ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 140, 2016-08-02 10:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אני מצטער שחיכיתם הרבה, סיימנו את ההצבעות בחמש בבוקר, היה קשה אבל עדיף שלא לבטל את הדיון, אלא לקיים אותו קצת באיחור.

אברהם נגוסה: התכנסנו היום לדון בנושא שירות לאומי לעולות חדשות, הדיון הוא ביוזמת חבר הכנסת מייקל אורן שנמצא איתנו, נמצאים גם חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה, חבר הכנסת לשעבר דב ליפמן וגם מר ג'רבי האחראי בעניין השירות הלאומי ואורחים נוספים.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים פה את הדיון, כי כולנו מאמינים שזה נושא מאוד חשוב שצריך טיפול וצריך סיוע מטעם הכנסת, לכן אנחנו פה כדי לשמוע.

אברהם נגוסה: אני אתן לחבר הכנסת מייקל אורן יוזם הדיון שיפתח, לאחר מכן אני רוצה לפנות לשר-שלום ג'רבי ולאחר מכן, אם חברי הכנסת יתייחסו בשלב הזה, אם לא, אנחנו פותחים לדיון.

אברהם נגוסה: בבקשה, חבר הכנסת מייקל אורן.

מיכאל אורן: תודה כבוד היושב ראש, בוקר טוב לכולם, חברים בכנסת הנוכחית ולשעבר.

מיכאל אורן: אני בתוקף תפקידי של יו"ר ה שדולה למען חיילים בודדים בארץ, כשהיום משרתים בצה"ל כ- 6,400 חיילים בודדים, נוכחתי להכיר הרבה מאוד בעיות של חיילים בודדים, מכל מיני צורות.

מיכאל אורן: אין חייל בודד טיפוסי.

מיכאל אורן: יש חיילים בודדים שבאים לשרת לשנה, יש חיילים בודדים שבאים ועולים לארץ ותוך כדי העלייה עושים שירות, יש חיילים בודדים שבכלל לא עולים.

מיכאל אורן: כרגע מהחיילים הבודדים הם ישראלים כבר שאין להם קשר עם המשפחה, הם לא מקבלים שקל מהמשפחה.

מיכאל אורן: כל מיני בעיות.

מיכאל אורן: למדתי שדרך דיונים רציניים ומעמיקים, אפשר לפתור כל מיני בעיות.

מיכאל אורן: תוך כדי טיפול בנושא של חיילים בודדים, תקלתי גם בבעיות של בנות שירות, בכלל של שירות לאומי.

מיכאל אורן: נושא שמדי פעם נופל בין השולחנות, נופל בין כל מיני משרדים, כל מיני ליקויים ופערים שלא ממולאים.

מיכאל אורן: אלה בנות שרוצות לעלות לארץ, קבעו להן תאריך לשירות, התאריך הזה לא קוים ואז בעצם הן מחכות פה ללא עשייה, יש כאלה שחוזרות לארץ מוצאן ואז המדינה מחמיצה הזדמנות מאוד יקרה להעלות עוד אזרחית באמת ששווה ותורמת למדינה.

מיכאל אורן: אני רואה בשירות הלאומי, כאחד מהמעשים הציוניים המובהקים התורם רבות מאוד לעתידה של המדינה, לבריאתה של המדינה, לחוסן הלאומי והעשרת העם היהודי.

מיכאל אורן: התכנסנו היום, אני מברך על ההזדמנות הזאת להתחיל לדבר ולטפל ואני יודע שמשיחות שקיימתי עם ידידי דב ליפמן, אנחנו צריכים כמעט מאפס, זה סיפור שלא טופל בעבר.

מיכאל אורן: ובעיקר באנו הבוקר לשמוע מכם.

מיכאל אורן: לשמוע.

מיכאל אורן: ככה זה מתחיל, בהקשבה.

מיכאל אורן: והקשבה מולידה עשייה.

מיכאל אורן: אנחנו נעשה, קודם כל נלמד את הנושא באופן מאוד יסודי.

מיכאל אורן: אז תודה רבה לכם ואנחנו פה על מנת לשרת אתכם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה גם לברך אותך בהזדמנות הזאת שאתה עכשיו סגן שר.

אברהם נגוסה: המשרד המטפל הוא משרד החקלאות - השר אורי אריאל, אני מברך אותו על הפעילות ונשמע גם מהנציג שלו בנושא.

אברהם נגוסה: שר-שלום ג'רבי לא יהיה איתנו עד הסוף.

אברהם נגוסה: הוא מנכ"ל רשות השירות הלאומי האזרחי.

אברהם נגוסה: אני רוצה להדגיש שנושא הדיון הוא רק על בנות שירות לאומי עולות חדשות.

אברהם נגוסה: לא במובן של שירות לאומי לבנות בחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה למקד את הדיון שיהיה על העולות החדשות.

<שר-שלום ג'רבי: תודה רבה.

<שר-שלום ג'רבי: בוקר טוב אדוני היו"ר, חברי הכנסת, חבריי כאן וכל האורחים.

<שר-שלום ג'רבי: קודם כל אני רוצה להתנצל, יש לי דיון גדול מאוד עם השר ואצטרך לצאת מוקדם יותר.

<שר-שלום ג'רבי: אני מודה על הדיון הזה לסגן השר, אני שמח לברך אותך כאן בוועדה, אני מודה לכם גם על הדברים החמים וגם על החשיבות של הנושא.

<שר-שלום ג'רבי: קודם כל, כמה דברים אינפורמטיביים שהחברים כאן צריכים לדעת ולהבין.

<שר-שלום ג'רבי: היום יש כאן בסך הכל כ- 300 עולות חדשות שנה ראשונה או שנה שניה, שמשרתות בשירות הלאומי אזרחי.

<שר-שלום ג'רבי: הן משרתות בגופים המוכרים, יש כאן עוד עמותה צעירה וחדשה, שנתיים, עמותת 'בשביל' שמתעסקת גם בעולות חדשות אבל יש לנו בסך הכל 300.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים לדעת שעד לפני נדמה לי שלוש שנים, עולות חדשות, זה עולות ועולים, הרוב זה בנות אז אנחנו קוראים לזה 'עולות' יכול להיות אבל שיש גם בנים.

<שר-שלום ג'רבי: עולות חדשות קיבלו שכר בדיוק כמו כל בן או בת שירות לאומי ולא התייחסו לעניין של העלייה.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו בתקופתו של מנכ"ל משרד הקליטה דימה פרצב, צריך לומר ולשבח, הגענו להסדר אחרי באמת הרבה י שיבות ודיונים, שכל עולה חדש בנוסף לדמי הכיס או לשכר שהוא מקבל, מצטרף לו 350 שקלים נוספים, היות והוא עולה חדש, כמו כל חייל רגיל.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו הוצאנו נוהל גם - - -

מיכאל אורן: אני לא רוצה להפריע באמצע, אבל יחסית למשל לחייל בודד - - -

<שר-שלום ג'רבי: אם תרשה לי, באמת אני אומר את הכל ואחרי זה אתייחס גם לשוני בחייל בודד.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו הוצאנו נוהל גם שעולים חדשים, מעבר ל- 22 ימים שמגיע לכל מתנדב בשירות הלאומי אזרחי של חופש, מגיע לו עוד 15 ימים נוספים לבקר את בני משפחתו, אם הוא נמצא כאן בלי משפחתו, לבקר אותה בחוץ לארץ.

<שר-שלום ג'רבי: משרד הקליטה פנו אלינו כדי שנעזור בשירות הלאומי גם לעידוד עליה וגם לקליטת עליה ואנחנו נענינו.

<שר-שלום ג'רבי: אני רוצה לומר כאן משפט שאולי לא נעים לשמוע, אבל זו האמת – אנחנו מממנים 140 תקנים בסדר גודל של כ- 3 מיליון שקלים לטובת עולים חדשים, תקנים.

<שר-שלום ג'רבי: כשאני אומר 'אנחנו מממנים' - זה אומר שאותו גף שלוקח את בת או בן השירות הלאומי אליו, הוא לא צריך לשלם עליו.

<שר-שלום ג'רבי: העלות של בן או בת שירות לאומי לחודש זה בין 1,500 ל- 2,500 שקלים לחודש.

<שר-שלום ג'רבי: ואז מה קורה?

<שר-שלום ג'רבי: מי שעולה חדש, אז אותו גוף מפעיל, יכול להיות שסתם אני אתן דוגמה, חלילה, זה לא היה, שיהיה ברור – נגיד יד שרה רוצים לקחת עכשיו בת שירות ואותה בת שירות רוצה לשרת ביד שרה, אבל יד שרה אומרת תשמע, היא לא יודעת את השפה העברית, אני לא אקח אותה, חבל לי על הכסף ממילא, אני מעדיפה לקחת ישראלית.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו באים ומממנים את התקן הזה בשבילה, כדי שהיא תוכל ללכת למקום שהיא רוצה לשרת.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים לומר ביושר, שיש גם גזענות.

<שר-שלום ג'רבי: יש לנו עשרות בנות מהעדה האתיופית שאנחנו מממנים, אשר רוצות ללכת לגופים מסוימים, אבל אותם גופים מסוימים לא רוצים לקבל אותן.

<שר-שלום ג'רבי: אני אומר את זה ביושר ובקול רם, אני גדלתי בכרמיאל.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מממנים אותן, אני מקווה שהדבר הזה ישתנה, אבל בהחלט - - -

יואל רזבוזוב: זה עדיין קורה?

<שר-שלום ג'רבי: זה עדיין קורה.

מיכאל אורן: הן עולות חדשות?

<שר-שלום ג'רבי: אני אומר כאן משהו שאני מוכן לקבל על הראש גם בעניין הזה.

<שר-שלום ג'רבי: הנושא של העדה האתיופית, זו העדה היקרה לי, אנחנו לא מתייחסים, עולה חדש בהגדרה במשרד הקליטה זה חמש שנים.

<שר-שלום ג'רבי: לגבי העדה האתיופית זה גם עשר שנים ואפילו גם יותר.

יואל רזבוזוב: 15 שנה, כתוב.

<קריאה: 10 שנים.

<שר-שלום ג'רבי: עשר שנים.

<שר-שלום ג'רבי: לא יהיה מצב שילדה או ילד מהעדה האתיופית שירצה לעשות שירות, לשרת בשירות הלאומי-אזרחי והוא לא ישרת.

<שר-שלום ג'רבי: אין דבר כזה.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו נממן את התקנים האלה.

<שר-שלום ג'רבי: יחד עם זאת אנחנו צריכים להבין, הוצאנו נוהל.

<שר-שלום ג'רבי: מה שקורה שעולות חדשות מגיעות, הן עולות לארץ, הן לא מספיקות להוציא את הפטור.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין, מי שיכול לשרת היום בשירות הלאומי אזרחי, היום יש בסך הכל 17,000 משרתים מהפסיפס של ה חברה הישראלית.

<שר-שלום ג'רבי: העולה החדשה או כל אדם שרוצה לעשות שירות לאומי צריך לקבל פטור מצה"ל, או אם זה מגזר ערבי, הוא לא נקרא לגיוס.

<שר-שלום ג'רבי: כדי לקבל את הפטור מצה"ל זה תהליך, הוא צריך ללכת למועצה הדתית או לרבנות ואחרי זה הוא הולך לצבא כדי לקבל את הפטור.

<שר-שלום ג'רבי: רק אחרי שהוא קיבל את הפטור, הוא יכול לשרת בשירות לאומי אזרחי.

<שר-שלום ג'רבי: מה שקורה הוא, אם תחילת השירות זה ב- 1.9, הן מגיעות ממש בסוף אוגוסט ואין להן זמן להוציא את הפטור.

<שר-שלום ג'רבי: הוצאנו נוהל ואני רוצה כאן לשבח מאוד את סגן מפקד מיטב, סגן מפקד הבקו"ם נמרוד ארזואן כאן, שהעמיד לנו מישהו בבקו"ם, במיטב, מה שנקרא, שהוא עוזר לנו ומקל עלינו שאותן בנות עולות שצריכות לקבל את הפטור, מזרזים את זה בתהליך זריז כדי שהן יוכלו להצטרף.

<שר-שלום ג'רבי: בכל מקרה השארנו את הפתח לשלושה חודשים, זמן מספיק של שלושה חודשים שבתקופה הזאת היא יכולה לעשות שירות לאומי ואז אנחנו מכירים בהן גם בשלושה החודשים שלאחר מכן.

<שר-שלום ג'רבי: אם בשלושה החודשים האלה היא לא מצליחה לקבל פטור, היא תפסיק את השירות הלאומי, אנחנו לא נמשיך אותו.

<שר-שלום ג'רבי: כאן אני רוצה באמת להודות לנמרוד, תודה רבה.

<שר-שלום ג'רבי: זה עובד יפה מאוד וכמו שצריך.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין לגבי בנות בודדות.

<שר-שלום ג'רבי: בת בודדת, בצבא זה מאוד מסודר.

<שר-שלום ג'רבי: אגב, מגיע לעולה חדשה עוד עלות של סדר גודל של 530 שקלים בגלל שהיא בת בודדת וכו'.

<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין מי מממן את זה.

<שר-שלום ג'רבי: אם אנחנו נדרוש מהגוף המפעיל – וכדי להבין את המושגים, גוף מפעיל זה לדוגמה, נתתי את הדוגמה הקודמת, יד שרה – אם הוא זה שיידרש לשלם עליה, הוא לא ייקח בת עולה.

<שר-שלום ג'רבי: אז באתי לברך ויצאתי מקלל.

<שר-שלום ג'רבי: ולכן אנחנו לא אוכפים את זה, ולא דורשים מהגופים המפעילים שהם ישלמו את זה.

<שר-שלום ג'רבי: כידוע לכם יש את הדיונים בשבוע הבא ברביעי וחמישי.

