ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 375, 2016-11-23 09:04

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום ה-23 בנובמבר 2016, כ"ב בחשון התשע"ז, השעה 9:04 ואנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: יש לנו פרק ארוך שעוסק באסדרת ענף התמרוקים, מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן שיטה חדשה והכי טוב שיסבירו אותה אנשי האוצר ואנשי משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, זה פרק ארוך והבטחתי שזה יעבור בוועדה בצורה רצינית אבל עם זמן דיבור מוגבל.

<אמיר רשף: בוקר טוב.

<אמיר רשף: אנחנו מביאים היום בפני הוועדה תיקון חקיקה בתחום אסדרת ענף התמרוקים.

<אמיר רשף: זה איזשהו המשך לסדרה של רפורמות ותיקוני חקיקה שהממשלה מביאה בפני הכנסת שמטרתה לייצר רגולציה בתחומים של מוצרי צריכה.

<אמיר רשף: בשנה שעברה עשינו בתחום המזון רפורמה מאוד גדולה כאן בוועדה שבלשון העם מקובל לקרוא לה רפורמת הקורנפלקס.

אלי אלאלוף: בוקר טוב חברי חיליק בר.

אלי אלאלוף: פעם ראשונה אני רואה אותך בוועדה.

<אמיר רשף: גם הרפורמה הזאת, מטרתה בסוף בקצה הדרך להפחית את יוקר המחיה והפעם בתחום התמרוקים מכיוון שהיושב ראש ביקש לקצר, אני אעביר את המצגת לאיל שורצברג ממשרד הבריאות.

<אמיר רשף: מה שמובא בפניכם זה אחרי עבודה מאוד מאוד ארוכה של משרד הבריאות, עבודת מטה שנמשכת כבר מספר שנים.

<אמיר רשף: תיקון החקיקה הוא שלב ראשון בשינוי הרגולטורי ואחר כך גם יובאו בפני הוועדה או לאישור שר הבריאות מספר סטים של תקנות שישלימו את השינוי הרגולטורי.

<אמיר רשף: איל יציג קצת יותר לעומק.

אלי אלאלוף: רק רגע.

אלי אלאלוף: אני רוצה לדעת.

אלי אלאלוף: נמצאים כאן נציגים ממשרד האוצר, ממשרד הבריאות, ממשרד המשפטים, ממשרד הכלכלה.

<איל שורצברג: הנושא של תמרוקים נוגע לכל אחת ואחד מאתנו, לכל אזרחי מדינת ישראל.

<איל שורצברג: יש כאן איזשהו שקף שנלקח מתוך איגוד התמרוקים האירופאי שבעצם מראה שבניגוד למוצרי צריכה אחרים, מדובר כאן בשימוש נרחב מאוד.

<איל שורצברג: מהזמן שאנחנו יוצאים מהבית בבוקר עד לזמן שהגענו בדרך כלל לעבודה, השתמשנו כבר בכשישה מוצרים כמו משחת שיניים, דיאודורנט, שמפו וכדומה, מוצרי איפור כאלה ואחרים.

<איל שורצברג: ולכן יש כאן צריכה מוגברת של המוצרים האלה.

<איל שורצברג: למה משרד הבריאות נמצא כאן, כי זה לא מוצר צריכה שהוא רגיל.

<איל שורצברג: אנחנו מדברים כאן על חומרים או על תערובות שמיועדים לבוא במגע עם חלקים חיצוניים של גוף האדם במטרה עיקרית או בלעדית לנקותו, לבשמו, לשנות את מראהו, להגן עליו או לשמור עליו או לשפר את ריחות הגוף למעט תכשיר או ציוד רפואי.

<איל שורצברג: זאת אומרת, זאת לא תרופה וזה לא ציוד רפואי אלא זו קטגוריה בפני עצמה.

<איל שורצברג: החלק החיצוני של גוף האדם, שכבת העור החיצונית – שיער, ציפורניים, שפתיים, שיניים, ריריות, חלל הפה ואברי המין החיצוניים.

<איל שורצברג: זאת אומרת, בעצם לאותו חומר שנמצא בתוך התמרוק, יש מגע עם אברי הגוף ומטבע הדברים חומרים שעלולים להיכנס בתהליך הייצור של אותו תכשיר ועלולים להיות מסוכנים, עלולים לגרום לנזק לציבור הרחב שמשתמש בו ומשתמשים בו כל אזרחי מדינת ישראל.

