני לא עובד במשרד המשפטים, אם מישהו חשב לרגע אחרת.

משה גפני: אני לא אעביר את התקנות האלה אם בעוד שנה זה נגמר.

משה גפני: בלי כלום – בלי בקרה, בלי שום דבר.

משה גפני: נגמר.

משה גפני: מישהו יכול להבטיח מה יקרה בעוד שנה?

משה גפני: מישהו יודע?

משה גפני: אומרים שנה, עם הגבלה של שנה זה בסדר, אבל לא להגיד בעוד שנה זה נגמר.

משה גפני: יש פה המון דברים שאי-אפשר לדעת מה יקרה.

משה גפני: לגבי מה שסוכם לגבי הגמ"חים הקטנים, אני מבקש שתהיה התייחסות לעניין הזה.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הישיבה, בעזרת ה', אחרי שנסיים את החוק.

משה גפני: זה יהיה מהר.

משה גפני: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

משה גפני: אנחנו חוזרים לתקנות הפטקא.

משה גפני: פרידה.

<פרידה ישראלי: לגבי הסעיפים עם החשש הממשי וההערה של חברות הביטוח, וכמוהם, אנחנו מבינים שיש גופים אחרים שלא יספיקו עד מועד הדיווח בספטמבר הקרוב להפעיל מנגנונים לבדיקה אם מתעורר אצלם חשש ממשי, אנחנו מציעים שסעיפי החשש הממשי יחולו על תאגידים שאינם תאגידים בנקאיים כהגדרתם בחוק הבנקאות (רישוי).

<פרידה ישראלי: עכשיו נגדיר את זה – רק החל מהדיווח בגין שנת המס 2016 ואילך.

<פרידה ישראלי: זאת אומרת שזה הדיווח שיינתן ב-2017.

משה גפני: מי הם התאגידים?

<פרידה ישראלי: כל מוסד פיננסי שהוא לא תאגיד בנקאי לפי ההגדרה שלו בחוק הבנקאות (רישוי) – חברות ביטוח וגם אחרים, שזה גם מטריד אותם כמו שזה מטריד את חברות הביטוח.

<פרידה ישראלי: הדיווח שיינתן יחול לגביהם מ-2016 ואילך.

משה גפני: מה את אומרת?

<אילנית אדסמן: בסדר גמור.

משה גפני: מה אתה אומר?

<יצחק יהודה אנגלנדר: אנחנו רק מבקשים שזה יחול גם על מי שהוא לא – לאו דווקא תאגיד.

<יצחק יהודה אנגלנדר: כלומר, כל מוסד פיננסי שהוא לא תאגיד בנקאי.

<פרידה ישראלי: כן, כן, כן.

<יצחק יהודה אנגלנדר: לא רק תאגיד שהוא לא תאגיד בנקאי.

<פרידה ישראלי: מסכימה.

<פרידה ישראלי: מאה אחוז.

<פרידה ישראלי: כל ישות שאיננה תאגיד בנקאי.

<יצחק יהודה אנגלנדר: מצוין.

<יצחק יהודה אנגלנדר: תודה רבה.

<לוני בכר: כל מוסד פיננסי שאינו.

<פרידה ישראלי: מוסד פיננסי, נכון.

<פרידה ישראלי: אנחנו מדברים על מוסדות פיננסיים, המוסד הפיננסי - - -.

<פרידה ישראלי: יחול על מוסד פיננסי שאינו תאגיד בנקאי כמשמעותו או כהגדרתו בחוק.

<פרידה ישראלי: לגבי הנושא שלא יסתמך על מידע שהוא יודע או צריך היה לדעת שהוא שגוי, יש לנו הצעה לנוסח, אחרי שעשינו בחינה בחוץ גם עם נציגי המוסדות הפיננסיים שהיו סביבנו.

<אייל לב-ארי: רגע, את יכולה לחזור?

משה גפני: ברשותך, עוד פעם.

<טליה דולן: מוסד פיננסי ישראלי מדווח לא יסתמך על תיעוד עצמי או על ראיות תיעודיות המפורטות בחלק VI, סעיף 3 לנספח - -

<פרידה ישראלי: סעיף ד'.

<טליה דולן: - - סעיף ד', סליחה.

<טליה דולן: לנספח 1, שהוא יודע, או שיש לו סיבה לדעת כי הם שגויים או לא אמינים, וככל שהסתמך על תיעוד או ראיה כאמור בעת בדיקת החשבון כאמור בתקנות 3 עד 5 עליו לבדוק מחדש את מעמד החשבון.

<פרידה ישראלי: מה עשינו כאן?

<פרידה ישראלי: במקום מילה כללית "מידע", אנחנו מדברים על תיעוד עצמי.

<פרידה ישראלי: תיעוד עצמי זו הצהרה עצמית שאדם נותן למעמד התושבות שלו או האזרחות שלו.

<פרידה ישראלי: ראיות תיעודיות המפורטות בחלק VI, סעיף ד' – כתוב לנו בדיוק מה זה ראיות תיעודיות שאם אתה יודע שהן שגויות לא תסתמך עליהן.

<פרידה ישראלי: יש כאן פירוט: תעודת תושב שהנפיק גוף ממשלתי מוסמך, קוד זיהוי תקף שהנפיק גוף ממשלתי מוסמך, וכולי.

<פרידה ישראלי: אז אומרים לנו שזה תואם יותר את ההסכם.

<פרידה ישראלי: הוא אומר שאתה לא תסת

<פרידה ישראלי: מך עליו אם אתה יודע שיש לו סיבה לדעת.

<פרידה ישראלי: לא שעליו לדעת, אלא יש לו סיבה לדעת שזה שגוי או לא אמין.

<פרידה ישראלי: הצגנו את זה גם בפני נציגים של המוסדות הפיננסיים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מצוין.

<פרידה ישראלי: מה יש לנו עוד?

<פרידה ישראלי: יש לנו רק את הנושא של הגמ"חים.

משה גפני: לא של הגמ"חים, של השנה.

משה גפני: הזכרתי לכם את העובדה שאנחנו מדינה במזרח התיכון.

משה גפני: כשניסחתם את זה, לא ידעתם.

משה גפני: אנחנו מדינה שהממשלה יכולה ליפול באמצע השנה, ושרים יכולים להתחלף.

משה גפני: אני אמרתי קודם, מה שבטוח שראש הממשלה לא מתחלף.

משה גפני: אני מתכוון, איך אפשר להגיד באופן נחרץ שבעוד שנה זה נגמר?

משה גפני: למה זה נגמר?

משה גפני: בגלל שיש חוק שצריכים לחוקק.

משה גפני: אני מבין.

משה גפני: צריך לקבל את העניין הזה, אבל אי-אפשר לקבוע את זה באופן נחרץ.

משה גפני: צריך להחליט שיתקיים דיון.

משה גפני: הרי קורה משהו בדרך.

משה גפני: אם לא קורה כלום, אני מבין.

משה גפני: אז מחוקקים חוק, והחוק נמצא בהכנה, יש תזכיר חוק.

משה גפני: אבל איך אפשר לקבוע בנחרצות?

<שרית פלבר: שרית פלבר ממשרד המשפטים.

<שרית פלבר: הסעיף הזה בא על רקע – היינו פה לפני חודש וחצי והייתה את הדרישה של הבנקים לסגור חשבונות בנקים של גמ"חים.

<שרית פלבר: אנחנו נמצא פתרון שגמ"חים ידווחו כמוסד ציבורי.

<שרית פלבר: הקושי היה שעמדת משרד המשפטים, עמדת היועץ המשפטי לממשלה, היא שהגם שהפעילות הזו מבורכת וחשובה, יש קושי שהגמ"חים מקבלים פיקדונות שלא לפי חובת הרישוי בחוק כיום.