<שר-שלום ג'רבי: בדרישות התקציביות שלנו שאנחנו עובדים מול משרד האוצר, אנחנו מבקשים תוספת תקציבית לטובת אותן בנות עולות.

<שר-שלום ג'רבי: השר שלי, השר אורי אריאל, השר הממונה, הוא מעורב באופן אישי, הנושא הזה חשוב לו מאוד.

<שר-שלום ג'רבי: גם בחוק החדש שעכשיו אנחנו ממש בסופו ובתחילת המושב הבא הוא עומד להסתיים, כתוב במפורש שהשר יכול להכניס, לצרף אוכלוסיות נוספות שהן לא נמצאות היום בחוק.

<שר-שלום ג'רבי: זאת אומרת, אם השר יחליט, גם אותה בת שאין לה תעודת זהות ואין לה מספר תעודת זהות והיא עדיין תיירת לצורך העניין, היא תוכל – אם השר יחליט – ואני יודע שהשר בהחלט רוצה ובגלל זה הסעיף הזה מיועד, בהתייעצות עם משרד הפנים, ואני מתאר לעצמי שגם משרד הביטחון ירצה גם, הצבא ירצה גם, בהתייעצות איתם – השר יוכל להחליט שגם אותן בנות שאין להן תעודת זהות, תוכלנה לבוא ולשרת בשירות הלאומי האזרחי, אגב, כמו בצבא.

<שר-שלום ג'רבי: המשמעות של הדבר הזה, זה פשוט, שאם היא תעשה את השירות והיא תעשה אחר כך עליה תוך כדי או כשהיא תסיים, יכירו לה בתקופת השירות הלאומי לטובת כל ההטבות שחיילים וחיילות מקבלים בצבא ההגנה לישראל.

<שר-שלום ג'רבי: חה"כ לשעבר ליפמן לקח אותי הצידה ואמר לי שפנו אליו כל מיני בנות שיעשו שירות לאומי, והן באו לקבל את ההטבות והן לא קיבלו אותן, אז אמרתי לחבר הכנסת לשעבר ליפמן, שאין דבר כזה.

<שר-שלום ג'רבי: הבנות לא עשו שירות לאומי, הן התנדבו.

<שר-שלום ג'רבי: לא במסגרת השירות הלאומי.

<שר-שלום ג'רבי: במסגרת השירות הלאומי על פי חוק אין אפשרות שבת שלא קיבלה פטור, תשרת בשירות הלאומי אזרחי.

<שר-שלום ג'רבי: אשר על כן אנחנו כאן עושים מאמצים גדולים מאוד.

<שר-שלום ג'רבי: לפני שלוש שנים הוספנו להן בתקציב, במשכורת שלהן, 350 שקלים.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מקצים 3 מיליון שקלים לטובת עולות חדשות או לטובת טיפול בעולים חדשים.

<שר-שלום ג'רבי: לגבי הנושא של 'עולות בודדות' מה שנקרא, ומה שהן צריכות לקבל, הרי גם בדירה שלהן, צריכות מכונת כביסה ומייבש, היום העמותות עושות את זה בהתנדבות, הן לא מקבלות על זה בנוסף, ואנחנו בהחלט בדרישות התקציביות שלנו לקראת התקציב הבא אנחנו מבקשים ודורשים שזה יגיע לבת.

מיכאל אורן: במה מסתכמת המשכורת החודשית של בת שירות בודדת?

מיכאל אורן: אין לנו מושג היום של בת שירות לאומי בודדת, בכלל בשירות הלאומי.

מיכאל אורן: אין דבר כזה, ובגלל זה גם יו"ר הוועדה חה"כ נגוסה רוצה שאני אתייחס דווקא לבנות, עולות חדשות בודדות.

מיכאל אורן: וזה בסדר גמור וזה נכון.

אברהם נגוסה: אני גם אשמח שתתייחס, איזה מוסדות לא מוכנים לקבל יוצאי אתיופיה?

<שר-שלום ג'רבי: אני אשמח לא להגיד.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<שר-שלום ג'רבי: אבל זה קיים.

<שר-שלום ג'רבי: אני אומר את זה, אני יודע שאני מוקלט וזה קיים.

אברהם נגוסה: נגיע לזה.

אברהם נגוסה: בסדר.

<שר-שלום ג'רבי: זה קיים.

<שר-שלום ג'רבי: זה עכשיו משתנה לאט, אבל זה קיים בהחלט.

<שר-שלום ג'רבי: אם מישהו חושב שיש מה להסתיר – אז אין מה להסתיר.

<שר-שלום ג'רבי: אני אומר את זה בקול רם, האוכלוסייה הזאת, כידוע לך חבר הכנסת נגוסה, אנחנו מכירים לא מעט שנים - - -

אברהם נגוסה: הנה, אתה מסתיר את החבר'ה.

<שר-שלום ג'רבי: אני מסתיר, אני לא חושב שזה נכון לומר את זה, אנחנו מטפלים בזה.

<שר-שלום ג'רבי: אבל אתה מכיר אותי מספיק שנים, עשרים שנים עבדנו ביחד עם כל האוכלוסייה של העדה האתיופית ולכן גם אמרתי את הדברים בקול רם, הנושא הזה נוגע לליבי.

<שר-שלום ג'רבי: בכל מקרה, אנחנו עושים את הטיפולים האלה, אנחנו משנים את זה, השר אורי אריאל מעורב באופן אישי בכל השינויים האלה.

<שר-שלום ג'רבי: דיברת לגבי השכר.

<שר-שלום ג'רבי: השכר של בת שירות לאומי רגילה זה סדר גודל של 800 שקלים.

<שר-שלום ג'רבי: על כך אנחנו מוסיפים עוד 350 שקלים מתקציב משרד הקליטה, ואנחנו רוצים להוסיף עוד כ- 550 שקלים, שמה שנקרא "בת בודדת", שזה אנחנו רוצים לדרוש ולבקש ממשרד האוצר בדיוני התקציב.

מיכאל אורן: זה תוספת שהן מקבלות גם מארגון כמו 'נפש בנפש' או - - -

<קריאה: ארגון "כנפיים".

מיכאל אורן: לא.

מיכאל אורן: מהסוכנות, "כנפיים" לא מטפלים בזה.

<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על המדינה כמדינה.

<שר-שלום ג'רבי: אני מנכ"ל רשות של מדינת ישראל.

<שר-שלום ג'רבי: כל העמותות הנפלאות שנמצאות כאן, שאני לא מכיר את כולן, אני מכיר את חלקן, שעוזרות ומטפלות בעולות – יבורכו.

<שר-שלום ג'רבי: אבל אני מדבר קודם כל מה שהמדינה צריכה לתת ומה שהמדינה מחויבת לתת ומה שהרשות צריכה לדאוג לתקציבים האלה.

<שר-שלום ג'רבי: וכשאני אומר שאנחנו יחד עם השר מבקשים את הבקשות התקציביות האלה, זה מבחינת המדינה, מה שהמדינה צריכה לתת.

<שר-שלום ג'רבי: ואשר על כן אנחנו בע"ה נעשה את הכל ואני מקווה מאוד שגם נצליח כדי שהבנות האלה יקבלו כמו שחיילים בודדים מקבלים.

מיכאל אורן: אם אני יכול לשאול שאלה שמזדנבת לשאלת היו"ר, גוף שמסרב לקבל בת שירות מהעדה האתיופית, המשרד מספק לגוף הזה מישהו אחר?

מיכאל אורן: זו השאלה.

מיכאל אורן: לא צריך לציין שמות, אבל יש מדיניות כזאת שברגע שמסרבים לקבל בת מהעדה האתיופית, בעצם הגוף הזה צריך להיות מוחרם, לא?

אברהם נגוסה: ממשלת ישראל הכירה בקיומה של גזענות ואפליה כלפי יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אתמול אושרה תכנית מערכתית לטפל ולמגר את האפליה הזאת.

אברהם נגוסה: זה גם במשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: כולל.

אברהם נגוסה: אז אין לך מה להסתיר, כי זה כבר ידוע.

אברהם נגוסה: הכחשה היא מחלה קשה.

אברהם נגוסה: אם אנחנו לא נסתיר את זה ונילחם בגלוי, אז הגזענות תמשיך.

<שר-שלום ג'רבי: הרי לא נולדנו אתמול.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא מכיר גוף במדינת ישראל שאומר שהוא לא - - -

אברהם נגוסה: אבל אתם משתפים אותו עם אותו גוף שמפלה, בין הרוסים לאתיופים, בין תימנים למרוקאים.

אברהם נגוסה: אם אותו מוסד מפלה, לא מוכן לקבל, אז למה אתה עובד איתו?

<שר-שלום ג'רבי: אדוני היו"ר, אני אענה לך.

<שר-שלום ג'רבי: מכיוון שהאוכלוסייה הזאת קרובה ואני הצבתי את זה, הרי אין גוף שאומר 'אני לא מוכן לקבל אתיופים'.

<שר-שלום ג'רבי: אני לא מכיר.

אברהם נגוסה: אבל אמרת - - -

<שר-שלום ג'רבי: אם תתנו לי, אני מדבר.

<שר-שלום ג'רבי: אין גוף, אבל אנחנו לא נולדנו אתמול.

<שר-שלום ג'רבי: וכשמגיעות בנות אתיופיות איכותיות, ולא מקבלים אותן, אז יש בעיה.

<שר-שלום ג'רבי: זה לא בגלל שהיא לא מוכשרת.

<שר-שלום ג'רבי: ולכן עוטפים את זה בכל מיני עטיפות.

<שר-שלום ג'רבי: גדלתי באוכלוסייה, אני גדלתי בכרמיאל, ואתם מדברים כאן כאילו שזו פעם ראשונה שאתם שומעים דבר כזה.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר לך - - -

יואל רזבוזוב: אתה ממונה על זה,

<שר-שלום ג'רבי: אז אני מונע.

יואל רזבוזוב: תגיד מי הגוף הזה, אנחנו נטפל בגוף הזה.

<שר-שלום ג'רבי: מה זה הגוף?

<שר-שלום ג'רבי: אני עוזר ואני בא ואני אומר שהבנות האלה, בשביל זה אנחנו מממנים בנות שאיפה שהן ירצו, הרי צריכים להבין,

<קריאה: גם במימון אמרת ש,

<שר-שלום ג'רבי: מימון מקבל כל אחד.

מיכאל אורן: זה גם מצביע על בעיה אחרת.

מיכאל אורן: מי מחליט על השיבוץ?

מיכאל אורן: המקום הקולט או המשרד שלך?

<שר-שלום ג'רבי: בוא נעשה הבחנה.

<שר-שלום ג'רבי: איך מקבלים תקן של בת שירות?

<שר-שלום ג'רבי: יש שתי אפשרויות.

<שר-שלום ג'רבי: יש משרדי ממשלה שמממנים ויש גופים, עמותות פ רטיות.

<שר-שלום ג'רבי: ואז מי שמממן הוא גם זה שממיין.

<שר-שלום ג'רבי: ואשר על כן, אותו אדם שמממן הוא זה שמחליט.

<שר-שלום ג'רבי: אם סתם לדוגמה, עמותה מסוימת רוצה רק שלוש בנות, ארבע, או חמש בנות, ומגיעות 100 בנות שרוצות, אז היא מחליטה איזה בנות שהיא רוצה.

<שר-שלום ג'רבי: זה מאוד פשוט.

<שר-שלום ג'רבי: אם למשרד ממשלתי יש - סתם אני אומר - 100 בנות, אז הוא מחליט מתוך ה- 700 שמגיעות אליו, ואני סתם נותן מספרים, הוא מחליט איזה 100 הוא רוצה.

<שר-שלום ג'רבי: אצלנו ברשות, בגלל שאנחנו נחשפנו לעניין הזה, מכיוון שאנחנו מבינים את הרגישות, אותו דבר גם בעלי צרכים מיוחדים או נוער בסיכון.

<שר-שלום ג'רבי: כי אם עמותה מסוימת תצטרך לממן תקן לאותו אדם, והיא תגיד עכשיו, אני לא אקח את אותו עבריין, או את אותו בחור שיש לו ר"פ - רישום פלילי – אז מה, בגלל זה הוא לא יעשה שירות לאומי?

<שר-שלום ג'רבי: או שאותו נכה, עיוור או חירש, בגלל זה הוא לא יעשה שירות לאומי?

<שר-שלום ג'רבי: אז אנחנו מממנים.

<שר-שלום ג'רבי: והפלא ופלא, כשהתקן הוא בחינם, מקבלים אותם.

<שר-שלום ג'רבי: והפלא ופלא, כשאנחנו מממנים את התקנים, אז לכולם יש מקום.

<שר-שלום ג'רבי: ואת הדבר הזה אנחנו מתקנים.

<שר-שלום ג'רבי: היום, בזכותו של שר החקלאות השר אורי אריאל, אם היינו 700 בעלי צרכים מיוחדים לפני שנתיים, ואם היינו לפני ארבע שנים, 84, היום יש 1,500 בעלי צרכים מיוחדים.

<שר-שלום ג'רבי: היום יש 700 נערים בסיכון.

<שר-שלום ג'רבי: יש תכנית חדשה השנה, של 100 ר.פ, אותם אנשים שגדלו איתי בכרמיאל, שכשאני הלכתי לגולני הצבא לא רצה לגייס אותם בגלל שהם היו עבריינים, והם מתגאים בזה היום כשאני בא לבקר אותם בכרמיאל, שגם הילדים שלהם לא הלכו לצבא, והם עובדים בזפת, יחד איתם בביזנס.

<שר-שלום ג'רבי: אז את אותם 100 אנחנו לקחנו, זה תקנים אגב יותר יקרים, כי זה מעטפת, ואנחנו בונים להם מסלול מיוחד, ברגע שהם מסיימים את השירות שלהם אנחנו בע"ה יחד עם נשיא המדינה, יחד עם משרד המשפטים, מוחקים להם את הרישום הפלילי.