<איל שורצברג: צחצוח שיניים הוא כמעט מגיל אפס עד שאין שיניים אבל אז משתמשים בדברים אחרים.

<איל שורצברג: אנחנו בעצם מדברים כאן על הרבה מאוד סוגים של מוצרים.

<איל שורצברג: לא אפרט בפניכם אבל באמת יש כאן

<איל שורצברג: כמה דוגמאות כמו משחות שיניים וכל מיני תחליבים וקרמים לגוף, לק, מוצרי איפור וכדומה.

<איל שורצברג: המאפיינים של התמרוק הם כאלה שקודם כל אנחנו מדברים על שוק שהוא לא רק בישראל אלא שוק שהוא בינלאומי והוא שוק עונתי.

<איל שורצברג: אנחנו רואים את הפרסומות שיש ברשתות המסחר השונות שמתחלפות על פי עונות השנה.

<איל שורצברג: יש כאן רכיבים ומרכיבים שהם מוגבלים בריכוזים שלהם, שבריכוזים מסוימים הם גם יכולים להוות תכשירים אבל כאן הם מוגבלים בריכוז שלהם, הם נדרשים מטבע הדברים לתנאי אחסנה נאותים.

<איל שורצברג: מי ששמר פעם איזשהו קרם להגנה מפני השמש במשך הרבה מאוד שנים ופתח אותו אחרי הרבה שנים, ראה שאם שמרו אותו לא נכון, לפעמים הקרם נפרד והופך להיות נוזלי יותר או נוזלי פחות.

<איל שורצברג: אנחנו רוצים לשמור את זה כך שהוא יהיה בתנאים נאותים.

<איל שורצברג: יש להם אורך חיים שהוא מוגבל כי זה מוצר שעלול להתקלקל ולהתפרק.

<איל שורצברג: כמובן שיש לו איזשהו סוג מסוים של השפעה פיזיולוגית.

<איל שורצברג: מכאן אנחנו למדים שאנחנו צריכים פיקוח שהוא די הדוק על הנושא הזה.

<איל שורצברג: עד להבאה של תיקון החוק הזה בפקודת הרוקחים, אנחנו בעצם פעלנו מתוקף צו ותכף גם נפרט עליו.

<איל שורצברג: אנחנו עוברים עכשיו לתהליך רגולציה חדש בתמרוקים.

<איל שורצברג: עד עכשיו כמו שאמרתי בעצם פעלנו מכורח צו הפיקוח על שירותים ומוצרים משנת 1973, במסגרתו אנחנו בדקנו כל תמרוק ותמרוק ונתנו לו רישיון.

<איל שורצברג: הנושא הזה בעולם הולך ומשתנה.

<איל שורצברג: יש בעצם כל מיני אסכולות שנכנסו מאז שנת 1973 וגם שוק התמרוקים עבר שינויים נרחבים בכלל העולם באופן כזה שבעצם במקומות כמו אירופה, משם אנחנו גוזרים חלק מהרגולציה שנציג בפניכם היום, לא מבצעים יותר את האישור לפני התהליך אלא מבצעים תהליך שנקרא נוטיפיקציה.

<איל שורצברג: יידוע.

<איל שורצברג: זאת אומרת, אותו יצרן או יבואן יכול לעלות לשוק אחרי שהוא יידע את שלטונות הבריאות במדינה בה הוא מבקש לשווק את מוצריו ופעם שאנחנו יודעים על המוצר הזה, הוא יכול לשווק אותו.

<איל שורצברג: היום השיטה היא שאנחנו בודקים כל רישיון ורישיון.

<איל שורצברג: אני רוצה להגיד שזה עומס כבד מאוד גם על התעשיינים וגם על היבואנים אבל זה גם עומס כבד מאוד על משרד הבריאות ואנחנו מדברים על כ-13 אלף רישיונות בשנה כאשר אנחנו יודעים ששנים אחורה, אם אנחנו מדברים על שנות ה-2000 המוקדמות, היו כמה אלפי רישיונות והיום אנחנו כבר ב-13 אלף והמספר הזה רק הולך וגדל.