<שרית פלבר: הסעיף הזה בא כדי לתת זמן להיערכות.

משה גפני: בסדר, אנחנו אחרי זה.

<שרית פלבר: יש קושי שהמדינה תקבל הצהרה של מישהו שהוא מוסד ציבורי לצורך החוק הזה ודברים אחרים, כאשר העמדה היא שהוא מקבל את הפיקדונות האלה שלא כדין.

<שרית פלבר: אנחנו חושבים ששנה זה הזמן שנדרש כדי להסדיר את הנושא, כדי שהם יוכלו לפעול על-פי הדין החדש שיוסדר, אנחנו מקווים, בתוך השנה הזו.

<שרית פלבר: ואם לא, יש דרכים.

<שרית פלבר: גם הפטקא נותן דרכים אחרות כדי להיות מוסד פטור, יכולים להיערך לכך, ואין בעיה.

<שרית פלבר: במידה שלא - - -

משה גפני: תכתבי את זה.

משה גפני: תכתבי את זה.

משה גפני: תכתבי שבסוף השנה אנחנו נראה שאם הבעיה לא הסתדרה – הרי יש חוק שמונח עכשיו - - -

<שרית פלבר: נכון, אבל החוק הוא אחד מהדרכים להסדיר.

משה גפני: הוא לא אחת מהדרכים.

משה גפני: אם רוצים בדרך אגב דרך הפטקא להביא עוד דברים – את חוזרת על כל הדברים מחדש.

משה גפני: אני הייתי שותף לכל התהליך הזה.

משה גפני: אגב, אני גם הבאתי חוק.

משה גפני: לפני כמה שנים אני הבאתי חוק שקיבל אישור של ועדת שרים לחקיקה.

משה גפני: אמר לי המפקח על הבנקים אל תביא את זה למליאה, ולא הבאתי.

משה גפני: הוא אמר שלא, אלא צריך למצוא דרכים אחרות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה שאנחנו בעולם חדש, אנחנו בעולם חדש, כולם הפנימו את זה.

משה גפני: התקיים דיון.

משה גפני: יש את חוק הבנקאות, שהוא הנושא של הגמ"חים.

משה גפני: יש את הפטקא, שלא קשור לעניין הזה.

משה גפני: בדרך אגב התברר שבעקבות הסכם הפטקא יש בעיה נוספת.

משה גפני: ואז הגענו להסדר, ואני משבח מאוד את כל השותפים להסדר הזה.

משה גפני: להגביל את זה באופן טוטאלי בתקנות, לא חשוב מה שיקרה, שנה – אני לא יכול להסכים לזה.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שיש פתרון אחד ויחיד.

משה גפני: אין שני פתרונות.

משה גפני: הפתרון האחד הוא חוק הבנקאות.

משה גפני: תיקון של החוק, שהממשלה הכינה.

משה גפני: יש תזכיר חוק, הוא כבר התפרסם, הוא בדיונים.

משה גפני: החוק הזה עובר, ולכן המשנה ליועץ המשפטי לממשלה אומר בוא ניתן לזה שנה, זאת הערכת הזמן של העברת החוק.

משה גפני: ברגע שהחוק עובר, הבעיה נפתרה.

משה גפני: זו תמונת המצב.

משה גפני: אני שואל, היות וניסחתם את זה כל כך נחרץ – לא אמרתם בעוד שנה זה יסתיים, אבל נקיים דיון, לא אמרתם את זה – מה יהיה אם אתם, הממשלה, תזניחו את החוק הזה ולא תקדמו אותו?

משה גפני: מה אז?

משה גפני: יסבלו כל אלה שהם בעלי גמ"חים?

משה גפני: מה יקרה?

<שרית פלבר: אני חוזרת על העמדה.

משה גפני: לא, העמדה ברורה.

<שרית פלבר: אני רק אומרת שגם הבאתי את הדברים של אדוני בפני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא עומד על כך שהפתרון יהיה שקבלת ההצהרה על פעילות כמוסד ציבורי תהיה כעת לשנה, ושההמשך יהיה תלוי בהסדרה של פעילות הגמ"חים.

<שרית פלבר: אם היא תהיה באמצעות תזכיר החוק שנמצא כעת, מה טוב, ואם לא, אין ספק שיצטרכו למצוא פתרון אחר כדי לעמוד בהוראות הפטקא.

<שרית פלבר: אבל זה לא ניסיון - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני רק רוצה לכתוב את זה.

משה גפני: את מה שאת אומרת, תכתבי.

<שרית פלבר: שוב, הדברים כתובים כעת בהסכם.

<שרית פלבר: מדובר כרגע על פעילות הגמ"חים לצורך הפטקא.

<שרית פלבר: הפטקא נותן תנאים ואפשרויות אחרות כדי להיות פטורים ממנו.

<שרית פלבר: אם הגמ"חים יצטרכו למצוא את - - -

משה גפני: הגמ"חים לא יכולים למצוא, הם כבר לא שם.

משה גפני: הגמ"חים עכשיו בידיים של הממשלה.

משה גפני: הם בידיים של הקדוש ברוך הוא כמובן, הם עושים הרבה חסד, אבל עכשיו הם לגמרי בידיים של הממשלה.

משה גפני: הממשלה עשתה חוק, והיא צריכה להתקדם עם העניין הזה.

משה גפני: לגמ"חים אין יותר מה לעשות.

משה גפני: הם הסכימו בדיעבד, מלכתחילה, לא חשוב איך.

משה גפני: הסכימו בסוף.

משה גפני: קיבלו על עצמם את התנאים האלה, ופועלים על פיהם.

משה גפני: והיה אם הממשלה נפלה, ובא ראש ממשלה חדש ושר אוצר חדש, ואומר חוק הבנקאות שהכין אבי ליכט, אני מתנגד לו, אני רוצה משהו חדש, מה אז הם יעשו?

<שרית פלבר: שוב, תזכיר החוק שאדוני מדבר עליו הוא אחד הפתרונות.

<שרית פלבר: הבעיה שהגמ"חים פועלים - - -

משה גפני: לא מקובל עלי.

משה גפני: אל תחזרי על זה.

משה גפני: אני לא יכול להסכים למצב שבו את קובעת באופן נחרץ, ללא סיבה, ללא דיון, ללא כלום, סתם, בעוד שנה נגמר.

משה גפני: אני לא מסכים לזה.

משה גפני: תחפשו פתרון לעניין הזה, אני לא יכול להסכים לזה.

משה גפני: תגידו מה יקרה בעוד שנה.

משה גפני: אם בעוד שנה הכול מתנהל למישרין, הכול בסדר.

משה גפני: והיה אם אתם – לא הם, הם לא צד בעניין.

משה גפני: הם לא עוסקים בזה.

משה גפני: הם הולכים לשימוע, הם רוצים לשנות דברים ולתקן סעיפים, אבל הם מבינים שיש חוק.

משה גפני: הממשלה נפלה.

משה גפני: אני מספר לך מה שקורה.

משה גפני: הממשלה נפלה, ויש שר אוצר חדש שנכנס לתפקידו באוגוסט 2017.

משה גפני: מה אז קורה?

משה גפני: הוא אומר אני לא רוצה את החוק הזה.

משה גפני: אני רוצה חוק אחר.

משה גפני: יש לי מדיניות כלכלית שונה.

משה גפני: היחס שלי עם ארצות-הברית הוא שונה מאשר עם ביבי נתניהו.

משה גפני: יכול להיות שטראמפ יהיה נשיא.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: לא שאני לא אומר שזה מה שקורה.