<שר-שלום ג'רבי: כדי שישתלבו במעגל התעסוקה ובמעגל הלימודים.

<שר-שלום ג'רבי: וזה הדברים שאנחנו עושים.

<שר-שלום ג'רבי: אם החלטנו שלפני ארבע שנים יהיה ביטוח שיניים בגלל אותה ילדה בקרית גת שבאנו לבקר אותה והיה לה פה מנופח ולא היה לה כסף לממן את זה, ואם החלטנו שיהיה ביטוח חיים, שלא היה, כל הדברים האלה, זה השינוי שאנחנו עוברים.

<שר-שלום ג'רבי: וזה חלק מהעסק שאנחנו עכשיו משנים.

<שר-שלום ג'רבי: אם היינו לפני שש שנים 10,000 משרתים או 11,000, היום אנחנו קרוב ל- 17,000.

<שר-שלום ג'רבי: זה הגידול.

<שר-שלום ג'רבי: ואם אנחנו השווינו את התנאים של מתנדבי השירות הלאומי אזרחי לחיילים, אחד לאחד.

<שר-שלום ג'רבי: היום, כל ההטבות שחייל מקבל, מתנדבי השירות הלאומי האזרחי מקבלים.

<שר-שלום ג'רבי: זה חלק מהמאבקים והמלחמות שאנחנו עושים כדי להשוות את ה תנאים שלהם.

<שר-שלום ג'רבי: לכן מה שאתם כאן מעלים, ואני מודה לכם שאתם מעלים, את כל הנושא של עולות בודדות, אנחנו גם בזה רוצים להשוות אותם לחיילים.

<שר-שלום ג'רבי: ולכן בדיוני התקציב אנחנו גם מעלים את זה והתחלנו.

<שר-שלום ג'רבי: מקבלים 350 שקלים, ואנחנו מקווים שנצליח לעשות את זה אחד לאחד עם העולות, כמובן מול האוצר ואנחנו מקווים שנצליח.

מיכאל אורן: אני רק מציע בהצעה צנועה שתתעדכן כמה שיותר בכל מה שנוגע לזכויות, שיפור הזכויות של חיילים בודדים.

מיכאל אורן: למשל, יש חקיקה שלי שהתקבלה לפני שבועיים שמשפרת בהרבה את השכר של חיילים בודדים.

מיכאל אורן: עוד מעט עוד חקירה נוספת תפטור חיילים בודדים מתשלומי ארנונה, חשמל ומים.

מיכאל אורן: אז קורה הרבה, אני פשוט מציע לך להתעדכן.

<שר-שלום ג'רבי: תודה.

<שר-שלום ג'רבי: אני אתעדכן.

אברהם נגוסה: חה"כ רזבוזוב?

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: חה"כ לשעבר דב ליפמן, בבקשה.

דב ליפמן: תודה רבה לכבוד היו"ר, שענית מיד לבקשה שלנו לדיון ואפילו לפני סוף המושב.

דב ליפמן: ברכות על המינוי לסגן השר אורן.

דב ליפמן: אנחנו עושים את זה במסגרת של שדולה שהקמנו לעולים דוברי אנגלית, אבל אין בעיות שהן ספציפיות לעולים דוברי אנגלית, זה לכל העולים וכל העולות.

דב ליפמן: קיבלנו הרבה פניות בנושא של בנות שירות.

דב ליפמן: למרות ששמענו עכשיו הכל משר-שלום ג'רבי ותודה שהגעת, חשוב מאוד שגם הנציגים שלך ידווחו מה שנשמע עכשיו מבנות השירות.

דב ליפמן: כי הגיעו בנות שירות לדווח על סיפור אחר, שלא הכל טוב ולא הכל בסדר, וזו בעצם הסיבה ש אנחנו פה היום ואנחנו נשמח להגיע למצב שבחוק החדש, כל מה שיש לחיילים בודדים יהיה גם לבנות שירות.

דב ליפמן: אני יודע שכל שנה מגיעות ארצה מאות בנות מכל העולם ואם תהיה איזו מערכת ואיזה מענה לצרכים שלהם, אין לי ספק שהן תישארנה פה ותשרתנה פה ואחרי זה תעלינה ארצה.

דב ליפמן: אנחנו רוצים לשמוע מהן, אני עכשיו אסיים כי הגענו לשמוע את הבעיות מהבנות, אבל חשוב להדגיש עבור הפרוטוקול ששמענו עכשיו סיפור שהכל יהיה בסדר והכל טוב, אנחנו רוצים לשמוע גם אחרי זה שהנציגים של המערכת של בנות שירות לאומי, שנשמע תגובה.

מיכאל אורן: אני מניח שנשמע דברים אחרים.

דב ליפמן: כן.

דב ליפמן: זאת הסיבה שאנחנו פה, לשמוע את הסיפורים מהבנות.

<נמרוד ארזואן: אני סגן מפקד מיטב לגיוס, אחראי על הגיוס לצה"ל.

<נמרוד ארזואן: אני רק רוצה לומר כמה דברים כדי לדייק את הממשק, כי יש פה ממשק בין צה"ל לבין רשות השירות.

<נמרוד ארזואן: ראשית אני רוצה להדגיש את חובת השירות בצה"ל.

<נמרוד ארזואן: מי שעולה חדש ומי שהוא תושב אזרח מדינת ישראל קודם כל מחויב בשירות בצה"ל, ורק מי שאינו מתאים לשירות בצה"ל ופטור משירות בצה"ל על פי חוק רשאי ויכול לגשת לעשות שירות חלופי בשירות האזרחי.

<נמרוד ארזואן: מהמקום הזה, לגבי העולות החדשות, השאלה הראשונה שנבחנת היא האם הן חייבות בשירות או אינן חייבות בשירות.

<נמרוד ארזואן: אחת שנמצא שהן אינן חייבות בשירות, אנחנו כמובן מברכים על השירות הלאומי אזרחי וכל המנגנון הזה, כי זה דבר חשוב, אבל לנו אין יד ורגל בדבר.

<נמרוד ארזואן: המנגנון שאנחנו מיישמים, אני מניח שזה נוגע בעיקר לתפר של בנות דתיות שעולות ארצה בגילאי חובת גיוס ומפאת האמונה הדתית שלהן מבקשות להיות פטורות משירות.

<נמרוד ארזואן: אנחנו עושים את זה במהירות המרבית כדי באמת לאפשר להן לעשות משהו אלטרנטיבי ואנחנו מבינים את קשיי הקליטה, אנחנו עוסקים בזה רבות בעניין של עולים חדשים שמתגייסים לצה"ל, לזרז את הכניסה לצה"ל.

<נמרוד ארזואן: אני די מסתייג וחושב שיש כאן בעיה לאפשר למי שעדיין לא ביצעה עלייה, לבצע שירות לאומי.

<נמרוד ארזואן: זאת אומרת מי שעדיין לא אזרח מדינת ישראל יעשה פה שנתיים.

<נמרוד ארזואן: הוא חייב בגיוס אם הוא יעשה עליה, יעשה שנתיים שירות לאומי ויחשוב שהוא פטור משירות בכלל.

מיכאל אורן: לא משתנה למח"ל למשל?

<נמרוד ארזואן: לא.

<נמרוד ארזואן: מח"ל זה עולם אחר.

<נמרוד ארזואן: ה- State of mind מגיע אחר לגמרי.

<נמרוד ארזואן: הוא מגיע כמתנדב לארץ לשנה, ל- 18 חודשים וחוזר לארץ המוצא שלו.

<נמרוד ארזואן: חלק מהמח"לים גם כן בהכרה שלהם עושים עלייה באמצע וגם כן משלימים את משך השירות שבו הם היו חייבים.

<נמרוד ארזואן: זה האירוע.

<נמרוד ארזואן: חשוב להדגיש אותו.

<נמרוד ארזואן: פשוט יכולים להיות אחר כך כאלה שיעשו שירות אזרחי ביום הגעתם לארץ, עדיין הם לא עולים, אחרי שנה-שנה וחצי יקבלו צו גיוס מפאת העלייה שלהם, מפאת היותם אזרחי המדינה, וזה יכול לייצר קושי ואתגר לא פשוט לאותו עולה או עולה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע משירה לורנס מעמותת בשבי"ל, בת שירות בודדה בישראל.

<שירה לורנץ: שלום לכולם.

<שירה לורנץ: תודה ליו"ר הוועדה חה"כ אברהם נגוסה, תודה לסגן השר מייקל אורן, תודה לחבר הכנסת לשעבר דב ליפמן שבאמת עוזר ומשתף פעולה ויחד איתו הבאנו לכאן עשר בנות שירות בודדות שישתפו בעצם מהחוויה שלהן.

<שירה לורנץ: אני מנכ"ל עמותת 'בשביל'.

<שירה לורנץ: מה שאנחנו עושים בעמותה, זה בעצם מעטפת לבנות שירות בודדות עולות בארץ.

<שירה לורנץ: זה מה שאנחנו עושות.

<שירה לורנץ: כאן אני אגדיר שוב, אנחנו לא מדברים על אותן בנות שחשוב מאוד לדאוג להן, למשל יוצאות ה עדה האתיופית, אנחנו מדברים על עולות בודדות בארץ.

<שירה לורנץ: השנה טיפלנו ב- 300 בנות שירות בודדות.

<שירה לורנץ: 45% מהן עולות מצרפת, 45% נוספות מהבנות הן מצפון אמריקה וקנדה, ושאר הבנות מפזורה.

<שירה לורנץ: מה שבאמת הדבר העיקרי שנתקלנו עם הבנות והקושי המרכזי של הבנות זה החוסר בתנאים.

<שירה לורנץ: דבר ראשון כולם פה מסכימים, אני לא חושבת שאני צריכה להסביר את חשיבות הגעתן של הבנות לארץ, 92% מהבנות שלנו – אם זה בתחילת השירות או בסוף השירות – עולות לארץ.

<שירה לורנץ: זאת אומרת ,אלה בנות איכותיות שמגיעות לפה ונשארות.

<שירה לורנץ: ואני חייבת לדייק את העניין, כל הבנות שלנו מתקבלות בפני עצמן למערכת של השירות הלאומי ומול הבנות שלנו אין גזענות.

<שירה לורנץ: הבנות שלנו מתקבלות בגלל שהן בנות איכותיות ומקומות השירות רוצים אותם ומרוצים מאוד מאוד מהשירות שלהן.

<שירה לורנץ: הבנות האלה אידיאליסטיות וציוניות והן מגיעות לכאן בשביל זה והן נשארות אחרי זה בארץ והן תורמות ונותנות ממיטב כוחותיהן.

<שירה לורנץ: אז דבר ראשון, הבנות האלה חשובות לנו מאוד, ואני מאוד מאוד מאמינה בכן, הבנות, ואני גם רוצה להגיד לכן תודה על סיום שנת השירות שלכן.

<שירה לורנץ: הקושי המרכזי שהבנות שלנו נתקלות בו הוא שאין להן תנאים נוספים כמו שחיילים בודדים מקבלים.

<שירה לורנץ: בת שירות בודדה לא זכאית לתוספת במשכורת.

<שירה לורנץ: חייל בודד זכאי ל-200% משכורת שכר טוראי.

<שירה לורנץ: זה הדבר הבסיסי.

<שירה לורנץ: בלי קשר למענק משרד הקליטה של ה- 350 שקל שמר ג'רבי דיבר עליו קודם.

<שירה לורנץ: הבנות שלנו נתקלות בבעיות כלכליות, הן צריכות עם משכורת זעומה להצליח לכלכל את עצמן, לקנות אוכל בצורה הכי בסיסית, הן מגיעות לפה לארץ בלי שמיכה שהם לקחו מאימא מהבית, הן צריכות רק לקנות שמיכה בחורף, זה כבר מסיים את המשכורת.

<שירה לורנץ: הן צריכות לקנות כל פעם ארוחות ערב - - -

מיכאל אורן: 1200 שקל בחודש הן מקבלות?

<שירה לורנץ: הבנות מקבלות בין 600 ל- 850 שקל בחודש, 1000 זה הגג, וחוץ מזה יש עוד מענק של משרד הקליטה שהבנות העולות זכאיות לו.

<שירה לורנץ: הבנות שלא עלו לא זכאיות לו, המענק הזה אכן עלה לאחרונה ועל זה אנחנו מודים למשרד הקליטה באמת, ועכשיו הוא עומד - - -

מיכאל אורן: בסך הכל?

אברהם נגוסה: בכמה עלה?

<שירה לורנץ: ל- 450, בסך הכל 1200 שקל - - -

מיכאל אורן: מה שאמרתי.

מיכאל אורן: זה ניחוש.

מיכאל אורן: כן.

מיכאל אורן: אי אפשר להתקיים במדינת ישראל ב- 1,200 שקל.

<קריאה: אבל הן מקבלות דירת שירות גם.

<קריאה: הן גרות בדירה, צריכות - - -

<שירה לורנץ: נכון.

<שירה לורנץ: הבנות מקבלות דירת שירות, אבל דירות השירות לא ערוכות לבנות שזה הבית המלא שלהן.

<שירה לורנץ: זאת אומרת תנור חם, מאוורר, ארון עם מספיק מדפים למישהי שכל הדברים שלה נמצאים פה, מכשירי חשמל, פלטה ומיחם לבנות דתיות שנשארות בשבת בדירה, זה דברים שאין בדירת השירות והבנות צריכות לספק את זה לעצמן, וזו באמת בעיה רצינית.

<שירה לורנץ: אני רוצה שנשמע את הבנות כדי שהן יספרו בעצמן על החוויה שלהן על החוסר הכלכלי.

מיכאל אורן: יש משפחות מאמצות, יש קיבוצים דתיים שמאמצים - - -

<שירה לורנץ: אז באמת אנחנו בעמותה משתדלים לתת להן מעטפת וגם יש פה עוד עמותות נפלאות שמשתדלות לתת את זה, אז באמת משפחות מאמצות וכל דבר שאפשר להביא בשווה כסף אנחנו משתדלים לתת להן אבל זה לא מספיק, הבנות צריכות את התנאים הבסיסיים כדי לחיות וכדי להתקיים מהמדינה.