<איל שורצברג: הוא גם פונקציה, אני מניח, של חשיפה למה שקורה בעולם ובכלל לאופן בו אנחנו צורכים מוצרי צריכה.

אלי אלאלוף: ברשותך, תסביר את ה-13 אלף רישיונות.

אלי אלאלוף: כל כמה זמן?

<איל שורצברג: היום יצרן או יבואן שמחזיק ברישיון שנקרא רישיון תמרוקים כללי, זאת אומרת שיש לו בעצם בית עסק שבו הוא פועל בתנאים נאותים לייצור או לאחסנת תמרוקים, יכול אחרי שקיבל את הרישיון הזה לפנות אל משרד הבריאות ולהגיש בקשה עבור רישיון שנקרא רישיון פלוני.

<איל שורצברג: זאת אומרת, כל תמרוק ותמרוק.

<איל שורצברג: למשל, אם יש שפתון מסוים, לאותו שפתון יש איזשהו תיק, התיק הזה מוגש עם הדוגמה שלו אל מחלקת התמרוקים שרוקחת רינת בכר שיושבת כאן לצדי היא המנהלת שלו, בודקים שם רוקחים, מעריכי תיקים עוברים על אותו תיק, רואים שאין שם חומרים מזיקים, בודקים שאין שם כל מיני קליימים, כל מיני אמירות של היצרן או של היבואן שהם לא נופלים תחת הגדרה של תמרוק – זאת לא תרופה ולכן אי אפשר לבוא ולומר שזה מרפא אלא אפשר לומר מייפה – בודקים שאין שם חומרים מסוכנים.

<איל שורצברג: לפעמים עושים גם בדיקה של התמרוק עצמו, של החומרים בפנים, והדבר הזה לוקח פרק זמן די ארוך ואז ניתן רישיון לחמש שנים.

<איל שורצברג: מכיוון שהשוק הוא עונתי והוא מתחלף, הרישיונות אכן ניתנים לחמש שנים אבל הרבה פעמים מבחינת היצרן או היבואן, הרישיון הזה כבר לא מספיק טוב כי המוצרים משתנים בקצב מאוד מאוד מהיר ואלינו מגיע זרם מאוד מאוד גדול של מוצרים שמצריכים אותנו שוב ושוב ללכת ולבדוק את הנושא הזה עם כמובן כוח אדם שהוא מוגבל וכמות רישיונות שהולכת ועולה משנה לשנה.

<איל שורצברג: התיאור נמצא כאן.

<איל שורצברג: קודם יש קבלת רישיון תמרוקים כללי, מקבלים את הרישיון הזה מהרוקחות המחוזית שהיא זרוע הביצוע של אגף הרוקחות במחוזות, ניתן לחמש שנים, לאחר מכן יש פנייה למשרד הבריאות, למחלקת התמרוקים, מקבלים רישיון תמרוקים פלוני, וזה ניתן עבור מוצר מיובא או עבור ייצור מקומי.

<איל שורצברג: מכיוון שיש לנו עלייה ניכרת בכמות המוצרים שאנחנו בודקים, נוצר לנו מטבע הדברים עיכוב בזמני השיווק ועל מנת להתאים את עצמנו לרגולציה שמקובלת בחוץ לארץ, בה יש חלוקת הנטל בין היצרן/היבואן לבין הרגולטור שכולם אחראים, אנחנו מבקשים לעבור לשיטה דומה ואפילו די זהה למה שמקובל באירופה ועל ידי כך בעצם לאפשר ירידה גם בנטל הרגולטורי וגם המשך שמירה על בריאות הציבור.

<אמיר רשף: תכף נחזור לאיזשהו פירוט של התיקונים המוצעים ואיך תיראה הרגולציה החדשה.

<אמיר רשף: לפני כן אני רוצה לדבר על כמה נתונים כלכליים.

<אמיר רשף: שוק התמרוקים נאמד בכשישה מיליארד שקלים.

<אמיר רשף: שמעתי גם הערכות שהוא גבוה ומגיע לכיוון השמונה-תשעה מיליארד שקלים וזה בהחלט שוק משמעותי בהיבט של מוצרי צריכה.

<אמיר רשף: יש מספר קטיגוריות בשוק הזה שהן קטיגוריות גדולות מבחינת שטח השוק.