משה גפני: ואז התנאים הם שונים, הרי כולם יודעים את זה.

משה גפני: זה לא המצב.

משה גפני: אם הכול מתנהל למישרין, אז מה אכפת לי – שנה, חצי שנה?

משה גפני: בלאו הכי זה מוסדר.

משה גפני: יש תזכיר חוק, יש לי הסגות על תזכיר החוק הזה.

משה גפני: זה גם יבוא לפה לוועדה, אנחנו נדון על זה.

משה גפני: מספיק זמן, שנה.

משה גפני: אבל השנה הזאת יכולה להיות שנה שבה לא נתקדם עם החוק, לא בגלל החוק, אלא בגלל סיבות חיצוניות.

משה גפני: איך אני יכול להסכים לדבר הזה, כשאת לא אומרת מילה על זה?

משה גפני: את אומרת שנה וזהו.

משה גפני: תגידי שנתיים.

משה גפני: תמצאו פתרון.

<שרית פלבר: שוב, חילוקי הדעות - - -

משה גפני: אין חילוקי דעות.

<שרית פלבר: עמדת הבסיס של היועץ המשפטי לממשלה, שהיא עמדה שידועה לאדוני - - -

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אל תחזרי על זה.

משה גפני: אני דיברתי עם היועץ המשפטי לממשלה.

<שרית פלבר: אני מזכירה שהסעיף הזה בא כדי לתת פתרון ומענה כשרצו לסגור את החשבונות.

<שרית פלבר: הסעיף הזה בא להגיד במשך שנה נכיר בפעילות, למרות שלעמדתנו היא בצד - - -

משה גפני: אני מצטער.

משה גפני: נכון שאני חרדי, אני מודה בעובדה הזו.

משה גפני: לא נורא.

משה גפני: בסדר, להיות חרדי זה גם לא נורא.

משה גפני: אני לא נתון לאיומים.

משה גפני: אני לא מדבר עליך, אני מדבר על אנשים אחרים.

משה גפני: לא נתון לאיומים.

משה גפני: אפשר לסגור את הגמ"חים, אפשר לסגור את החשבונות שלהם בבנקים, הכול בסדר.

משה גפני: אני לא אתן את ידי לדבר כזה, נקודה.

משה גפני: אני לא אומר אני נגד החוק.

משה גפני: אני לא אומר שאני לא מעביר את התקנות של הפטקא.

משה גפני: אני לא אומר שאני נגד חוק הבנקאות.

משה גפני: אני אומר שאני בעד.

משה גפני: אמרתי את זה כל הזמן, בכל התהליך.

משה גפני: אני מסכים שנה.

משה גפני: אבל אם ננסח את זה בצורה כזאת, אני נגד.

משה גפני: אני יודע איפה אני חי.

משה גפני: יש לי רעשים כאלה – אני לא חושב שזה הולך לקרות, אבל יש לי רעשים כאלה – שהממשלה לא תחזיק מעמד.

משה גפני: רעשים, לא מעבר לזה.

משה גפני: אז מה?

משה גפני: אז יבוא שר אוצר חדש, וכולם יגחכו פה וגם ברחוב, גם בבחירות, ויגידו אבל גפני אישר את זה, עכשיו שיסגרו את החשבונות.

משה גפני: עולה בדעתך שאני אסכים לזה?

משה גפני: אני לא מבין, מה את מנסה לשכנע אותי?

משה גפני: אני גם איש פוליטי, אני איש ציבור.

<שרית פלבר: בסדר גמור.

<שרית פלבר: שוב, אני מבינה את הקושי שאדוני מעורר.

<לוני בכר: אולי תציעו פשרה?

<לוני בכר: אולי להחזיר את זה לדיון בעוד שנה לוועדה?

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: כל דבר שיציעו מקובל עלי.

<יצחק יהודה אנגלנדר: ברמה הטכנית, אם אני גמ"ח ויש לי חשבון GIIN, מה הכוונה?

<יצחק יהודה אנגלנדר: נגיד שזה עובר ככה, בעוד שנה מה יקרה?

<יצחק יהודה אנגלנדר: יש לי מספר GIIN, אני מדווח באופן רגיל.

<יצחק יהודה אנגלנדר: מה קורה - - -

<שרית פלבר: אין בעיה.

<שרית פלבר: אנחנו מדברים רק על מי שמבקש להיות פטור כמוסד ציבורי.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אבל מוסד ציבורי זה משהו שנמצא בתוך הפטקא.

<יצחק יהודה אנגלנדר: הפטקא קבע שמי שהוא מוסד ציבורי פטור מדיווח.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אז זה לא שיש פה איזושהי הנחה שאנחנו קיבלנו ואנחנו מבקשים להאריך את אותה הנחה לעוד זמן.

<יצחק יהודה אנגלנדר: בסך הכול מוחלים עלינו כללי הפטקא כפי שהם.

<יצחק יהודה אנגלנדר: ברמה הטכנית, אני לא מבין מה בדיוק ההגבלה של השנה אומרת?

<שרית פלבר: אני אסביר.

<שרית פלבר: הקושי הוא שגמ"חים שירצו להיות פטורים מהפטקא - - -

<יצחק יהודה אנגלנדר: אני לא פטור מהפטקא.

<שרית פלבר: אלה שרוצים להיות מוסד ציבורי - - -

<יצחק יהודה אנגלנדר: מוסד ציבורי – כתוב בפטקא שהוא פטור.

<שרית פלבר: נכון, זה מה שאני אומרת.

<שרית פלבר: כדי שבפטקא ידעו מיהו מוסד ציבורי, צריך לפנות לרשות המסים ולהצהיר על כך שפנית כמוסד ציבורי.

<יצחק יהודה אנגלנדר: את זה אני מבצע עד אוקטובר 2016.

<שרית פלבר: נכון.

<יצחק יהודה אנגלנדר: אז מה בכלל ההגבלה של השנה?

<שרית פלבר: אני מסבירה.

<שרית פלבר: העמדה המשפטית של היועץ המשפטי לממשלה לאורך זמן כבר היא שפעילות קבלת הפיקדונות אצל חלק מהגמ"חים מתבצעת שלא כדין, יש קושי להמשיך לקבל הצהרות שאתה מוסד ציבורי כשאתה עושה פעילות פיננסית שלא כדין.

<שרית פלבר: אתה מוסד פיננסי.

<לוני בכר: איזה דין?

<לוני בכר: זה דין פטקא?

<שרית פלבר: לא, לא, לא.

<שרית פלבר: לא קשור.

<לוני בכר: את מה יש - - - נצא לדרך, ואחר-כך תטפלו בעיה.

<יצחק יהודה אנגלנדר: טכנית, אני לא מצליח להבין.

<שרית פלבר: אני מזכירה מאיפה הגיע הסעיף הזה.

משה גפני: את מזכירה כבר בפעם הרביעית.

<שרית פלבר: אני יודעת, אבל כנראה שאני לא מובנת.

משה גפני: לא, את מובנת לגמרי.

משה גפני: אני מתעצבן כבר ארבע פעמים.

משה גפני: סימן שאת מובנת.

משה גפני: את רוצה שאני אחזור על מה שאני אמרתי?

משה גפני: אני אגיד לך מה שאני אמרתי.

משה גפני: אמרת ארבע פעמים, אני אגיד פעם אחת.

משה גפני: אני סבור שכאשר נוהלו הדיונים עם ממשלת ארצות-הברית על הפטקא, לא לקחו בחשבון את הנושא של הגמ"חים.

משה גפני: אם היו לוקחים בחשבון, היה פתרון בפטקא, לא היינו צריכים את ההסדרים האלה.

משה גפני: מה דעתך?

משה גפני: היועץ המשפטי לממשלה, או המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לא נתנו את דעתם על זה.