<שירה לורנץ: כמו שאתה סגן השר יודע, ופועל לקידום הזכויות של חיילים בודדים.

<שירה לורנץ: בדיוק במקביל הבנות האלה זקוקות לזה והן לא מקבלות שום דבר.

<שירה לורנץ: אנחנו כתבנו נייר עמדה, שבו השווינו בצורה משמעותית בין הזכויות שחיילים בודדים מקבלים לבין הזכויות הכל כך בודדות שהבנות שלנו מקבלות, זה בעצם יוצא טור מלא מול טור ריק.

<שירה לורנץ: הבנות שלנו לא מקבלות כלום, וכל דבר שחייל בודד מקבל - סימן שיש שם צורך משמעותי.

<שירה לורנץ: אז הבנות האלה כאן שהגיעו ותרמו למדינה בצורה נפלאה, לא קיבלו שום דבר מזה ואני קצת מתביישת מולן שהן מגיעות כאן לכנסת והן מאוד מתרגשות בפעם הראשונה להיות בכנסת במדינת ישראל ומצד אחד הן נתנו המון ומצד שני הן לא קיבלו בחזרה את מה שמגיע להן.

<שירה לורנץ: כאן אני חושבת שכולנו גם צריכים להסתכל על הבנות וגם להגיד להן 'אנחנו מצטערים שלא קיבלתן את מה שהיה מגיע לכן השנה'.

<שירה לורנץ: זו הבעיה המרכזית.

<שירה לורנץ: אני רוצה להציג עוד עניין ברשותכם.

<שירה לורנץ: יש באמת את עניין הבנות הבודדות שרוצות לעשות שירות לאומי ועוד לא עשו עלייה.

<שירה לורנץ: יש לנו כאן בעיית חירום, יש פה עוד ארגונים שישמחו גם להציג את זה.

<שירה לורנץ: כמו שיש חיילים שהם מתנדבי מח"ל שהן עוד לא החליטו אם הם רוצים לעשות את העלייה לארץ, הן רוצות לבוא ולהתנדב בשירות הלאומי.

<שירה לורנץ: כל השנים הדבר הזה התאפשר, השנה יש בעיית חירום ומנעו מהבנות שכבר נרשמו לשירות לאומי וכבר סגרו תקנים וקנו כרטיסי טיסה, והן בטוחות שהן אמורות לעשות את זה, הן עכשיו נמצאות בבעיה ולא יכולות להגיע לשרת בשנה הנוכחית.

<שירה לורנץ: זו בעיית חירום שכדאי לפתור, וחוץ מזה, לעגן בחוק גם את מעמדן ולעשות עוד איזה --- שיאפשר לבנות האלה לעשות שירות לאומי.

מיכאל אורן: אותה בעיה קיימת לגבי חיילים בודדים.

מיכאל אורן: כ אלה שמקבלים תאריך גיוס, מגיעים לארץ, והתאריך בעצם נדחה והם נשארים בארץ ללא עבודה, ללא פרנסה.

<שירה לורנץ: זאת לא בדיוק אותה הבעיה, יש לנו פה שתי בעיות שונות, בעיה ראשונה זו בעיה באמת של בנות מתנדבות שלא עשו עליה ולכן אין בכלל פטור מצה"ל, הן עוד לא מחכות לפטור בכלל, צה"ל לא מנסה לגייס מי שלא עולה לארץ.

<שירה לורנץ: אבל מסלול כמו שיש מח"ל, גם מסלול כזה, זה דבר אחד.

<שירה לורנץ: הדבר השני זה בנות שעולות לארץ ואמורות לקבל את ה,

מיכאל אורן: סליחה, אבל בת שרוצה לבוא לארץ להתנדב, לא חסרות מסגרות.

מיכאל אורן: הן יכולות לבוא, להתנדב למד"א, יכולות להתנדב ליד שרה, יכולות להתנדב ולא להיות בת שירות.

<שירה לורנץ: אז עכשיו לא, זאת הבעיה האמיתית.

מיכאל אורן: יש מסע, אני יודע.

מיכאל אורן: יש כל מיני.

אברהם נגוסה: בואו נתמקד.

אברהם נגוסה: אני אמרתי מתחילת הדיון, בהתמקדות הדיון אנחנו מדברים על עולות חדשות.

אברהם נגוסה: אם אנחנו נרחיב, לא נצא מזה כי לזה צריך יותר זמן.

אברהם נגוסה: ה זמן שלנו מוגבל.

אברהם נגוסה: אני רוצה להתמקד על עולות חדשות.

<שירה לורנץ: אני בעצם אסכם את מה שחשוב לי מאוד לומר.

<שירה לורנץ: מה שלי חשוב לומר זה שאת המעמד של הבנות ה אלה צריך לעגן בחוק וצריך שאת החבילה הבסיסית שמקבל חייל בודד הבנות האלה גם יקבלנו ואני אשמח שנשמע את מה שיש ליעל אייזנברג, בת שירות, להגיד לנו.

אברהם נגוסה: יעל אייזנברג בבקשה.

<יעל אייזנברג: שלום לכולם.

<יעל אייזנברג: שמי יעל אייזנברג, אני בת 20, המשפחה שלי גרה בניו ג'רזי, ארצות הברית.

אברהם נגוסה: רק לציין שלפני כשבועיים קברנו חייל בודד מניו ג'רזי.

אברהם נגוסה: שלמה.

<יעל אייזנברג: אני למדתי במוסדות יהודיים מאז הגן, בתיכון השתתפתי בחידון התנ"ך העולמי ובעקבות כך באמת התחברתי למדינת ישראל וזה פיתח אצלי הסתכלות ציונית.

<יעל אייזנברג: הגעתי לארץ בשנה שעברה ללמוד במדרשה, למדתי במדרשת נשמת שמשלבת ישראליות ואמריקאיות ביחד, וראיתי את החברות הישראליות שלי שתרמו שנתיים למדינת ישראל בשירות לאומי בכל הארץ, במגוון מאוד מאוד רחב של תחומים, והחלטתי ש אני גם רוצה לתרום במסגרת של שירות לאומי.

<יעל אייזנברג: אז אני בחרתי לתרום במשרד החוץ, אני עובדת שם באגף הקונסולרי, אני עונה על שאלות קונסולריות מאוכלוסייה מאוד רחבה, מאזרחים ישראלים, זרים, פרופסורים, סוכני נסיעות, חברי כנסת, וחוץ מזה אני גם ממונה על הוויזות של הבהאים שמגיעים לחיפה.

<יעל אייזנברג: אני מאוד מאוד גאה להיות חלק ממשרד החוץ, דווקא בתור אמריקאית שהגיעה לישראל ואני יכולה לתרום למעמד של ישראל בעולם.

<יעל אייזנברג: הגעתי באמת לתרום ולא כדי לבקש, אבל אני חושבת שיש דברים בתור בת שירות בודדה, שאי אפשר להתעלם מהם.

<יעל אייזנברג: אני מקבלת 680 שקל בחודש.

<יעל אייזנברג: זה בלי תמיכה של ההורים שלי מארצות הברית.

<יעל אייזנברג: בת ישראלית גם מקבלת 680 שקל בחודש, אבל בת ישראלית חוזרת הביתה בכל יום חמישי, מגיעה לדירה בכל יום ראשון בבוקר.

<יעל אייזנברג: יש לה אוכל, יש לה שמפו, יש לה משחת שיניים, יש לה את כל הדברים ה אלה, ואנחנו צריכות לדאוג לכל הדברים האלה בעצמנו, אז השכר מאוד מאד נמוך.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חברת הוועדה, הצטרפה אלינו.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה.

אברהם נגוסה: מה זאת אומרת 680 שקלים?

אברהם נגוסה: את לא מקבלת את ההגדלה של משרד הקליטה?

<יעל אייזנברג: לא, אני לא מקבלת, בגלל שלא עליתי לארץ.

אברהם נגוסה: את לא עולה חדשה.

<יעל אייזנברג: נכון.

<יעל אייזנברג: אני לא עולה חדשה.

<יעל אייזנברג: אבא שלי נולד בישראל, ובגלל זה יש לי דרכון עם מספר תעודת זהות.

<יעל אייזנברג: אז אני אזרחית מדינת ישראל, אבל לא עשיתי עליה, אין לי תעודת זהות.

<יעל אייזנברג: אנחנו צריכים לדאוג לשבתות, אם אנחנו רוצות לעשות שבת ביחד, זה יוצא לנו רבע מהמשכורת.

<יעל אייזנברג: אנחנו יוצאות לשבתות לבני דודים של החברים של ההורים, ומתארחות אצלם.

<יעל אייזנברג: עכשיו מגיע החורף ואנחנו צריכים לקנות שמיכה וזה עולה לנו כמות גדולה של המשכורת.

<יעל אייזנברג: לא נשאר לנו כסף בשביל לקנות ארוחת ערב.

<יעל אייזנברג: אז מתארחים אצל אנשים ומוצאים פתרונות אחרים.

<יעל אייזנברג: יצאנו הרבה פעמים לאירועים בירושלים רק בשביל לקבל ארוחת ערב בחינם.

<יעל אייזנברג: זה בעצם המצב שלנו.

<יעל אייזנברג: חוץ מזה, לא קיבלנו בחודשים הראשונים מכונת כביסה.

<יעל אייזנברג: אז כל החיים שלנו התנהלו סביב מתי אנחנו הולכים למכבסה לכבס את הבגדים.

<יעל אייזנברג: ומוציאים את הכסף שלנו על הדברים האלה.

מיכאל אורן: אין לך איזו משפחה מאמצת?

<יעל אייזנברג: לי אין משפחה מאמצת, זה הסיפור.

<יעל אייזנברג: יש לנו במיוחד בתחילת השנה המון טיפולים בירוקרטיים שצריך לעשות.

<יעל אייזנברג: לקחנו המון ימי חופש בשביל ללכת לכל מיני משרדי ממשלה שונים, להתחנן לאיזה טופס חשבון בנק, משהו כזה, עם העברית שהייתה פחות טובה מעכשיו, ובאמת הוצאנו על זה מלא ימי חופש.

<יעל אייזנברג: ואני רוצה באמת להודות שיש לנו 15 ימים נוספים של חופש שאנחנו יכולים להשתמש בימים האלה בשביל לבקר משפחה בחו"ל או כדי שהמשפחה יכולה לבוא לישראל, זה באמת מקל עלינו את השנה הזאת.

<יעל אייזנברג: חוץ מזה אני רוצה להודות לעמותת 'בשביל' שמאוד מאוד תמכו בנו בשנה הזאת, והשנה שלנו הייתה נראית שונה לגמרי בלי העמותה הזאת.

<יעל אייזנברג: הם נותנים לנו להרגיש פחות לבד, מקום לשבתות, מצאו לנו מכונות כביסה וכל הדברים האלה.

<יעל אייזנברג: לסיכום, אני באמת שמחה שהייתה לי את ההזדמנות הזאת לתרום למדינת ישראל במסגרת משרד החוץ, וחשוב לי מאוד שעוד בנות יגיעו לארץ ועוד בנות יתרמו במסגרת הזאת.

<יעל אייזנברג: אם הבנות האלה מקבלות הכרה מהמדינה, תוספת למשכורת ודברים כאלה, אז אני בטוחה שעוד בנות יבואו ועוד בנות יעשו עליה ויהיו חלק מהחברה הישראלית.

אברהם נגוסה: תודה.

מיכאל אורן: כמי שבילה חמש שנים במשרד החוץ, יצא לי לעבוד הרבה מאוד עם בנות שירות במשרד החוץ.

מיכאל אורן: הן עושות שם עבודה חיונית.

מיכאל אורן: לא טובה, חיונית.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: כיון שרשומים הרבה שרוצים לדבר, אני מבקש שתעשו את זה בתמצית.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור לקרן ברגר.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<קרן ברגר: שלום.

<קרן ברגר: תודה רבה.

<קרן ברגר: אני עליתי לארץ לפני עשר שנים ועשיתי שנתיים שירות לאומי – שנה בבאר שבע, ושנה בנווה צוף, ישוב ליד מודיעין.

<קרן ברגר: השנים האלה היו מאוד משמעותיות עבורי וגם הכניסה שלי לחברה הישראלית, אני עדיין נמצאת כאן היום אחרי שבע שנים.

<קרן ברגר: בשירות הלאומי היו המון קשיים ואני קיבלתי משפחה מאמצת שבאמת הכניסה אותה לביתה, אפילו גרתי אצלם באותן השנים האלה, אצלם עשיתי כביסה, אצלם אכלתי ועכשיו אני עובדת ומתנדבת בעמותת בשבי"ל, ומלווה בנות שירות בודדות והקושי שעולה ביום יום, הוא הקושי הכלכלי ולזה אנחנו נותנים להן את כל המעטפת, אני פנויה אליהן 24/7, לכל בעיה וכל קושי שיש להן, אבל הקושי הכלכלי באמת, אין לי מענה לתת להן, וזה קושי שעולה יום יום מכל הבנות, מכל הסיבות, מכל הכיוונים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו עכשיו רוצים לשמוע מאורנה קוטלר, מנכ"לית ארגון 'שלומית'.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<אורנה קוטלר: ברשות

<אורנה קוטלר: כם אני אעביר את רשות הדיבור לאסנת, היא מנהלת את הפרויקט, היא תגיד את זה לא פחות טוב ממני.

<אסנת צדוק: אני מנהלת האגף הדתי בשלומית, את אגף שיל"ת.

<אסנת צדוק: יש לנו השנה כ- 100 עולות בודדות בארץ, באמת הרוב הגדול מצרפת.

<אסנת צדוק: אני רוצה לדבר על כמה דברים.