<אמיר רשף: מדברים על מאות מיליוני שקלים.

<אמיר רשף: משחת שיניים, שמפו למבוגרים, דיאודורנטים, אם מסתכלים על זה כעל נשים וגברים ביחד, גם זה קרוב ל-300 מיליון שקלים.

<אמיר רשף: סבון נוזלי, גם קרוב ל-300 שקלים בשנה.

<אמיר רשף: זה אומר שהצרכן בסוף מוציא נתח לא מבוטל מסך הקנייה שלו על אותם מוצרים.

<אמיר רשף: כאשר אנחנו בוחנים מה קורה מבחינת ריכוזיות באותם מוצרים, אנחנו רואים ריכוזיות מאוד מאוד גבוהה ב-CR3 שזה המדד של נתח השוק של שלושת היצרניות או היבואניות, לצורך העניין הספקיות הגדולות בענף, ואנחנו רואים כאן תמונה שהיא די דומה לענף המזון מבחינת הריכוזיות.

<אמיר רשף: שלושת השחקנים הגדולים בכל קטגוריה שולטים בשני שלישים עד קרוב למאה אחוזים מהמוצרים הנרכשים בענף.

<אמיר רשף: מבלים פשוטות, כשעם ישראל הולך וקונה למשל שמפו למבוגרים, שמונים אחוזים מהעם קונים שמפויים שמיוצרים על ידי שלוש חברות או חברות מקומיות או יבואניות.

<אמיר רשף: למצב הזה יש השפעה ישירה על רמת המחירים שאנחנו משלמים כאן.

<נורית הראל: אפשר לשאול מי אלה שלושת החברות הגדולות?

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: בשווקים בחוץ לארץ, במדינות בגודל שלנו, כמו שוויץ, יש יותר משלושה ספקים?

<אמיר רשף: כן.

<אמיר רשף: ה-CR3 בישראל, ככלל, גם במזון וגם בתמרוקים, הוא גבוה יותר בעולם.

<אמיר רשף: , בדקו את זה לעומק בדוחות קודמים.

<אמיר רשף: ככלל, כשאני מציג בכנסת, אני לא מציג בדיוק מי החברה העסקית שמחזיקה בכל נתח שוק אם הנושא הזה חשוב לוועדה, אני יכול להעביר ולומר מי הן שלושת החברות.

<נורית הראל: אולי רק תאמר אם אלה יבואנים או יצרנים.

<אמיר רשף: זה גם וגם.

<אמיר רשף: אלה לא רק יצרנים מקומיים.

אלי אלאלוף: אתה יכול להעביר?

אלי אלאלוף: אין שום סיבה משפטית לא להעביר.

<אמיר רשף: בסדר.

<אמיר רשף: אני אעביר.

אלי אלאלוף: אין לך את זה כאן?

<אמיר רשף: לא, אין לי את זה כאן.

<אמיר רשף: אני אעביר את זה בטבלה לוועדה.

אלי אלאלוף: יש לך ניחוש, גברת.

<נורית הראל: לא.

<קריאה: היא רוצה לבדוק אם דוקטור פישר הוא בתוך השלושה או לא.

<נורית הראל: לא.

<נורית הראל: אני יודעת בדיוק מה נתחי השוק שלנו ואני חושבת שכמעט אין מונופוליות בשווקים האלה.

<אמיר רשף: בכל אופן, רמת הריכוזיות שקיימת בישראל גם גורמת לזה שיש פערי מחירים בין ישראל לבין מדינות ה-OECD.

<אמיר רשף: הבאנו כאן כמה דוגמאות לתמרוקים, למוצרים שנמצאים תחת האסדרה שאנחנו מביאים ה יום ואנחנו רואים פערים של עשרות אחוזים ברמת המחירים.

<אמיר רשף: זה מגיע עד שישים אחוזים אבל גם לשלם 17 אחוזים יותר מאשר משלמים במדינות ה-OECD על משחת שיניים, זה לא הדבר שאמור להיות.

<אמיר רשף: אנחנו רוצים לטפל בנושא הזה.

<אמיר רשף: אנחנו רוצים להוריד כאן את רמת המחירים של התמרוקים.