משה גפני: אחרת היה פתרון.

משה גפני: האמריקאים לא רוצים לסגור את הגמ"חים.

משה גפני: להיפך, יש להם הסדרים בתוך ההסכם של הפטקא.

משה גפני: אנחנו לא עמדנו על זה.

משה גפני: מקובל עלי, כולנו בשר ודם.

משה גפני: כופפתי את ראשי.

משה גפני: אבל אי-אפשר לעשות את הדבר הזה.

משה גפני: הכול בסדר, אין חילוקי דעות בינינו לא על החוק ולא על התקנות.

משה גפני: אני רק מבקש שלא יהיה נחרץ השנה.

משה גפני: בסוף השנה, אם הכול מתנהל למישרין, אז זה בסדר, זה שנה, לא יותר משנה.

משה גפני: אבל לתת את המרווח שנוכל לדבר בסוף השנה אם יש ממשלה אחרת, אם יש סיפור אחר, אם יש חשבון אחר במשרד המשפטים או במשרד האוצר.

משה גפני: ככה אני אאשר שבעוד שנה אין כלום.

משה גפני: פתרון.

<שרית פלבר: כרגע זה הפתרון שאנחנו - - -

משה גפני: כן, את זה הבנתי.

<שרית פלבר: הפתרון שנמצא כעת מבחינתנו הוא הפתרון.

משה גפני: אלא אם כן אנחנו מחליטים בחקיקה שהממשלה לא מתחלפת.

משה גפני: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה מסכים?

<מיקי טמיר: גם אם היא מתחלפת, שהיא מעבירה את החוק הזה.

משה גפני: אני רוצה פתרון לזה ולגבי הגמ"חים הקטנים, מה שדיברנו.

<פרידה ישראלי: הגמ"חים הקטנים הם מוסדות שנמצאים כחלק מרשימה שנמצאת בנספח 2.

<פרידה ישראלי: זה נמצא פה בתקנות.

<פרידה ישראלי: בתקנות יש נספחים, יש את נספח 2.

<פרידה ישראלי: אפשר להסתכל בתוספת הראשונה.

<פרידה ישראלי: כולם מוזמנים להגיע לנספח 2.

<פרידה ישראלי: תיכף אני אראה בנספח 2 יש לנו סעיף של מוסדות פיננסיים קטנים או מוגבלים בהיקפם.

משה גפני: איזה סעיף?

משה גפני: בסדר מבחינתכם?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש לסיים את ההקראה.

<פרידה ישראלי: אנחנו ב-10(ג).

<טליה דולן: "(ג) לצורך חישוב יתרה, ערך או יתרה מצרפית, מוסד פיננסי ישראלי מדווח ייחס לכל אחד מבעלי חשבון פיננסי המוחזק בבעלות משותפת את היתרה הכוללת או הערך הכולל בחשבון, וכן לצורך הקביעה האם חשבון הוא בעל ערך גבוה יבדוק המוסד הפיננסי האם מנהל קשרי לקוחות יודע כי הבעלות בחשבון פיננסי אחר נמצאת, במישרין או בעקיפין, בבעלות או בשליטה של בעל החשבון או הוקמו על ידו, למעט חשבונות שהוקמו לטובתו של אחר.

<טליה דולן: (ד) בעת קיום תקנות אלה המוסד הפיננסי רשאי להסתמך על הראיות התיעודיות המפורטות בחלק VI, סעיף ד' לנספח 1.

<טליה דולן: (ה) לעניין תקנות אלה יחול כלל תרגום מטבע שבחלק VI, סעיף ג', סעיף קטן 3 לנספח 1, ובלבד שייעשה שימוש בשער החליפין בלבד".

<פרידה ישראלי: רגע, לקחנו אז רק שער חליפין יציג, לא?

<אייל לב-ארי: דיברנו רק על הדולר היציג.

<אייל לב-ארי: ההגדרה של שער החליפין הוא רק יציג, אז זה בסדר.

<טליה דולן: "(ו) לצורך דיווח על חשבון בר דיווח כאמור בתקנה 6 יחולו הכללים הקבועים בסעיף 3, סעיפים קטנים 1 ו- 2 להסכם.

<טליה דולן: (ז) חשבון פיננסי הוא חשבון כמפורט בחלק II, סעיף א' סעיף קטן 4 לנספח 1 או לפי חלק III סעיף א' סעיף קטן 1 לנספח 1 בשנה שבה הוא מוגדר כחשבון פיננסי רק משום שהוא מוגדר כחשבון פיקדון.

<טליה דולן: (ח) בדיקת חשבון פיננסי לפי תקנות 3 עד 5 במועד המאוחר למועד הקבוע לביצועה בתקנות אלה, לא תיחשב כהפרה של ההוראות לפי תקנות אלה, ובלבד שבוצעה בתוך 20 ימים ממועד התחילה".

משה גפני: תעברי ל-(יא).

<אייל לב-ארי: ל-(י).

<טליה דולן: "(י) לצורך ביצוע תקנות אלה מוסד פיננסי ישראלי מדווח יכיר בישות כמוסד ציבורי אם הציגה בפניו תעודת התאגדות ואישור של רו"ח על הגשת דו"ח שנתי לרשות המסים לפי סעיף 9(2)(ב) לפקודה.

<טליה דולן: (יא) ישות המוכרת כישות שקופה לפי תקנה §301.

<טליה דולן: 7701-2(c)(2)(i) שהותקנה מכוח סעיף_7701 לקוד המס בארה"ב (Internal Revenue Code), רשאית לראות חשבון המוחזק בה כחשבון המוחזק אצל הבעלים שלה והכל בהתאם להגדרת "בעל חשבון" הקבועה בתקנה 1.1471-5T(a)(3)(i) וב- U.S.

<טליה דולן: Treasury Regulations, ובלבד שהחשבון מוחזק על ידה במוסד פיננסי ישראלי מדווח אשר מקיים לגביו את הוראות תקנות אלה.

<טליה דולן: מוסד פיננסי ישראלי מדווח רשאי להכיר בבעלים של ישות שקופה כמחזיקה חשבון כאמור אם הומצא לו תצהיר מאת הישות שהיא מקיימת את תנאי הדין האמריקאי לצורך כך.

<טליה דולן: היה החשבון הפיננסי האמור חשבון המוחזק לטובתו של אדם אחר והבעלים של הישות השקופה אינו מוסד פיננסי, יראו את האדם האחר כבעל החשבון".

<אייל לב-ארי: פרידה, תרחיבי על זה.

<פרידה ישראלי: זו ההסדרה של הבקשה של לשכת עורכי הדין.

<פרידה ישראלי: במקרה של ישות שקופה, חברות הנאמנות שניתן להשקיף אותן.

<פרידה ישראלי: לבקשתן, גם שלחנו מכתב למשרד האוצר בארצות-הברית.

משה גפני: מישהו נמצא פה?

<גיא כץ: כן, גיא, מלשכת עורכי הדין.

משה גפני: אתם בסדר עם זה?

<גיא כץ: הנוסח מקובל עלינו, וכמו שהיא אמרה, במקביל נשלח מכתב לרשויות המס בארצות-הברית, וממתינים לתגובתם.

משה גפני: לא אמרת שם ותפקיד.

<גיא כץ: גיא כץ, לשכת עורכי הדין.

<טליה דולן: "הוראות מעבר – 11.