<אסנת צדוק: קודם כל, אני לא רוצה לדבר על הצד הכלכלי.

<אסנת צדוק: אנחנו בעמותה מספקים לכל הבנות הבודדות בארץ גם מכונות כביסה וגם wi fi, לכל הדירות שלנו מתחילת השנה, ומנסים לעזור להן באמת מעבר למה שאנחנו מקבלים.

<אסנת צדוק: מה שמאוד חשוב לי לציין שאחד הקשיים שאני נתקלת בהם זה הנושא של ימי החופש, 15 ימי החופשה מוגדרים רק לטובת ביקור הורים בחו"ל, זה מה שכתוב בדפים של הרשות לשירות הלאומי, שחור על גבי לבן.

<אסנת צדוק: יש בנות שאין להן כסף לנסוע לחו"ל ושההורים מגיעים ואין להן ימי חופש.

<אסנת צדוק: וזה משהו שלא דורש מהמדינה להוציא עוד כסף.

<אסנת צדוק: לכן אני פונה.

<אסנת צדוק: זה דבר שאני נתקלת בו יום יום, בנות מתחננות, הורים מגיעים לארץ והן לא יכולות להיות איתן כי אין להן ימים.

<אסנת צדוק: ה- 15 ימים האלה, הם ימים קלנדריים ואם בת נוסעת בחגים, זה אומר שבאמת, גם אם היו רק, ואנחנו ספרנו את זה לשנה הבאה, בת שנוסעו בין יום כיפור וסוכות, בעצם יש לה רק על יומיים או שלושה ימי עבודה של המשק והפסידה 15 ימים.

<אסנת צדוק: זאת אומרת, אלה לא ימים שנספרים לפי ימי שירות אלא ימים שנספרים קלנדריים, כולל חג, כולל שבת, כולל שישי.

<אסנת צדוק: גם על זה צריך לדבר.

<אסנת צדוק: בזמנו דובר על 11 ימי שירות נוספים שיינתנו לבנות, ואם אפשר לעשות את זה, אני חושבת שאין בת עולה חדשה שממש אנחנו לא נתקלים לגביה בנושא הזה של חוסר בימי חופש.

<אסנת צדוק: יש להגדיר שהבת תוכל להשתמש בימי החופש האלה גם לצורך ביקור הורים בארץ ולא רק אם היא טסה לחו"ל, כי לא לכולן יש את הכסף לנסוע לחו"ל חזרה לבקר הורים.

<אסנת צדוק: זה דבר שמאוד חשוב לי להדגיש.

מיכאל אורן: אין להם את החודש שיש לחייל בודד?

<אסנת צדוק: לא.

<אסנת צדוק: יש להן 22 ימים כמו לכל בת רגילה.

<נמרוד ארזואן: בצבא הספירה היא אחרת.

<נמרוד ארזואן: אנחנו סופרים ימי עבודה, לא ימי עבודה, שבת וחג.

אברהם נגוסה: 22 ימים בשנה?

<נמרוד ארזואן: אנחנו סופרים ימי עבודה.

<נמרוד ארזואן: לא שבתות וחגים.

<נמרוד ארזואן: מה שהיא מתארת זה שבתות וחגים.

<נמרוד ארזואן: 15 ימים שנטו יומיים יוצא לה בחגים, אצלנו סופרים את זה אחרת.

<נמרוד ארזואן: רק ימי עבודה.

מיכאל אורן: חייל בודד, אחרי מחצית השירות יוצא לו לצאת לחו"ל לבקר את ההורים חודש.

<קריאה: פה זה לא ככה.

מיכאל אורן: זה לא קיים.

<אסנת צדוק: דבר נוסף שאנחנו נתקלים בו הרבה, זה הנושא של הפטורים.

<אסנת צדוק: הבעיה המרכזית היא הנושא שהבנות לא רשומות.

<אסנת צדוק: ברגע ש עולה חדשה מגיעה לארץ, לוקח הרבה זמן עד שהיא נכנסת למחשבים.

<אסנת צדוק: זאת אומרת לא מהיום שהיא עלתה לארץ היא נכנסת לרשומות של חייבת בגיוס בצבא, ולכן כל יום כמעט פונות אלי בנות שהגיעו לקבל פטור, הן עולות עכשיו, הן עולות בסך הכל ביולי-אוגוסט, ופשוט לא נותנים להן אפילו לתת את ההצהרה.

<אסנת צדוק: זה ממש קורה יום יום, איך שאנחנו יושבים פה, מלשכה בחיפה פנתה אלי בת שלא נתנו לה להיכנס רק לתת את ההצהרה שלה.

<אסנת צדוק: יש מישהי בלשכת מיטב שעוזרת לי בצורה בלתי רגילה, קוראים לה מרים סבג, שכל יום כמעט אני פונה אליה, אני כבר מפחדת שהיא תראה אותי, אבל זה משהו שצריך לסדר אותו, כך שבנות עולות חדשות יוכלו ביום שהן לקחו את תעודת הזהות לבוא עם ההצהרה, ויקבלו את זה ולא יגידו להן "אתן לא ברשימה, תבואו עוד שבוע, תבואו עוד שבועיים".

<אסנת צדוק: זה נושא נוסף.

דב ליפמן: סליחה על הבורות.

דב ליפמן: מצד צה"ל יש סיבה שלא יוכלו לעשות דבר כזה, כמו שהיא מציגה?

<נמרוד ארזואן: אנחנו מקבלים ממשרד הפנים אחת לחצי שנה את קובץ האזרחים ובתוכו יש גם כן את אלה שנוספו לקובץ, מהפעם הקודמת.

<נמרוד ארזואן: אבל אם היא מגיעה עם מספר תעודת זהות, העניין הוא פתיר, זה עניין טכני פתיר ואני חושב שהוא לא בעייתי.

<אסנת צדוק: דבר אחרון – הנושא של התקנים ששר שלום דיבר, חשוב לי להגיד, הבנות הן כן בנות, כל הבנות ב"ה הן בנות טובות, כל אחת באה עם האיכויות שלה.

<אסנת צדוק: הבעיה היא השפה, ויש לא מעט בנות שאין להן שפה וברגע שאין לבת שפה, מקום שירות באמת מאוד קשה לו לקבל בת כזאת כי קשה לו להיעזר בה ולכן התקנים ששר שלום דיבר עליהם לטובת העולות החדשות, יש תקנים מסוימים שמוקצים גם לעולות מצרפת ולעולות מארצות אחרות שבאמת אין להן את השפה ומקום השירות מוכן לקבל אותן כתוספת והוא לא יכול לקחת אותן כבת שירות מהמניין.

<אסנת צדוק: האחוז מאוד מאוד נמוך - גם בעניין הזה אנחנו צריכים, כדי לאפשר באמת - לסבר את האוזן בשנה הבאה יש לנו 120 עולות מצרפת.

<אסנת צדוק: הרוב הגדול של העולות באמת יכולות להתקבל בפני עצמן למקומות שירות.

<אסנת צדוק: יש בנות מקסימות ונהדרות אבל יש להן בעיית שפה.

<אסנת צדוק: הן למדו בבית ספר לא יהודי, הן הגיעו ממקום שלא דיברו בו עברית כמעט ואין להן את העברית ובשביל זה בעצם התקנים האלה נועדו כדי לתת להן את ההזדמנות השווה לשרת בשירות לאומי וגם בעניין הזה ששר שלום ציין, אני חושבת שאלה תקנים שהם מאוד חשובים וצריך היה בהם תוספת.

<אוריאנה אלמסי: אתם לא נותנים הכשרת שפה בעברית ,כמו שנאמר נותנים למתנדבים הערבים?

<אסנת צדוק: יש אולפן שמשרד הקליטה נותן לכל בנות השירות העולות החדשות, השנה הרוב הגדול של הבנות השתתפו באולפן.

<אסנת צדוק: עמותת שלומית מימנה גם באופן פרטי פסיכומטרי לכל העולות מצרפת, יש לנו קבוצה מאוד מאוד גדולה, פסיכומטרי בצרפתית, באמת כדי שימשיכו וייקלטו פה בארץ במוסדות הלימוד.

<אוריאנה אלמסי: אבל עברית?

<אסנת צדוק: עברית, יש אולפן של משרד הקליטה לעולות מצרפת.

<אסנת צדוק: משרד הקליטה מממן בשנת השירות הלאומי אולפן.

<אורנה קוטלר: חשוב לי להגיד שאנחנו כעמותה שמפעילה את התכנית הזאת, זו תכנית שמיועדת לעולות חדשות.

<אורנה קוטלר: היא לא מיועדת לשום דבר אחר, מתוך תפיסת העולם ששנת השירות הלאומי לעולות חדשות זה יופי של התחלה בתור אזרחיות במדינת ישראל.

<אורנה קוטלר: כי הן מקבלות ליווי גם מאתנו וגם מעמותות נוספות כמו עמותת 'בשביל'.

<אורנה קוטלר: ולכן אני חושבת שהדיון כאן הוא מבורך לא רק לגבי העולות הבודדות.

<אורנה קוטלר: את סיפור העולות הבודדות צריך לפתור, אבל צריך להבין שיש כאן

<אורנה קוטלר: פוטנציאל עצום למדינת ישראל לקליטה נאותה והולמת ומתואמת של צעירים וצעירות שמגיעים למדינה.

<אורנה קוטלר: ולכן אני מאוד מאוד מבקשת שיהיה לכך המשך למידה ודיונים ככדי להבין איך ממצים את הפוטנציאל כי הסיפור הוא לא רק הסיפור של העולים הבודדים, וההשוואה למה שנותנים לחיילים.

<אורנה קוטלר: זה דיון חשוב, יש בעיות וצריך לפתור אותן, אבל יש כאן משהו הרבה יותר עמוק, הרבה יותר ממלכתי והרבה יותר ציוני ואני אשמח שתרימו את הכדורים האלה.

<אורנה קוטלר: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת קסניה סבטלובה בבקשה.

קסניה סבטלובה: תודה כבוד היו"ר, אני כמובן מברכת על הקיום של הדיון החשוב הזה ואני כמובן רוצה להוסיף שבנות השירות הלאומי עושות עבודת קודש, אין על זה כל ויכוח, ואני בעצמי בתור עולה חדשה כשעליתי בשנת 1991 ולמדתי בבית הספר צביה בירושלים זכיתי לליווי צמוד של כמה בנות נפלאות שאנחנו שומרות על קשר עד עכשיו, וגם רבות מהחברות שלי בבית הספר אחרי זה הלכו והצטרפו לשירות הלאומי והחזירו טובה מה שנקרא, כדי בעצם להמשיך לעשות טוב.

קסניה סבטלובה: רבות ממי שטיפלו בי גם היו עולות חדשות שהגיעו אולי שנה לפני, היו קצת יותר גדולות ממני בגיל, אבל הגיעו שנה לפני.

קסניה סבטלובה: ואותן הבעיות שמועלות פה עכשיו באופן לא מפתיע הן גם אותן הבעיות שהועלו אז לפני רבע מאה כמעט, 25 שנים, אני אחגוג עוד מעט את התאריך הזה.

קסניה סבטלובה: זה עצוב ובמידה מסוימת מקומם, שכאשר נאבקים על הזכות של מי יטפל בשירות הלאומי ואיזה משרד יטפל בשירות הלאומי, אז יש פה ממש מאבקי איתנים ושר החקלאות - שאם תשאלו אותי, אני לא כל כך רואה קשר ישיר בין חקלאות לבין השירות הלאומי - אבל הוא זכה במשרד הזה.

קסניה סבטלובה: אולי יש אבל אני טרם עמדתי על טיבו של הקשר הזה.

קסניה סבטלובה: אבל הוא זכה במשרד הזה - - -

אברהם נגוסה: בנוסף.

קסניה סבטלובה: בנוסף, אבל צירפו את זה למשרד.

קסניה סבטלובה: בלי לפגוע כמובן בזכותו ומעלתו של משרד החקלאות.

קסניה סבטלובה: אנחנו מצפים בהחלט שבאותה נחישות כמו שהשר נלחם כדי לקבל את הטיפול בתיק המאוד חשוב הזה של השירות הלאומי, ולקרב את כל עם ישראל במהלך השירות הזה, בנות ישראל, מתנדבים מכל מיני עדות, גם יילחם למען מי שמשרת, מבחינת התקציבים שמועברים לבנות השירות הלאומי, טיפול גם בעולות בודדות ולא בודדות כמו שנאמר פה.

קסניה סבטלובה: זה מאד חשוב וכמו שאמרתי כאן, אני נדהמתי כשקיבלתי הזמנה לדיון, אמרתי שאלה בדיוק אותם הדברים שסיפרו לי בזמנו, אותן בנות שטיפלו בנו אז בבית הספר בשנת 1991 ועברו כל כך הרבה שנים.

קסניה סבטלובה: אנחנו באמת צריכים לקבל פה תשובות קונקרטיות ומפורטות.

קסניה סבטלובה: עבר זמן רב מאותה תקופה וטוב שהתכנסנו כאן כדי לדון בזה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמע גם מחברת מועצת עירית ירושלים.

אברהם נגוסה: אני ירושלמי אז תהיה לי בעיה אם לא אתן לך עכשיו.

אברהם נגוסה: פלר חסן נחום בבקשה.

<פלר חסן נחום: תודה רבה.

<פלר חסן נחום: תודה על ההזמנה.

<פלר חסן נחום: תודה לחבר הכנסת לשעבר דב ליפמן שהזמין אותי.

<פלר חסן נחום: קודם כל, כל הכבוד לכן באמת.

<פלר חסן נחום: אנחנו גאות וגאים בכן שהגעתן לארץ כדי לתרום, זה לא מובן מאליו ואני מאוד מתרגשת להיות פה ולשמוע את הדברים שלכן.

<פלר חסן נחום: כחברת מועצת עירית ירושלים אני יכולה להגיד לכם שכל מה שקשור לירושלים, אנחנו פה כדי לעזור.