<אמיר רשף: אחת הדרכים לעשות את זה היא לטפל בנושא האסדרה, לעשות אותה פשוטה יותר, לעשות את השינויים שאיל דיבר עליהם ותכף יגיד עליהם עוד כמה מלים, כדי להסיר חסמים לכניסה של שחקנים קטנים ובינוניים, לעשות כאן את היבוא יותר פשוט, לעשות את היצוא יותר פשוט ולאפשר הכנסה יותר מהירה של מוצרים חדשים לתוך השוק.

אלי אלאלוף: זה המקום לשאול על צו יצוא?

אלי אלאלוף: מה קורה שם?

<רינת בכר: אני יכולה לומר.

<רינת בכר: הצו הועבר לצורך הנחה לוועדת הכספים.

<רינת בכר: אני מניחה שזה יגיע ממש היום-מחר ליושב ראש הוועדה וזה כבר יהיה תלוי בכנסת לגבי מועד הדיון.

אלי אלאלוף: מגיעות מחמאות לצוות המשפטי שלנו שדחף לזה.

אלי אלאלוף: לא? בעצתך.

אלי אלאלוף: אני שמח לשמוע.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת רוצים הבהרות?

מיקי לוי: אפשר לקבל את המצגת בבקשה?

<איל שורצברג: היא נשלחה לוועדה אתמול.

יחיאל חיליק בר: אדוני היושב ראש, קודם כל תודה על הדיון.

יחיאל חיליק בר: אני מאוד בעד אסדרה ואסדרה זה דבר טוב.

יחיאל חיליק בר: בדיוק דיברתי עם מיקי על כמה זמן במדינה הזאת לוקח להסדיר דברים ומי משלם את המחיר לגבי האסדרה הזאת.

יחיאל חיליק בר: הסיפור של התקנות, אני לא יודע כמה התייחסתם לזה ובוודאי עוד תתייחסו לזה, חייבים להתקין תקנות בהתאם לחוק בפרק זמן סביר.

יחיאל חיליק בר: אני אומר בפרק זמן סביר ומוגדר כי אין לוח זמנים מוגדר בחוק.

יחיאל חיליק בר: במדינה שלנו, אני יודע שכשאין לוח זמנים מוגדר ואין תקרה, זה כנראה יכול להיגרר לנצח.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: קבענו כאן נהלים.

אלי אלאלוף: בדרך כלל יש לוח זמנים ואפילו בחוק שמנו את זה.

מיקי לוי: אולי נעביר את החוק לפני החתימה או אחרי החתימה.

אלי אלאלוף: חתימה של מה?

מיקי לוי: של התקנות.

אלי אלאלוף: ודאי שלפני.

<אמיר רשף: החלטת הממשלה קבעה לנו לוח זמנים להכנת התקנות מיום שעובר החוק.

מיקי לוי: אם יכינו את התקנות עוד עשר שנים, מה יקרה?

אלי אלאלוף: יהיה כאן מי שיחליף אותך ואותי.

מיקי לוי: איזה שוט יש לנו שנעביר את החוק ולא יהיו תקנות.

אלי אלאלוף: יש לנו שוט.

אלי אלאלוף: חלק אינטגרלי של החוק הוא כולל מועד.

יחיאל חיליק בר: קודם כל, הוא אומר 120 ימים.

<אמיר רשף: החלטת הממשלה קבעה לנו סד של 120 ימים.

יחיאל חיליק בר: מיום שעובר החוק.

יחיאל חיליק בר: בסוף מדובר כאן בבריאות הציבור, בסיכונים, בבטיחות ולדעת איזה מוצר הוא טוב, אם מביאים חיקויים, זיופים, מה קריא ומה לא בריא.

יחיאל חיליק בר: אם אין תקנות בדברים האלה, הדברים האלה לא מוסדרים.

יחיאל חיליק בר: לכן, אם אתם יכולים להתחייב למועד הזה, זאת כבר התחלה טובה.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת החדש מיכאל מלכיאלי.

יחיאל חיליק בר: מעבר לכך שאין מה לעשות עם זה, אני חושב שהדבר הזה לא היה צריך להיות בחוק ההסדרים אלא היה צריך להיות בחקיקה מסודרת.

יחיאל חיליק בר: זה נושא שמסדיר ענף שלם שלא מוסדר יותר מדי שנים ועצוב שזה מגיע בחוק ההסדרים מהדלת האחורית.