<טליה דולן: לעניין ההכרה בישות כמוסד ציבורי על ידי מוסד פיננסי ישראלי מדווח לצורך יישום תקנות אלה - (1) לגבי ישות שביום 1 בינואר 2016 לא הייתה מאוגדת כעמותה או כחברה לתועלת הציבור, מוסד פיננסי ישראלי מדווח, יכיר בה כמוסד ציבורי אם מתקיימים לגביה כל אלה: (א) הישות הגישה למוסד הפיננסי הישראלי" - - -

<אייל לב-ארי: פרידה, למה ה-1 בינואר?

<אייל לב-ארי: ההסדר דיבר על 15 ביולי.

משה גפני: לא, לא.

<פרידה ישראלי: לא, לא, זה לא קשור.

משה גפני: לא, זה קשור.

משה גפני: זה לא יכול 1 בינואר.

משה גפני: דיברנו על 15 ביולי.

<פרידה ישראלי: זה לא קשור, זה לא אותו תאריך.

<אייל לב-ארי: אנחנו קבענו לגבי ההכרה בישות כמוסד ציבורי - - -

<פרידה ישראלי: אם ב-1 בינואר היא לא הייתה מאוגדת, היא לא מאוגדת ב-1 ביולי, בסדר, אין כאן בעיה.

משה גפני: לא, זה לא בסדר.

משה גפני: היא מאוגדת היום?

משה גפני: כן.

<פרידה ישראלי: עדיין לא.

משה גפני: כן מאוגדת, אבל ב-1 בינואר היא לא הייתה מאוגדת.

<פרידה ישראלי: אז בסדר.

משה גפני: זה בסדר?

<פרידה ישראלי: כן, כן.

<פרידה ישראלי: אין כאן שום בעיה.

<פרידה ישראלי: אין כאן שום צמצום של ההסדר.

משה גפני: פרידה, רק שאני אבין, שאני לא טועה.

משה גפני: היא לא הייתה מאוגדת ב-1 בינואר.

משה גפני: היא התאגדה ב-1 ביוני או ביולי.

משה גפני: התאגדה.

משה גפני: מה מצבה?

<לוני בכר: אני חושב שסעיף (י) עונה לאדוני.

עודד פורר: סעיף 11 מגדיר מה מצבה.

עודד פורר: מי שלא התאגד עד ה-1 בינואר, אלא רק אחרי.

עודד פורר: זה מה שאומר הסעיף.

<לוני בכר: בגלל שהוא התאגד ביוני, כפי שאדוני מציג, לכאורה זה נכנס ב-(י), וזה בסדר.

משה גפני: איזה (י)?

<קריאה: 10(י).

<לוני בכר: נכון, זה מה שאדוני שואל?

<לוני בכר: נדמה לי שזו התשובה, פרידה.

<פרידה ישראלי: אלה שכבר מאוגדים.

<פרידה ישראלי: ב-1 ביוני היא לא הייתה מאוגדת.

משה גפני: ב-1 בינואר היא לא הייתה מאוגדת.

משה גפני: היא התאגדה באמצע השנה.

משה גפני: עכשיו היא מאוגדת.

עודד פורר: אז חלות עליה תקנות המעבר בסעיף 11.

<פרידה ישראלי: היא לא זקוקה בכלל לתקנות המעבר.

<פרידה ישראלי: אתה מתאר גוף שבכלל לא זקוק כי הוא - - -

עודד פורר: לפי מה שהוא אומר, היא בדיוק זקוקה.

עודד פורר: אם היא לא התאגדה עד ה-1 בינואר, היא זקוקה לתקנות המעבר.

<טליה דולן: עכשיו אנחנו מגיעים להוראות המעבר של מה שקורה בנוגע לישות שלא הייתה מאוגדת ב-1 בינואר 2016, אלא התאגדה ב-1 ביולי 2016.

<אייל לב-ארי: 1 בינואר ואילך?

משה גפני: רשות המסים.

<פרידה ישראלי: בסדר, אבל עדיין אומרים שמי שלא הייתה מאוגדת צריכה להגיש את כל הבקשות וההיתרים - - -

<לוני בכר: זה רק עניין של התאמה בין הסעיפים.

<לוני בכר: אם אפשר, סעיף (י) - - -

משה גפני: שנייה.

משה גפני: שם, עוד פעם.

משה גפני: רשות המסים.

<רוני גנוד: רוני גנוד.

<רוני גנוד: יכול להיות שאני טועה.

<רוני גנוד: מי שלא הייתה מאוגדת ב-1 בינואר, חל עליה סעיף 11(1).

<רוני גנוד: מי שהתאגדה ב-1 ביולי חל עליה גם 11(1).

משה גפני: ואז מה מצבה?

משה גפני: אני הישות הזאת.

משה גפני: לא הייתי מאוגד ב-1 בינואר, אבל עכשיו, כשהתקנות יאושרו, אחרי שיהיה פתרון לבעיה של השנה - - -

<רוני גנוד: אז צריך לבצע את כל הסעיפים הקטנים של סעיף 11(1).

<טליה דולן: בדיוק.

משה גפני: בבקשה, תקראו.

משה גפני: זה מה שאמרת, עודד?

עודד פורר: כן.

<פרידה ישראלי: אם יש במקרה ישות שלא הייתה מאוגדת ב-1 בינואר, אבל היא התאגדה במאי, אז לכאורה אנחנו לא מצפים שהיא תגיש תצהיר שמודיע שהיא מבקשת וכולי, נכון?

עודד פורר: לא, לא, לא.

עודד פורר: בדיוק זה.

עודד פורר: בדיוק זה.

עודד פורר: אם היא לא התאגדה עד ה-1 בינואר, היא צריכה להגיש תצהיר מאומת על-ידי עורך דין שהיא הגישה - - -

<טליה דולן: לא, היא צריכה להגיש מיום התחילה, לא מיום ההתאגדות.

<טליה דולן: מיום התחילה, לא מיום ההתאגדות, זה בסדר.

<טליה דולן: זה בסדר.

עודד פורר: אז חלות עליה תקנות - - -

משה גפני: פרידה, תקריאו בבקשה את הסעיפים ונראה אם הבעיה נפתרה.

<טליה דולן: "(1) לגבי ישות שביום 1 בינואר 2016 לא הייתה מאוגדת כעמותה או כחברה לתועלת הציבור, מוסד פיננסי ישראלי מדווח, יכיר בה כמוסד ציבורי אם מתקיימים לגביה כל אלה: (א) הישות הגישה למוסד הפיננסי הישראלי המדווח תצהיר מאומת על ידי עורך דין שבו מצוין כי היא הגישה עד 7 ימים מיום התחילה בקשה לפי חוק העמותות או חוק החברות להתאגד כעמותה או כחברה לתועלת הציבור, לפי העניין, כי יש בה שבעה חברים לפחות שאינם קרובים זה לזה, כי נכסיה והכנסותיה ישמשו להשגת המטרה הציבורית בלבד, וכי בכוונתה להגיש דו"ח שנתי לגבי נכסיה, הכנסותיה והוצאותיה לשנת המס 2016 כמוסד ציבורי כמשמעותו בסעיף 9(2)(ב) לפקודה עד יום 30 באפריל 2017".

עודד פורר: מהו יום התחילה?

<פרידה ישראלי: עם פרסום התקנות.

עודד פורר: מרגע שאנחנו נאשר פה את התקנות?

<טליה דולן: פרסום התקנות.

<טליה דולן: יום הפרסום.

עודד פורר: אז יש לו שבוע מרגע שזה פורסם להגיש את הבקשה?

<פרידה ישראלי: כבר יודעים על ההסדר הזה הרבה קודם.

<טליה דולן: "(ב) הישות הגישה למוסד הפיננסי הישראלי המדווח עד יום 31 באוקטובר 2016 תעודת התאגדות; (ג) הישות הגישה למוסד הפיננסי הישראלי המדווח עד יום 31 במאי 2017 אישור של רואה חשבון על הגשת דו"ח לשנת המס 2016 לפי סעיף 9(2)(ב) לפקודה".