<פלר חסן נחום: אני מאוד עצובה שאין לכן משפחות מאמצות.

<פלר חסן נחום: אני רוצה להציע את עצמי קודם כל כמשפחה מאמצת.

<פלר חסן נחום: אני תמיד מזמינה עולים ועולות לבית שלי לשבת.

<פלר חסן נחום: יש לי מאות משפחות דוברות צרפתית ודוברות אנגלית שמוכנות לאמץ את בנות השירות.

<פלר חסן נחום: תבואו תדברו איתי ואנחנו נארגן את זה בירושלים.

<פלר חסן נחום: בבקשה.

<פלר חסן נחום: וכל שאר הבעיות, שלא ייתכן שאתן תסבלו באופן כזה ואני אשמח ואני מתנדבת בפן של ירושלים לפתור את זה ולראות איך אנחנו יכולים לעזור.

מיכאל אורן: האם משפחות שמוכנות לאמץ יכולות להירשם אצלכם?

מיכאל אורן: יש איזו רשימה מסודרת?

<שירה לורנץ: לנו יש מערך של משפחות מאמצות וכל בחורה שמבקשת – משובצת.

<שירה לורנץ: יש בנות שמעדיפות שלא, יש בנות שלמרות המשפחה המאמצת לא נעים להן להגיע עם הכביסה המלוכלכת, זה עדיין לא המשפחה הפרטית שלהן למשל, וכל מיני דברים.

<שירה לורנץ: החבילה הבסיסית שהבנות צריכות לחיות בכבוד, הן צריכות להסתדר בלי המשפחה המאמצת.

<שירה לורנץ: המשפחה המאמצת זה חיבוק חשוב ותומך ומשלב, ואני חושבת שבמיוחד גם לעיר זה נפלא.

קסניה סבטלובה: צריכים גם לתת הכוונה.

קסניה סבטלובה: לא לכבס את הכביסה, אבל אולי פשוט באופן מאוד טכני להגיד, איפה אפשר לעשות את זה - - -

<פלר חסן נחום: וזה גם רשת.

<פלר חסן נחום: זה network חשוב שאפילו אם אתם לא רוצים להתארח כל שבת, אני יכולה להבין את זה, אבל איזה קשר עם מישהו בעיר שיכול לעזור, אני אשמח לקדם את זה, שיהיה מסודר ויהיה מאגר די שלם.

<שירה לורנץ: זה נפלא, נשמח מאוד להיפגש ולדבר על זה.

<שירה לורנץ: זה לחלוטין דבר חשוב.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה לחברת המועצה.

<אוריאנה אלמסי: בדירות השירות של העולות החדשות, כל הבנות בדירה הן עולות חדשות או שהן משובצות עם בנות אחרות?

<אוריאנה אלמסי: יש איזה שהוא נסיון?

<אורנה קוטלר: זה תלוי בבנות.

<אורנה קוטלר: אנחנו נעתרים לבקשתן.

<אורנה קוטלר: יש בנות שמעוניינות להיות עם חברות עולות חדשות ואז אנחנו נותנים להן להיות עם עולות חברות - - -

<אוריאנה אלמסי: ואז יש מכונת כביסה?

<אורנה קוטלר: בוודאי.

<אורנה קוטלר: חשוב לי להגיד - - -

<אסנת צדוק: אנחנו רוצים שאם יש שתי בנות עולות בדירה, אז תהיה מכונת כביסה.

<אורנה קוטלר: חשוב לי להגיד שהפרויקט של העולות החדשות שאנחנו מאוד מאוד גאים בו עולה לעמותה רבע מיליון שקלים בשנה.

<אורנה קוטלר: שמגיע מכספי העמותה והרבה פעמים גם מהגירעון שלה.

<אורנה קוטלר: אבל זה חשוב מאוד שהדירות שלהן תהיינה מצוידות – שוב – עד כמה שאפשר.

<אורנה קוטלר: עם מכונות כביסה, עם אינטרנט, עם טלוויזיה, עם פלטה לשבת, כי חלק מהן באמת נשארות שבת.

<אורנה קוטלר: חלק גם נשארות בימים הקרים של ירושלים.

<אורנה קוטלר: באמת לנסות ולתת עד כמה שאפשר את המענה.

<אורנה קוטלר: אבל שוב, הסיפור התקציבי הוא קריטי וחייבים לפתור אותו.

<פלר חסן נחום: פניתם למשרד הקליטה?

<אורנה קוטלר: אנחנו בדיאלוג עם משרד הקליטה כמעט יום ביומו.

<אוריאנה אלמסי: אורנה הן ברובן תקן חוץ או תקן בית?

<אוריאנה אלמסי: אני שואלת כמה מהדירות החדשות אצל אורנה הן תקן חוץ וכמה הן תקן בית.

<אוריאנה אלמסי: זה מאוד קריטי בנושא תקציב.

<אוריאנה אלמסי: כמה אחוז מהן?

<אורנה קוטלר: אני חושבת שהשנה כולן.

<אסנת צדוק: הבנות הרי לא יכולות לגור בבית כי הבית שלהן לא בישראל.

<אוריאנה אלמסי: את מדברת על עולות חדשות בודדות.

<אורנה קוטלר: הן רובן ככולן כאלה.

<אסנת צדוק: אצלנו אולי 2% מהבנות הן לא בודדות בארץ.

אברהם נגוסה: יש הרבה דוברים, ובשעה 12:00 אנחנו צריכים לסיים.

<אסנת רותם: אני רכזת של בנות שירות בודדות בעמותת 'בת עמי'.

<אסנת רותם: אני מחזקת את כל מה שאמרו כאן בעניין החשיבות של הבנות.

<אסנת רותם: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו, אני רק רוצה לתת כמה דגשים.

<אסנת רותם: קודם כל, בדיוק מה שאסנת אמרה על עניין התקציבים, אני יודעת שאני חוזרת על זה, אבל מאוד מאוד חשוב להדגיש.

<אסנת רותם: אצלנו בבת עמי יש תכנית מיוחדת שנקראת 'תכנית עולות' שאני הרכזת של התכנית הזאת.

<אסנת רותם: כרגע, יש לנו נכון לשנה הבאה 24 בנות וכל יום יש עוד ועוד ועוד, ודבר אגב שבאמת קרה בשנים ה אחרונות, התחלנו משש בנות ואנחנו עומדים על כמעט 50 בנות.

<אסנת רותם: הדירות שלהן הן דירות שבעצם כל התוספת של ה- WI FI ומכונת הכביסה והתנור והארונות הנוספים עם המדפים הנוספים, וכל מה שצריך, זה על חשבון 'בת עמי'.

<אסנת רותם: אף אחד לא מממן לנו את התכנית הזאת ולכן אנחנו גם לא יכולים לגדול מעבר לכמות הזאת של שלוש הדירות.

<אסנת רותם: יש לנו גם בנות שגרות בדירות מה שנקרא של בנות ישראליות, הן לא מקבלות כמעט שום דבר, אולי WI FI, כי שוב, זה עניין תקציבי לחלוטין.

<אסנת רותם: שר שלום מקודם דיבר על התוספת בתעריף של משרד הקליטה וכו' ואומר שיש 550 שקלים שהוא מבקש תקציב.

<אסנת רותם: אני גם רוצה לבקש שהתקציב הזה בסופו של דבר לא יבוא אלינו כבומרנג, ואנחנו נצטרך להוסיף את התקציב הזה לכל בת, כי קורים דברים כאלה שבסופו של דבר אנשים לוקחים את הקרדיט לעצמם והעמותות נושאות בנטל.

<אסנת רותם: זה דבר שמאוד חשוב להדגיש.

<אסנת רותם: דיברו כאן על האולפן, שהבנות באמת נתקלות בקשיים להצטרף לאולפן מכיוון שבשעות הבוקר הן צריכות להיות בשירות הלאומי, ורוב האולפנים, יש אולפן שהוא נותן אפשרות לעשות גם בערב, אבל זה בשעות מסוימות ורוב התקנים הם בבוקר והבנות לא יכולות ללכת לאולפן.

<אסנת רותם: אנחנו לא יכולים לממן להן אולפן בשעות אחרות וזה דבר שאולי צריך לחשוב עליו.

<אסנת רותם: אני רוצה להתייחס לימי החופשה.

<אסנת רותם: חבר הכנסת אורן אמרת שיש לחיילים בודדים חודש חופשה.

<אסנת רותם: אצל בנות השירות זה לא כל כך אפשרי להפסיד חודש משנת השירות כי הן לא ממשיכות את זה.

<אסנת רותם: זה בניגוד לצבא שחייל משתחרר והוא יכול --- אם הן לא מסיימות 12 חודשים הן בעצם לא זכאיות לכל המענק והפיקדון שהן מקבלות.

<אסנת רותם: אז לקחת חודש באמצע השנה והתקן נשאר ללא בת שירות, זה לא רלבנטי.

<אסנת רותם: צריך למצוא איזה שהוא פתרון לימי החופשה האלה לא על חשבון המעסיק.

<אסנת רותם: כי אז שוב, הם לא ירצו להעסיק בנות.

<אסנת רותם: 'מה, הן הולכות לחודש באמצע השנה'.

<אסנת רותם: דבר אחרון שאני רוצה להדגיש, מתוך 19 בנות שמסיימות השנה אצלי את התכנית, 16 בנות או עשו עליה לפני, או תוך כדי או עושות עכשיו ממש.

<אסנת רותם: יש לי פה גם נציגה.

<אסנת רותם: השירות הלאומי, אני לא יודעת אם יש דבר יותר מבורך ממנו, שגורם לבנות לעשות עליה.

<אסנת רותם: הן מתחברות לקהילה, הן מתחברות לעיר שבה או למקום שבו הן נמצאות, הן מתחברות למשפחות, וזה עידוד עליה שאני חושבת שמדינת ישראל כמדינה צריכה לעודד אותו ולתת לו את כל האפשרויות התקציביות וההשוואות לחיילים הבודדים כדי שבאמת המספר הזה ילך ויגדל.

<אסנת רותם: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש ארגון שבאמת עושה הרבה כדי להגשים את חלומם הציוני של העולים החדשים ועוזר להם, מעודד אותם ומביא אותם לארץ, נפש בנפש.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע מליז מרטין, בבקשה.

<ליזי מרטין: בוקר טוב.

<ליזי מרטין: תודה רבה.

<ליזי מרטין: אני חושבת שבאמת נשמעת פה זעקה – אי אפשר להגדיר את זה אחרת.

<ליזי מרטין: מה שעומד בבסיס הדברים, זה לטפל בכל הנושא הזה ברמת המיקרו ולדאוג לכל הפרטים הקטנים שעליהם דיברנו אבל קודם כל ברמת המקרו.

<ליזי מרטין: יש בעיה שיש חוסר במעמד חוקי של בנות השירות הבודדות.

<ליזי מרטין: תסתכלו בחוק השירות הלאומי אזרחי, הן לא מופיעות שם.

<ליזי מרטין: עשיתי CTRL FIND, אין.

<ליזי מרטין: היום, על שולחן ועדת הכנסת עומדת הצעת חוק השירות הלאומי אזרחי ושם אני מבקשת שנהיה.

<ליזי מרטין: שם אנחנו צריכים להציג את בנות השירות האלה.

<ליזי מרטין: שם אנחנו צריכים לוודא שיש פסקאות שמתייחסות אליהן ומעגנות את המעמד שלהן בחוק.

<ליזי מרטין: אנחנו שומעים על כל העמותות האלה שנותנות שמיכה ונותנות WI FI, ונותנות פלטה לשבת, זה לא צריך להיות כך.

<ליזי מרטין: מדינת ישראל צריכה לתת את כל התנאים כדי לאפשר לבנות השירות האלה לשרת את המדינה בצורה הטובה ביותר.

<ליזי מרטין: אז זה מצוין ומבורך שיש לנו עמותות - ונפש בנפש ביניהן - שמטפלות בדברים האלה.

<ליזי מרטין: ברור שיש פה בעיה יותר מקרו יותר גלובלית, שאנחנו צריכים לעגן את המעמד.

<ליזי מרטין: אני קוראת מפה ומבקשת מחברי הכנסת ומהנוכחים, לבוא ולהשתתף בדיוני ועדת העבודה והרווחה שיש על חוק השירות הלאומי אזרחי שכבר היו ארבעה דיונים כאלה, לוודא שיש דיון שספציפית מטפל בבעיית בנות השירות העולות הבודדות.

<ליזי מרטין: עוד שתי נקודות בהקשר הזה – כשאנחנו אומרים שיש בנות שירות עולות, הן מסדירות את המעמד שלהן, כמעט כולן מגיעות בחודשי הקיץ, ואני פונה לסגן מפקד מיטב בהקשר הזה.

<ליזי מרטין: זה נכון שיש שיפור מסוים, אבל בגלל שכל הבנות מגיעות בקיץ ואנחנו מעלים אותן בימים אלה, אני נוסעת לשדה לקבל טיסה עכשיו.

<ליזי מרטין: הן לא יכולות להגיע לפני הקיץ.

<ליזי מרטין: הן לא יכולות להגיע במרץ, שאנחנו נגיד להן 'טוב, תחכו שהפטור שלכן יוסדר עד שתתחילו את השירות הלאומי שלכן ב- 1 לספטמבר'.

<ליזי מרטין: אין להן איפה להיות.

<ליזי מרטין: השירות הלאומי לא נותן דירות שישה חודשים לפני שהשירות הלאומי מתחיל.

<ליזי מרטין: לכן, אין להן ברירה אלא לבוא בקיץ.

<ליזי מרטין: אנחנו צריכים לשבת - וזו באמת בעיה בירוקרטית טכנית שאנחנו יכולים לפתור אותה, כמו שציינת – איך אנחנו יכולים לוודא שברגע שיש להן תעודת זהות, ויש להן אותה היום בשדה, הן יכולות לפנות ללשכת הגיוס כדי לקבל את הפטור ואני בטוחה שעל ידי שיתוף פעולה אנחנו נעשה את זה מצוין.