<טליה דולן: "(2) לעניין ישות שהייתה מאוגדת כעמותה או כחברה לתועלת הציבור ביום 1 בינואר 2016, מוסד פיננסי ישראלי מדווח יכיר בה כמוסד ציבורי אם מתקיימים לגביה כל אלה: (א) הישות הגישה למוסד הפיננסי הישראלי המדווח תעודת התאגדות ותצהיר מאומת על ידי עורך דין שבכוונתה להגיש דו"ח לשנת המס 2015 לפי סעיף 9(2)(ב) לפקודה עד יום 31 בדצמבר 2016; (ב) הישות הגישה למוסד הפיננסי הישראלי המדווח עד יום 31 בדצמבר 2016 אישור של רואה חשבון על הגשת דו"ח לשנת המס 2015 לפי סעיף 9(2)(ב) לפקודה".

<אייל לב-ארי: פרידה.

<פרידה ישראלי: הכול בסדר.

<פרידה ישראלי: זה מכוסה.

<פרידה ישראלי: זה מכוסה לגמרי.

<אייל לב-ארי: כן?

<אייל לב-ארי: שלומית אמרה ש-(ב) לא הכי מסתדר לה עם (א), שהרי בהסדר שאז הצגנו בוועדה דובר על אישור הגשת דוח או תצהיר על כך שבכוונתם לעשות כן.

<אייל לב-ארי: מבחינת

<אייל לב-ארי: כם זה כן מסתדר?

<פרידה ישראלי: כן.

<פרידה ישראלי: עוד פעם, בוא נתחיל את המקרה הפשוט, גוף שהיה כבר מאוגד ב-1 בינואר 2016.

<פרידה ישראלי: מה זה אומר?

<פרידה ישראלי: שהוא התאגד כבר כעמותה ב-2015 או קודם.

<פרידה ישראלי: אז אנחנו רוצים לוודא שהוא מגיש את הדוחות לרשות המסים כמו שצריך, הוא מאוגד.

<פרידה ישראלי: הגיש את הדוח שלו ונתן את תעודת ההתאגדות.

<פרידה ישראלי: עם זה אין לנו בעיה.

<פרידה ישראלי: יש לנו גוף שבתחילת 2016 היה לא מאוגד.

<פרידה ישראלי: מה אנחנו מבקשים ממנו, מכל גוף שעדיין לא היה מאוגד?

<פרידה ישראלי: אנחנו מבקשים שהיא תיתן תצהיר למוסד הפיננסי שיש בה שבעה חברים, ונכסיה והכנסותיה וכולי.

<פרידה ישראלי: ובכוונתה להגיש דוח שנתי, כי הרי לא יתכן שהיא כבר הגישה את הדוח ל-2016.

<פרידה ישראלי: אז היא נותנת את התצהיר שהיא הגישה בקשה להירשם להתאגד כעמותה או כחברה לתועלת הציבור.

<פרידה ישראלי: יכול להיות שבמקרה היא כבר התאגדה, וזה כבר לא בשלב של בקשה, אבל עדיין, זה לא שולל את (א).

<פרידה ישראלי: יש לה עד ה-31 באוקטובר להגיש את תעודת ההתאגדות שלה.

<פרידה ישראלי: ויכול להיות שכבר יש לה את תעודת ההתאגדות, אבל בכל מקרה נתנו לה להשיג את התעודה הזאת עד 31 באוקטובר ולהגיש אותה, ועד ה-31 במאי 2017 להגיש את הדוחות שלה.

<פרידה ישראלי: זאת אומרת, להביא אישור רואה חשבון על הגשת הדוח השנתי לשנת 2016.

<פרידה ישראלי: אין כאן שום גוף שנשאר ללא כיסוי מספיק שלא לפי ההסכם.

<אייל לב-ארי: זה בסדר, אבל לגבי (2)?

<אייל לב-ארי: לגבי אלה שהיו מאוגדים.

<אייל לב-ארי: דיברנו אתך.

<אייל לב-ארי: (ב) לא נראה לנו מסתדר עם (א), ובכל מקרה - - -

<פרידה ישראלי: אם הם מאוגדים, יש להם תעודת התאגדות, נכון?

<אייל לב-ארי: צריכה להיות להם, כן.

<פרידה ישראלי: אין בעיה.

<פרידה ישראלי: תצהיר מאומת על-ידי עורך דין שבכוונתו להגיש דוח ל-2015.

<פרידה ישראלי: זו הצהרה שלה שהיא תגיש את הדוח לשנת 2015.

<פרידה ישראלי: אין עם זה בעיה.

<פרידה ישראלי: (ב), היא הגישה עד סוף 2016 את הדוח שלה ל-2015, ונותנת אישור רואה חשבון על זה שהדוח הוגש.

<קריאה: הוא עוד לא התאגד ב-2015.

<יצחק יהודה אנגלנדר: ב-2017 - - -

<פרידה ישראלי: הדוח ל-2015.

<פרידה ישראלי: הרי אנחנו מדברים על גוף שבתחילת 2016 כבר היה מאוגד.

<טליה דולן: הוא היה מאוגד, אז צריך להגיש את הדוח ל-2015.

משה גפני: יש עוד הערות?

משה גפני: אנחנו סיימנו.

משה גפני: אתה רוצה לחזור על ההצעה שלך לגבי השנה?

<לוני בכר: הרשות, אם אתם רוצים - - - את זה לוועדה, אז תקבעו שבעוד שנה הנושא יידון מחדש בוועדת הכספים.

<שרית פלבר: זה לא מה שאנחנו - - -

<לוני בכר: אבל יש פה חוק שכרגע הוא בן ערובה בידיים של משהו שהוא לא קשור, וצריך להתקדם.

<לוני בכר: אנחנו פעם עברנו את שעת השי"ן ב-90 יום בערך.

<לוני בכר: יש 20 ימים שהתווכחנו בתחילת הדיון – 15 יום או 20 יום בשביל להתקדם הלאה.

<לוני בכר: מוסגות פיננסיים מתקשרים אלינו ושואלים אם אפשר - - -

משה גפני: הבנו.

משה גפני: זה ויכוח ישן.

משה גפני: יש שתי אפשרויות בפני כיושב-ראש הוועדה.

משה גפני: אפשרות אחת להצביע על התקנות עם התוספת הזאת.

משה גפני: אפשרות שנייה, לא להצביע, לחכות לדין ודברים.

משה גפני: אם אנחנו מצביעים, את יכולה להגיש רביזיה על זה, את הממשלה, ויתקיים הדיון, שלא נצטרך לחזור לכאן.

משה גפני: אם אין ברירה, נצטרך לחזור.

משה גפני: אני לא יכול להסכים לזה.

משה גפני: אני לא יכול להסכים בגלל שאת לא נותנת לי פתרון, ובצדק, אני לא מאשים אותך.

משה גפני: אני מבין את העניין הזה, אני מבין מה עומד מאחורי ההחלטה הנוקשה הזאת.

משה גפני: זאת החלטה נוקשה, זו לא החלטה של שיח בין גופים.

משה גפני: זו החלטה נוקשה, אני הבנתי.

משה גפני: אני קורא לזה בשמות גנאי, אבל – לא חשוב, היות ואני איש מנומס, אני לא אומר.

<לוני בכר: אדוני, רק לפרוטוקול, היה ואדוני יסכים לסעיף כלשהו, יש לנו הסגות על הסעיף, כי איך שהוא כתוב, זה סעיף שאי-אפשר ליישם אותו על-ידי הבנקים.

<לוני בכר: דיברנו על כך גם.

משה גפני: אז תגידו, אנחנו סיימנו את הדיון.

<לוני בכר: כרגע אנחנו מבינים שהסעיף ירד.

משה גפני: הסעיף של השנה?

<לוני בכר: כן.

משה גפני: הסעיף הזה, יתהפך העולם, לא ירד.

משה גפני: יתהפך העולם.

משה גפני: יש מישהו שרוצה שזה יהיה לשנה.

משה גפני: בצדק, מבחינתו.

משה גפני: אני לא חולק עליו.

משה גפני: אני סבור גם שזה בסדר לשנה.

משה גפני: אבל אני מבקש שיתקיים משהו לפני שמסתיימת השנה.

משה גפני: אי-אפשר לעשות את זה באופן כזה גורף.

משה גפני: אנחנו לא יודעים מה יקרה בשנה.

משה גפני: אם הוא יחליט, זה שמכין את החוק, שהוא לא רוצה להביא את החוק הזה, מסיבותיו הוא, אני יכול להכריח אותו?

<לוני בכר: אם ככה, אדוני, אפשר לשמוע את הסעיף המתוקן לאור ההערות, אם זה מקובל או לא?

<שרית פלבר: אני אקריא את זה, רק תקנו אותי, כי אני מקריאה את זה – אני רק אומר שההסגה של הבנקים הייתה שהם לא יכולים לבדוק אם גוף פועל לפי דין.

<שרית פלבר: זה מכריח אותם לבדוק כל פרט ופרט.

<שרית פלבר: את החלק הזה אנחנו מבקשים לפתור כך שבסיפה יהיה כתוב – אני אקריא מההתחלה: "החל ביום ט' באב התשע"ז (ה-1 באוגוסט 2017) מוסד ציבורי העוסק בקבלת פיקדונות" - - -

משה גפני: בכלל לא הבנתי אתכם עכשיו.

משה גפני: מזל שאת מקריאה את התאריך העברי.

משה גפני: בתשעה באב את רוצה?

משה גפני: יהיה לנו תשעה באב שאין גמ"חים וגם תשעה באב?

משה גפני: אפשר לשנות את זה ליום אחר?

<שרית פלבר: זה לא יהיה הקושי.

משה גפני: בסדר, תשנו את זה.

<שרית פלבר: - - "ייחשב מוסד ציבורי לעניין תקנות אלה רק אם קבלת הפיקדונות נעשית בהתאם לחובת הרישוי הנדרשת בדין".

<שרית פלבר: כלומר, שהם יוכלו לבדוק אם יש או אין, הם לא יצטרכו לבדוק כל פרט ופרט בדין.

<לוני בכר: וגם צריך תצהיר.

<שרית פלבר: זה החלק השני של הקושי שאתם הצבעתם עליו, שאתם לא יודעים אם מקבלים פיקדונות.

<לוני בכר: מה שאנחנו מבקשים, אדוני, בגלל שלבנק אין יכולת לבדוק אם גוף כלשהו עומד בדין כלשהו, צריך הכול ברור, שיוצהר בפנינו על-ידי עורך דין או רואה חשבון, לא משנה.

<לוני בכר: ההצהרה צריכה להתייחס הן לעניין הזה, שיש לו את הרישיון שיש לו, צריך, נדרש, מה שזה לא יהיה, והן לעניין הזה שהוא עוסק בקבלת פיקדונות.

<לוני בכר: כי בנקים לא רואים מאחורי הקלעים איך הגמ"ח פועל, אלא אם זה גמ"ח ענק שכולם מכירים אותו.

<שרית פלבר: זה החלק השני, שהצהרתם שמוסד ציבורי שעוסק בקבלת פיקדונות שהצהיר על כך יחשב מוסד ציבורי.

<לוני בכר: אנחנו אומרים – גם נתינה של רישיון בבקשה להכניס את התצהיר, כדי שאנחנו נדע על-פי תצהירו שיש את הרישיון שלו, ושאנחנו נדע שהוא עוסק בקבלת פיקדונות.

<שרית פלבר: אם תוכל להבהיר מה הקושי שלכם?

<שרית פלבר: אם אתם יודעים שהוא מקבל פיקדונות ויש חובת רישוי - - -

<לוני בכר: יכול להיות שיש גם רישיון של עיריית תל-אביב לקיום עסק של גמ"ח בבית שלו, אז אין לו את הרישיון, אני לא יודע.

<שרית פלבר: לעניין קבלת הפיקדונות.

<לוני בכר: בגלל שאתם לא מפנים לחוק כי אין חוק, לנו יש קושי לדעת מה אנחנו בודקים.

<לוני בכר: לכן, אם זה יהיה לפי תצהיר, אני יודע שאני בודק תצהיר.

<לוני בכר: קיבלתי תצהיר, בודק, הוא עומד בדין.

<שרית פלבר: אתה רוצה שהתצהיר יהיה על הכול.

<לוני בכר: נכון, אם אפשר, כן.

<לוני בכר: כי אחרת אין לנו לדעת איך.

<לוני בכר: אני אגיד לו תראה לי אישור עירייה, תראה לי אישור – זו לא הכוונה שלכם.

<מיקי טמיר: סליחה שנייה, אולי אפשר להציע שיהיה סעיף שאם עד יום זה וזה יתקבל חוק שיצריך רישוי למוסדות ציבור, אז גוף כזה יחשב כמוסד ציבורי רק אם הוא יקבל רישיון לפי אותו חוק.

<מיקי טמיר: זה רק אם יהיה אכן חוק כזה, ואם לא יהיה חוק עד אז, אז אין צורך.

<שרית פלבר: אני אסביר.

<שרית פלבר: הקושי שלנו הוא שהיום יש כבר חוק והפעילות נעשית שלא בהתאם לחוק.

<שרית פלבר: זה לא שהחוק הזה הוא כרגע - - -

<מיקי טמיר: זה רע מאוד.

משה גפני: אני עושה הפסקה.

משה גפני: אני לא רוצה להצביע.

משה גפני: אני רוצה להגיע לנוסחים, אני גם רוצה לראות את הנוסחים, מה שאתם עומדים מול איגוד הבנקים.

משה גפני: יש פה עוד דברים.

משה גפני: אנחנו לא נוכל להצביע על נוסחים באוויר, גם היועץ המשפטי פה לא יודע.

משה גפני: אני מבקש שתדברי עם מי שצריך לדבר.

משה גפני: אני לא הולך לאשר את זה אם הנוסח יישאר ככה.

משה גפני: אני לא רוצה להגיד דברים לפרוטוקול, אבל בכל אופן, אני צריך להצביע בעיניים פקוחות שבתשעה באב הבא נסגרים הגמ"חים בגלל שמישהו לא תיקן את החוק בממשלה.

<שרית פלבר: שוב - - -

משה גפני: אין לי ויכוח אתך.

<שרית פלבר: אדוני, שאלה אמתית.

<שרית פלבר: אתה מדבר על פתרונות, וביקשת שאני אתקשר.

משה גפני: כן, למצוא פתרון.

משה גפני: אני מסכים לשנה.

<שרית פלבר: הבעיה שאתה הצגת היא בעיה שיכולה להתעורר גם אילו היה כתוב כאן יותר זמן.

<שרית פלבר: זה לא השנה שהיא הבעיה.

<שרית פלבר: אני רק רוצה לוודא עם אדוני.

משה גפני: שנתיים זה מועד שונה, הכמות עושה את האיכות.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שכל מה שאני חושש שיכול לקרות בשנה, בשנתיים זה נפתר.

משה גפני: למה זה נפתר?

משה גפני: נניח שממשלה נופלת, אז יש כבר ממשלה חדשה, יש לה זמן כדי לתקן את החוק.