<נמרוד ארזואן: את מכירה את הנציגה שלכן אצלנו?

<ליזי מרטין: כן.

<ליזי מרטין: בוודאי.

<ליזי מרטין: וזה כבר השתפר מאז.

<ליזי מרטין: אבל בשנה שעברה אני חושבת שאני אישית קיבלתי עשרים פניות של בנות שירות שלנו שאני קיבלתי אותן בשדה, שלא קיבלו הכרה מלאה על שנת השירות שלהן בגלל שהן קיבלו את הפטור שלושה או ארבעה חודשים לאחר מכן ואמרו להן 'סליחה, שירתן רק שבעה או שמונה חודשים ולא 12 חודשים מלאים' על אף שהן התייצבו בעבודה כל יום.

<ליזי מרטין: זו בעיה אקוטית, שאנחנו יכולים לפתור אותה ביחד.

<ליזי מרטין: עוד שני נושאים – אנחנו מקיימים יום סידורים לחיילים בודדים, שכולם מכירים, אנחנו עושים את זה בבית החייל פעם בשנה.

<ליזי מרטין: מביאים את כל משרדי הממשלה יחד, כדי לאפשר לחיילים לטפל בכל הבירוקרטיה ביום אחד.

<ליזי מרטין: אנחנו רוצים לעשות את אותו דבר לבנות שירות לאומי, אין סיבה שלא.

<ליזי מרטין: אז אני כבר אומרת שאנחנו עובדים על זה לקראת השנה הבאה, ואנחנו נבקש מכל מי שיושב פה מסביב לשולחן להירתם למשימה הזאת.

<ליזי מרטין: בהקשר של האולפנים – זה נכון ואני חוזרת על הצורך – יש אולפן.

<ליזי מרטין: זה נכון שמשרד הקליטה נותן אולפן.

<ליזי מרטין: אבל זה לא אולפן שבנות השירות הלאומי יכולות להשתתף בו.

<ליזי מרטין: ואז, סליחה, אבל מה זה שווה שיש אולפן?

<ליזי מרטין: אז אם אנחנו רוצים שבנות השירות ישתמשו בשנה הזאת גם בשביל לשפר את העברית שלהן, צריך להקים עבורן אולפן שיתאים לצרכים שלהן.

<ליזי מרטין: אנחנו רואים טרנד ב'נפש בנפש' של בנות שמגיעות לבד בתור בנות שירות בודדות, והמשפחה שלהן מגיעה לאחר מכן.

<ליזי מרטין: ולכן אני חוזרת על מה שאסנת אמרה.

<ליזי מרטין: זה מעבר ל-רק 'בואו נטפל בבנות שירות בודדות', הן הנציגות, הן השליחות של המשפחות שאחר כך יגיעו ולכן יש לזה חשיבות מכרעת ובנות השירות שהן לא עולות –ובהקשר הזה אני רוצה להגיד, אמרנו שנדבר רק על עולות – ממה שאני רואה, 90% מהן עולות בסוף.

<ליזי מרטין: אז אנחנו, אפילו נפש בנפש, אנחנו מתייחסים אליהן כמו עולות.

<ליזי מרטין: זה שהן לא הסדירו את העלייה שלהן עם תחילת השנה, הרבה פעמים זה בגלל שהן רוצות לנצל את ההטבות כשהן יהיו אחרי ה שירות הלאומי, ואני יכולה להבין את זה.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך מה הסיבה שאני רוצה להתמקד בעולות חדשות.

אברהם נגוסה: בסופו של דבר – כמו שאמרת – שאנחנו צריכים לפנות, בראש ובראשונה, האחריות היא של המדינה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהמדינה היא אחראית לאזרחיה.

אברהם נגוסה: לכן אני מוכן לקיים דיון על פוטנציאלים לאזרחות ישראלית, ואת זה נעשה בדיון נפרד.

<ליזי מרטין: זה נכון, אבל למעלה מ- 80% מ-300 הבנות האלה הן אזרחיות.

אברהם נגוסה: אין ויכוח על העובדה.

אברהם נגוסה: אין ויכוח על המציאות.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיע לסיכום מעשי יותר.

אברהם נגוסה: ולכן התמקדות בעולות החדשות הוא לדיון היום.

<ליזי מרטין: שוב, זה הרוב המכריע.

<ליזי מרטין: אבל זה נכון שיש בנות שירות שמגיעות בשבוע-שבועיים הקרובים, שבשבוע שעבר ביטלו להם 30 תקנים ממשרד החינוך כי גילו באמת שהן עוד לא הסדירו את המעמד שלהן.

אברהם נגוסה: אני מבטיח שנקיים דיון בנושא הזה במושב הבא.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: יש לנו ארבעה דוברים, אני מבקש שתעשו את זה בתמצית.

אברהם נגוסה: כעת אמילי אבבו סמנכ"לית C.N.E.F.

<אמלי אבבו: שלום לכולם.

<אמלי אבבו: זו לא הפעם הראשונה שאנחנו יושבים פה על נושא של בנות שירות עולות חדשות בודדות.

<אמלי אבבו: אני אדבר רק על נושא הפטור.

<אמלי אבבו: אני לא בטוחה שהפתרון הבירוקרטי הוא הפתרון.

<אמלי אבבו: מה שצריך לחשוב על העובדה הזאת שאם זה לוקח קצת זמן והבחורה מביאה פטור באמצע חודש ספטמבר או באמצע חודש אוקטובר, או אפילו אם שלושה חודשים איחור, בגלל הבירוקרטיה שלא מאפשרת לה לקבל את הפטור, למה שבאופן טבעי לא נכיר בכל הימים שהיא עשתה שירות לפני?

<אמלי אבבו: זאת שאלה שאני לא מבינה.

<אמלי אבבו: אני לא מבינה למה היו בשנה שעברה ושנים קודמות ולפני עשר שנים אותו דבר, בנות ששירתו 12 חודשים שלמים, כל הימים האלה, ובגלל שהבירוקרטיה לא נתנה להם לאפשר לסדר את הפטור כמו שצריך, בסוף השירות הן לא מקבלות הכרה, שזה אומר שהן לא מקבלות את הסטטוס של חיילת משתחררת.

דב ליפמן: יש תשובה?

<נמרוד ארזואן: בוודאי, אסור לה לעשות שירות לאומי לפני - - -

דב ליפמן: לא, אבל אחרי שמקבלים את הפטור,

<מרדכי אלמליח: אני מנהל אגף תקציבים ברשות.

<מרדכי אלמליח: היא לא יכולה להיקרא 'בת שירות' על פי חוק מכיוון שאין לה את הפטור.

<מרדכי אלמליח: ברגע ש אנחנו לא קיבלנו את הפטור מצה"ל, היא לא יכולה לעשות שירות.

<מרדכי אלמליח: זה שאנחנו מאפשרים, ומה שאמר שר שרון לפני, שיש את הנוהל של השלושה חודשים, זה שאנחנו יצרנו את הנוהל הזה של השלושה חודשים לקלוט את אותה מיועדת לשירות עד שהיא תקבל את הפטור, נועד כדי לאפשר לה לתפוס את המקום ובגלל בעיות בירוקרטיות שלא יוציאו אותה מהמקום.

<מרדכי אלמליח: אבל מבחינת זכויות - היא לא זכאית לעשות שירות, היא לא נחשבת בת שירות, היא נחשבת מתנדבת אחרת אבל לא בת שירות לאומי.

<מרדכי אלמליח: בהגדרה החוקית היא לא יכולה להיות.

<נמרוד ארזואן: ההנחה הסמויה היא שהפטור הוא אוטומטי, והפטור הוא לא אוטומטי.

<נמרוד ארזואן: צריך לבחון האם היא כשירה או מתאימה.

<נמרוד ארזואן: קודם כל צריך להיות שירות צבאי, ואם היא לא כשירה- אז.

אברהם נגוסה: תמשיכי בבקשה.

<אמלי אבבו: אני נורא שמחה לשמוע שיש עניין של שלושה חודשים, אבל אני פניתי אליך כבר, מוטי, כמה פעמים בנושא הזה ואני לא מקבלת קידום רציני בנושא, לא מהמינהלת ולא מגוף אחר.

<אמלי אבבו: זאת אומרת שיש בנות היום, ואם אתה אומר שיש שלושה חודשים,

<מרדכי אלמליח: לא, שלושה חודשים כדי לתפוס מקום.

<מרדכי אלמליח: יש נוהל כזה שהיא חותמת בגוף המוכר שהיא לא מקבלת זכויות כי היא לא בת שירות, אבל אי אפשר להכיר רטרואקטיבית מכיוון שהצבא לא נתן לה פטור והיא לא נקראת בת שירות.

<אמלי אבבו: אני מבינה את כל החוקים, אבל זה משהו שהוא בלתי נסבל.

<אמלי אבבו: היא עבדה שלושה חודשים ולא רוצים להכיר בזה.

<אמלי אבבו: אז זה לגבי העבודה שאנחנו עושים עם לשכות הגיוס, אני עובדת בארגון שמטפל בעליה וקליטה של עולים מצרפת והקיץ אני בקשר עם 150 בנות דוברות צרפתית שעלו לארץ בסוף יוני ואנחנו עובדים איתן ממש בליווי פרטני לכל אחת ואחת בלשכות הגיוס, כדי לעשות את התהליך הזה הכי מוקדם שאפשר בשנה, שזה אומר בתחילת יולי, בשבילן, וכדי שהן יקבלו את הפטור לפני סוף אוגוסט – לפני תחילת השירות.

<אמלי אבבו: אני רוצה להגיד שיש לשכות שממש משתפות פעולה, אבל יש לשכות שלא פותחות את הדלת בכלל.

<אמלי אבבו: אז צריך פשוט שההוראה הטובה לעזור, פשוט תרד למטה.

<אמלי אבבו: כי כשמגיעים בכניסה ללשכה והחייל שם עומד ואומר 'את לא נכנסת, את לא במערכת', בת השירות העולה החדשה לא מדברת עברית, לא מבינה מה קורה, והיא נמצאת שם לבד או לא יודעת באיזה מקום, ולא נותנים לה להיכנס.

<אמלי אבבו: אז איך זה יכול להיות שבלשכת הגיוס בירושלים אנחנו עברנו 80 תיקים בלי שום בעיה, באמת, עם קשרים מאוד טובים והכל היה יפה ומגיעים ללשכת גיוס, נגיד בחיפה, ובת השירות לא יכולה להיכנס ללשכה.

<אמלי אבבו: ואז בגלל זה היא לא תעשה שירות לאומי.

<אמלי אבבו: זו בעיה.

<אמלי אבבו: אז צריך למצוא פתרון.

<אמלי אבבו: או לתת להן אפשרות להיות באיחור או פשוט שטכנית יהיה אפשרי לקבל פטור מיידי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: הנושאים ברורים.

אברהם נגוסה: ניתן לעוד דוברים להתבטא ונסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: בבקשה פנינה, מנכ"לית ארגון Here Next Year

<פנינה קפלנסקי: אני מנכ"לית עמותה חדשה שנקראת HERE NEXT YEAR.

<פנינה קפלנסקי: אנחנו עוזרים לתלמידים מארצות דוברי אנגלית שפה לשנה בארץ אחרי תיכון, אם ההחלטה שלהם להישאר בארץ אחרי השנה הזאת, האם לעשות צבא, שירות לאומי או אוניברסיטה.

<פנינה קפלנסקי: אנחנו עוזרים להם גם לתת להם את כל המידע, גם להתחיל לבנות איתם גרעין של אנשים שנשארים בארץ ביחד.

<פנינה קפלנסקי: אני פה גם כמייצגת בנות שירות מארצות דוברי אנגלית שבאות בעוד שלושה שבועות, הן מגיעות לשרת בשירות לאומי וגם כמישהי שעשתה שירות לאומי כבודדת בלי תעודת זהות – כמתנדבת, ואז עשתה עלייה, שלוש שנים אחרי שעשיתי שירות לאומי, עשיתי ב'בית ילד' בנתניה והעובדה שעשיתי שירות לאומי והעובדה שאני גרה פה, עובדת פה, נשואה, עומדת ללדת בעוד כמה חודשים תינוק ישראלי, אך ורק בגלל שעשיתי שירות לאומי והייתה לי האפשרות לעשות שירות לאומי כמתנדבת בזמן הזה שאני רציתי להחליט אם לחזור לארצות הברית או לעשות עליה.

<פנינה קפלנסקי: אני יודעת שזה לא הדיון הספציפי הזה, אבל יש לנו הרבה בנות שאמורות להתחיל שירות בעוד שלושה שבועות שעכשיו הן מקבלות טלפונים מהרכזות שלהן שאומרות להן 'אה, אולי לא לקנות כרטיסים לבוא לישראל כי אנחנו לא יודעים אם יהיו לכן תקנים'.

<פנינה קפלנסקי: אני לא יודעת המושב הבא, אבל אני לא חושבת שזה יכול לחכות עד אז, כי יש בנות שעכשיו חושבות שהן צריכות ללכת לאוניברסיטה בארצות הברית כי אין להן עכשיו את האפשרות לעשות שירות לאומי וזה ממש דחוף לשבועות הבאים לטפל בעניין הזה.

אברהם נגוסה: ליאורה כהן בבקשה.

אברהם נגוסה: ליאורה קיבלה אות הצטיינות ממנכ"ל רשות השירות הלאומי האזרחי.

אברהם נגוסה: כל הכבוד.

<ליאורה כהן: שלום.

<ליאורה כהן: קוראים לי ליאורה כהן.

<ליאורה כהן: אני עולה מצרפת שלוש שנים עכשיו.

<ליאורה כהן: אני מסיימת בעוד כמה שבועות שנה שניה של שירות לאומי.