משה גפני: יש לה אפשרות להביא לפי המדיניות שלה חוק אחר.

משה גפני: שנה, כשאנחנו מדברים בסד הזמנים הזה, הוא מתכון בטוח לזה שיכול להיות שאין פתרון.

משה גפני: שנתיים זה כבר חשש רחוק.

<שרית פלבר: אנחנו יוצאים עכשיו להפסקה.

משה גפני: יוצאים להפסקה, וברגע שיהיה פתרון, אני אבקש מהחברים להתכנס מחדש, נודיע קודם.

משה גפני: אני גם מבקש, עם איגוד הבנקים להגיע לפתרון, ושיהיה לנו נוסח שכל החברים ידעו על מה אנחנו מדברים.

<מרק צל: אדוני, מרק צל.

<מרק צל: אני רוצה להיות כאן לפני ולהגיד משהו לפרוטוקול בלבד לפני ההצבעה.

<מרק צל: איך אנחנו יודעים מתי זה יתקיים?

משה גפני: אני אודיע קודם.

<מרק צל: זה יהיה היום?

משה גפני: היום.

משה גפני: לכאורה זה היום.

משה גפני: אתה רוצה להגיד עכשיו?

משה גפני: בבקשה, תגיד.

משה גפני: עורך הדין צל.

<מרק צל: אדוני, היה לי כבוד גדול להיות חלק מההליך המוזר הזה שנקרא חוק פטקא.

<מרק צל: מאז רשות המסים ניסו לעשות תרגיל בסתיו עם החוק הקודם.

<מרק צל: במהלך כל הדיונים שלנו כאן – שישה במספרם לפי דעתי – התרשמתי מאוד שהממשלה, הבנקים, חברות הביטוח, וכל המשרדים המכובדים באמת דאגו לאינטרסים של הבנקים, חברות הביטוח וכולי, חוץ מהגמ"חים, שזה עניין אישי שלך, ואני מבין - - -

משה גפני: אישי שלי?

<מרק צל: לא, זו מילה לא נכונה.

<מרק צל: גמ"חים חשובים.

משה גפני: לצערו של מישהו בממשלה, אין לי גמ"ח.

משה גפני: ועלי אי-אפשר לאיים, אין לי כלום.

משה גפני: לא היה לי, אין לי, ואולי יהיה לי אחרי שאני אעזוב את הכנסת.

<מרק צל: הרב גפני, בגלל העברית המקולקלת, אני טעיתי, אני לא התכוונתי לזה.

<מרק צל: אני אומר שהנושא של הגמ"חים - -

משה גפני: זה לא אישי.

<מרק צל: - - זה עניין ששייך - - -

משה גפני: אני אביא לפה משפחה שאני מכיר.

משה גפני: משפחה – אגב, לא דתית – שנפלה כלכלית – נפלה – ועמדה בפני התרסקות, עם תהליכים אובדניים.

משה גפני: יש גמ"ח שעזר להם והעמיד אותם על הרגליים.

<מרק צל: אדוני, יש לי עשרה סיפורים כאלה בקשר לקהילה שמספרם בין 400,000-300,000 תושבים.

משה גפני: זה לא אישי.

משה גפני: מישהו יכול לחשוב שיש לי פה – מישהו היה רוצה שיהיה לי כדי שיוכל לאיים עלי.

<מרק צל: סליחה.

<מרק צל: אני מתנצל.

<מרק צל: אני פשוט רוצה להגיד שהאינטרסים של הקהילה הזאת, הלקוחות של הבנקים, שאתם קיימים כדי לשרת אותם לפי החוק, כמו שאני הבנתי את זה, אף אחד לא דיבר בעדם, חוץ מעורך הדין שרייבר ואני, ושתי נשים מכובדות מאוד בדיון הקודם.

<מרק צל: אני היום לא רפובליקני ולא דמוקרטי, אני ישראלי אמריקאי.

<מרק צל: ואני מתבייש שממשלת ישראל נכנעה ללחצים בלתי אפשריים של ממשלת ארצות-הברית.

<מרק צל: וכנסת ישראל, תחת לחץ מאותה ממשלה, כדי לקיים דיון ולהעביר במסה את הנתונים האישיים ביותר והסודיים ביותר לממשלת ארצות-הברית, שהיום אנחנו יודעים שאין לה את האפשרות לשמור על הסודיות של המידע הזה.

<מרק צל: המידע הזה יגיע לידי הרוסים, הסינים, והמחבלים, ואזרחי ישראל יהיו חשופים ללחצים ולנזק ממשי פיזי, נפשי, וגם כלכלי בגלל החוק הזה.

<מרק צל: הלוואי שממשלת ישראל הייתה עומדת על הרגליים והייתה אומרת מספיק, אנחנו לא מדינת חסות, אנחנו מדינה סוברנית יהודית.

משה גפני: אבל אנחנו לא היחידים, הרבה מדינות עשו.

משה גפני: מדינות גדולות מאתנו עשו את ההסכם הזה.

<מרק צל: אתה יודע, בגלל הדיונים כאן וגם הבג"ץ שתלוי ועומד, ממשלות כמו צרפת, הולנד, ואפילו קנדה, חוזרות בהן, או בודקות שנית, את העניין הזה של פטקא.

משה גפני: אבל הם חתמו על ההסכם.

<פרידה ישראלי: חתמו ומיישמים.

<מרק צל: וגם בקונגרס בארצות-הברית יש מאמצים לנטרל ולבטל את פטקא.

<מרק צל: זה הדבר שרציתי להגיד.

<מרק צל: אני מודה לכם על הסבלנות.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: אני מתנצל בפניך אם היה מפעם לפעם שאמרתי בדיחות על המועמדים בארצות-הברית.

משה גפני: ממש לא התכוונתי לזה.

משה גפני: אני מכבד את הריבונות של ממשלת ארצות-הברית.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, כמו רבים מחברי הוועדה, אנחנו לא אוהבים את החוק הזה.

<קריאה: גם אנחנו לא.

משה גפני: גם אתם לא אוהבים.

<מרק צל: אתה אמרת שזה חוק רע.

משה גפני: נתתי לך.

משה גפני: אחרי שאמרת, אני רוצה גם, שיהיה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: אין לנו ברירה.

משה גפני: נחתם הסכם על-ידי ממשלת ישראל, כמו על-ידי 132 ממשלות.

<פרידה ישראלי: 113.

משה גפני: 113 ממשלות, ביניהן ממשלות חזקות, מדינות גדולות.

משה גפני: אם לא היינו עושים את ההסכם הזה, המצב היה שהאמריקאים היו יכולים להיכנס לבנקים, לנהל חקירות - - -

<מרק צל: אני לא מסכים אתך, אדוני.

משה גפני: בסדר, לא משנה.

משה גפני: תן לי לטעות, בכול אני צודק?

<מרק צל: כשאתה דיברת על הגמ"חים – ואני מאוד מכבד את מה שאתה אמרת בתחילת הדיון – אתה אמרת, בצדק, שעם ישראל הוא כן מיוחד בעולם.

<מרק צל: ואם כל המדינות בעולם אומרות דבר אחר, עם ישראל, בהתאם לצדק ולתורה שלנו, אנחנו יכולים להגיד לא, אפילו אם זה לא מקובל על העולם.

משה גפני: היות ואני לא יכול לחלוק על מה שאמרת עכשיו, שעם ישראל הוא עם מיוחד ונבחר, אז אני לא הולך לחלוק עליך, אני רק עושה הפסקה.

משה גפני: אודיע מבעוד מועד על חידוש הישיבה.

משה גפני: אני מציע שיהיה פתרון.

משה גפני: תודה רבה.