<ליאורה כהן: אני ממש שמחה גם שהגעתי לארץ בתור עולה וגם לתרום.

<ליאורה כהן: כשהגעתי אמרתי שאני רוצה לתת למדינה שלי, ואני רוצה עכשיו כשאני שייכת לפה, אני רוצה לתרום.

<ליאורה כהן: לא בתור חיילת, כי אני דתיה, ואני יודעת שזה בעייתי, אמרתי 'וואי יש שירות לאומי אז אני אלך לזה'.

<ליאורה כהן: כמו שאמרתי קודם, הגעתי יותר לתרום ולא לקבל, אבל אני חושבת שאם יש תנאים יותר טובים ואם אנחנו משפרים את המצב של השירות הלאומי בכללי ושל הבודדות במיוחד, זה יגרום ליותר בנות לעשות שירות לאומי.

<ליאורה כהן: אמרו כבר הכול אבל אני חוזרת על כמה דברים – השירות ממש עוזר להיקלט בחברה.

<ליאורה כהן: יש בנות רבות שבאות ולי אישית זה נתן עזרה בשפה, נתן עזרה להיקלט בשפה ואני אוכל להיכנס בקלות רבה יותר לחיים האמתיים עכשיו.

<ליאורה כהן: עוד כמה דברים שאמרו קודם , ממש חשוב לי לומר – על יום הסידורים.

<ליאורה כהן: אחי עכשיו בצבא, הוא גם התגייס לא לפני זמן רב וראיתי אותו לפני כמה שבועות ואז הוא אמר לי 'כן, קיבלתי יום סידור', כל חודש יש לו יום סידור לסדר את כל הדברים עם הבירוקרטיה והכל.

<ליאורה כהן: אמרתי 'מגניב, למה אין לנו את זה'.

<ליאורה כהן: אני אומרת דוגמה אישית – עכשיו אני צריכה להירשם ללימודים ו אני עומדת אולי לאבד את המקום שלי בלימודים אפילו שהתקבלתי, כי אין לי זמן לטפל בזה.

<ליאורה כהן: אין לי שעות, והם לא עובדים אחרי שש בערב וגם לא עובדים לפני תשע בבוקר, ואלה השעות שאני עושה, אז מאוד קשה.

מיכאל אורן: אין איזה גוף שעוזר לבנות השירות, אחרי סיום השירות להשתלב בחברה?

<אמלי אבבו: בשביל הצרפתיות זה ה- CNEF.

<ליאורה כהן: הם ממש עוזרים, אני ממש מודה לכל העמותות המקסימות, אבל לפעמים זו גם הבת עצמה שצריכה לפנות ללימודים.

<ליאורה כהן: ואם היא לא עושה בעצמה, מישהו אחר לא יכול לעשות את זה במקומה.

<ליאורה כהן: אני אחזור על נקודות נוספות: הבחינה הכספית והחופשות, וזה הדירות.

<ליאורה כהן: כל מה שאמרו.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: רוזאן לאופרט מעמותת העלייה אנגלס.

<רוזן לאופרט: שלום.

<רוזן לאופרט: זו לא עמותה.

<רוזן לאופרט: אני אדם פרטי, אני עולה חדשה שלוש שנים אז אני מתנצלת על העברית שלי.

<רוזן לאופרט: תודה רבה ושלום לכולם.

<רוזן לאופרט: אני אמא של בת שעשתה את התכנית 'נעלה' והיא עשתה עלייה אחרי שהיא סיימה את 'נעלה'.

<רוזן לאופרט: והתגייסה.

<רוזן לאופרט: מאוד אוהבת להיות בצבא ואם היא יכולה להמשיך עד סוף החיים, היא ממש אוהבת את הצבא.

<רוזן לאופרט: אבל בין 'נעלה' והצבא, גיליתי שיש איזה שהוא GAP.

<רוזן לאופרט: היא הייתה גרה בפנימייה, והייתה צריכה לחכות עד שהיא מתגייסת ולא היה לה איפה לגור, איפה להיות, למי לפנות, את מי לשאול, מי שיעזור.

<רוזן לאופרט: אני מצאתי פתרון - אבל יקר, השכרתי לה דירה.

<רוזן לאופרט: עדיין הייתי בדרום אפריקה, אבל מצאנו את הפתרון.

<רוזן לאופרט: לפני שלוש שנים עשיתי עלייה והתחלתי לעבוד, הייתי מנהלת בקופת חולים עם עובדים זרים.

<רוזן לאופרט: אבל בגלל שהייתי בתוך הקהילה בדרום אפריקה וכולם שם מכירים אותי, עבדתי עם הסוכנות היהודית, הייתי גם נציגת 'נעלה' כי רציתי לתת לכמה שיותר ילדים את האפשרות וההזדמנות לבוא ולעשות את התכנית.

<רוזן לאופרט: אמרתי 'טוב, איך אני אעשה את זה, אני אהיה הנציגה' וזה מה שעשיתי.

<רוזן לאופרט: הבאתי ילדים לארץ ופתאום אנשים התחילו לפנות אלי עם בעיות כדי שאעזור להם.

<רוזן לאופרט: הבנתי שיש כל כך הרבה אנשים שממש צריכים עזרה ואני לא יכולה גם לעבוד וגם לעזור.

<רוזן לאופרט: כי זה לא הולך ביחד.

<רוזן לאופרט: החלטתי שזהו – אדם אחד חייב לעשות משהו.

<רוזן לאופרט: ואני לא עשירה, יש לי דירה 40 מ"ר.

<רוזן לאופרט: כל הזמן יש חיילים בודדים שבאים ואוכלים וישנים.

<רוזן לאופרט: יש לי סלון ומיטה שנפתחת, ואין לי בעיה.

<רוזן לאופרט: וזה מה שקורה.

<רוזן לאופרט: אבל כדי שאני אוכל לתת את האוכל והמים החמים וכל הדברים האלה, אני חייבת להיות גם 24 שעות, אני לא יודעת מי יתקשר אלי ויגיד 'הנה, אני בא ואני מביא איתי עוד חייל בודד', אני חייבת שיהיה כל הזמן אוכל.

<רוזן לאופרט: תכלס אני צריכה עזרה.

<רוזן לאופרט: אני מבקשת מכם לתת לי לעזור לחיילים, לעולים חדשים שאין להם מענה, אין להם עזרה ואין להם למי לפנות באנגלית.

<רוזן לאופרט: כאילו מתקשרים, 'לאנגלית לחץ 3 ' – ואין מענה.

<רוזן לאופרט: אז בבקשה תעזרו לי.

<יואב ארבל: אני היועץ המשפטי של הרשות לשירות לאומי אזרחי.

<יואב ארבל: רק מילה על האספקט החוקי בהקשר למה שאמרה הגברת מעמותת 'כנף' לגבי נושא הפטור.

<יואב ארבל: כמו שאמר גם נציג מיטב, היום המצב החוקי הוא שאפשר להגיע לשירות הלאומי רק אחרי פטור, ויש לזה גם רציונל כפי שפירט פה נציג הצבא.

<יואב ארבל: יש הגיון מסוים.

<יואב ארבל: לכן כל מי שמתחיל לפני - התקופה הזאת לא נחשבת לו כשירות לאומי.

<יואב ארבל: אבל אנחנו היום, כפי שצוין פה, נמצאים באמצע הליך חקיקה בוועדת העבודה הרווחה והבריאות.

<יואב ארבל: היום יושבים שם בהכנה לקריאה שניה ושלישית.

<יואב ארבל: בהצעת החוק כפי שעברה בקריאה ראשונה כן ניסינו לתת מענה לנושא הזה.

<יואב ארבל: יש שם סמכויות שניתנות לשר האחראי כן לאפשר לאוכלוסיות שאינן אזרחיות המדינה לעשות שירות לאומי.

<יואב ארבל: זה לא כתוב ככה, זה רק מאפשר לו את האפשרות, הכנסנו את זה באמת מתוך מחשבה על האוכלוסיות האלה, זה עוד לא עבר, זה עוד לא תקף.

<יואב ארבל: אנחנו מקווים שבעתיד אכן יבוא פתרון לנושא הזה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני חושב שכל מי שרצה לדבר דיבר

<קריאה: אפשר לומר מילה?

אברהם נגוסה: התכוונתי למי שרשום פה ודיבר, לפחות.

אברהם נגוסה: אני לא אפתח עכשיו את הרשימה.

אברהם נגוסה: אני מצטער.

אברהם נגוסה: אני צריך לתת קודם ליוזם הדיון לומר כמה דברים לפני שאני מסכם.

מיכאל אורן: זה בדיוק הדיון שרצינו לקיים.

מיכאל אורן: אני אישית למדתי רבות היום, וזו ראשית של דרך.

מיכאל אורן: אפשר להצביע על מספר בעיות – הבעיות הכספיות, השכר, התנאים, האולפנים, העיכובים, הסחבת, העיכוב בשלושה חודשים בקבלת הפטורים.

מיכאל אורן: חלק ניתן לתקן דרך התקנות חלק דרך החקיקות, אבל דעו לכם, עכשיו אתם על המפה, על הרדאר כפי שאומרים.

מיכאל אורן: אני הראשון לומר שלא הייתי בקיא, לא ידעתי, ואני חושב שיש לנו כאן הזדמנות שהיא מוחמצת, באמת לתרום למדינה רבות, להעשיר את המדינה.

מיכאל אורן: מדובר על נכס לאומי וצריך למקסם אותו.

מיכאל אורן: אז תודה רבה לכל המשתתפים, תודה ליושב הראש, תודה לדב ולכל המשתתפים בדיון.

מיכאל אורן: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני אסכם ועל בסיס הסיכום אבקש גם שמנהלת הוועדה תקרא את החלטות הוועדה או את סיכום הדיון, מה שאנחנו צריכים לעשות.

אברהם נגוסה: אני חושב שהדיון היה מאוד מאוד חשוב, ואני מברך אותך על היוזמה.

אברהם נגוסה: זה דיון שהתחלנו, נמשיך את זה, הייתי מסכם את הדיון בשש נקודות – נקודה אחת – למדנו שיש בעיה ברמת ההכנסה של העולות החדשות בנות השירות הלאומי.

אברהם נגוסה: הכנסה לא מספיקה, ולכן אנחנו צריכים להתייחס לנקודה הזאת.

אברהם נגוסה: הדבר השני – ימי חופש לא מספיקים.

אברהם נגוסה: זו נקודה שצריך להתייחס אליה.

אברהם נגוסה: הדבר השלישי – הבירוקרטיה לקבלת פטורים.

אברהם נגוסה: אין מחלוקת בעניין ההליך אבל הבעיה היא הבירוקרטיה ולכן יש להוריד את החסם הבירוקרטיה.

אברהם נגוסה: הדבר הרביעי – השפה מגבילה בקבלת התקנים.

אברהם נגוסה: לכן משרד הקליטה צריך להתגייס לזרז וללמד אותן וגם לא צריכה להיות סיבה להגביל אותן מלקבל את התקנים, הרי יודעים שהם עולים חדשים, הם הולכים ללמוד עברית.

אברהם נגוסה: נקודה חמישית – כיון שהמדינה לא לקחה אחריות ולא הסדירה את זה בחוק, הנושא נופל בין הכיסאות ואז יש עמותות, כל העמותות באמת מנסות לעזור כמיטב יכולתן.

אברהם נגוסה: לכן בראש ובראשונה האחריות היא על המדינה ולכן יש להסדיר זאת בחוק.

אברהם נגוסה: הדבר השישי שמאוד מקומם אותי ואני בטוח שאת כולנו – הגזענות והאפליה נגד בנות שירות עולות חדשות מאתיופיה.

אברהם נגוסה: כך שמענו מהמנכ"ל.

אברהם נגוסה: זה לא צריך להיות פה, כי אנחנו עם אחד ובתופעה הזאת צריך להילחם ולמגר אותה ואני קורא למשרדי הממשלה להחרים את המשרדים האלה, את הגופים האלה.

אברהם נגוסה: לא צריך לשתף אותם.

אברהם נגוסה: זו תהיה הכחשה.

אברהם נגוסה: ואנחנו מכסים את הגזענות ובזה אנחנו צריכים להילחם כולנו ביחד.

אברהם נגוסה: על בסיס שש נקודות אלה אני מבקש ממנהלת הוועדה שתקרא את הסיכום שלנו, במה אנחנו פונים לרשויות.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לרשות לשירות לאומי אזרחי ולמשרד האוצר להקצות תקן מיוחד לעולות חדשות בכלל ולעולות חדשות בודדות בפרט.

<דנה גורדון שושני: להגדיל את הכנסתן, את מכסת ימי החופשה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לצה"ל להסדיר את זירוז מתן הפטור לצעירות עולות.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למשרד ה עליה והקליטה להגביר לימודי עברית לבנות השירות הלאומי העולות ובמידת האפשר שיהיה אולפן ערב.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת לרשות לשירות לאומי למסור לה ללא דיחוי את זהות המוסדות שלא קיבלו מתנדבות שירות לאומי יוצאות אתיופיה.

<דנה גורדון שושני: כמה מקרים היו בשנה האחרונה ואילו צעדים נקטה הרשות נגד מוסדות אלה.

<דנה גורדון שושני: אני מבקש לפעול להוקיע ולמגר את הגזענות כלפי יוצאות אתיופיה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה מבקשת לקבל מהרשות לשירות לאומי נתונים כמה מתנדבות עולות חדשות יש, ומאילה מדינות.

<דנה גורדון שושני: כמה מכל מדינה.

<דנה גורדון שושני: הוועדה פונה לוועדת העבודה והרווחה בבקשה לעגן בחוק השירות ה אזרחי לאומי מעמד לבנות שירות לאומי עולות חדשות ועולות בודדות.

<דנה גורדון שושני: הוועדה תקיים דיון נוסף בנושא.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הישיבה נעולה.