<איל שורצברג: אני קצת מתנגד לאמירה שהנושא הזה לא מוסדר.

<איל שורצברג: הנושא הזה הוא מוסדר, הוא מוסדר בצורה מסוימת שמשרד הבריאות ראה לנכון צורך לתקן אותו בהתאם למה שמקובל בחקיקה האירופאית.

יחיאל חיליק בר: אנחנו אומרים שהאסדרה הזאת לא מספיקה.

<איל שורצברג: יכול להיות.

יחיאל חיליק בר: לא מספיק מתוחמת.

יחיאל חיליק בר: אני אומר לך שזה לא מוסדר מספיק, זה לא מוגדר מספיק.

יחיאל חיליק בר: אין מה לעשות.

יחיאל חיליק בר: אני לא מוריד ממאמצי משרד הבריאות לעשות אבל אני אומר שהאסדרה הזאת באה מעט מדי ומאוחר מדי.

יחיאל חיליק בר: צריך לעשות אותה כמו שצריך.

יחיאל חיליק בר: הלוואי וזה היה בחוק ולא בתקנות.

יחיאל חיליק בר: הסתייגות אחת אדוני היושב ראש, בסיפור של האגרות.

יחיאל חיליק בר: אתה מכיר את זה?

אלי אלאלוף: עוד לא הגענו לזה.

אלי אלאלוף: תן לנו להגיע לזה.

יחיאל חיליק בר: בסדר.

יחיאל חיליק בר: היה חשוב לי התיחום של הזמנים.

יחיאל חיליק בר: אמרתם 120 ימים מיום החוק ולאגרות נגיע אחר כך.

יחיאל חיליק בר: בסדר.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נדבר על הכוחל ביחד, גם על האגרות וגם על הכול.

עבדאללה אבו מערוף: הכותרת הייתה הורדת יוקר המחיה.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו צריכים למצוא את המשוואה הנכונה כדי שלא יהיו פרדוכסים.

יחיאל חיליק בר: מה, לגבי האגרות?

יחיאל חיליק בר: אין הצדקה לאגרות האלה היום.

יחיאל חיליק בר: אם כבר מדברים אבל אולי נדבר על זה אחר כך.

יחיאל חיליק בר: על מה לוקחים היום אגרה?

עבדאללה אבו מערוף: שלא תבין אותי לא נכון.

עבדאללה אבו מערוף: אם הכסף הזה חוזר לאוצר ואכן צריך לשלם אגרות אבל האגרות האלו – אני בעד אסדרה ובעד בריאות הציבור, אבל הכותרת הייתה הורדת המחירים ויוקר המחיה.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן אני בעד אבל אם מצד שני זו המטרה שלנו, חוץ מהבריאות ושהמוצרים לא יהיו מזויפים, שגם לא נפגע גם בייצור המקומי שזה מאוד חשוב.

עבדאללה אבו מערוף: אם ניקח מהיד הזאת ונשים ביד השנייה והאגרות יגרמו לעליית מחירים, לא עשינו כלום.

יחיאל חיליק בר: מילא יעלו את המחירים, אבל על מה אתה לוקח אגרה?

יחיאל חיליק בר: הטלתם את הבדיקה של המוצרים על היצרן או על היבואן ואתם לוקחים אגרה.

אלי אלאלוף: דוקטור עבדאללה אבו מערוף יודע בדיוק מה הוא רוצה להגיד.

יחיאל חיליק בר: הולכים להיכנס עוד אלפיים מוצרים לשוק.

אלי אלאלוף: אנחנו בפתיחה כללית על הצעת החוק הזאת.

אלי אלאלוף: החברים יסיימו להציג את המצגת שלהם ונסיים את הדיון הכללי ואחר כך, כשנגיע לסעיפים השונים, תתייחסו.

עבדאללה אבו מערוף: אני בעד האסדרה.

אלי אלאלוף: תמשיכו ולא נפריע לכם.

<איל שורצברג: נעשה את זה בקצרה.

<איל שורצברג: הרפורמה כרגע מתוכננת להתבצע בשני צעדי חקיקה.

<איל שורצברג: בצעד הראשון אנחנו נתקן את פקודת הרוקחים באופן כזה שתיתן ביטוי לרפורמה ותאפשר לאחר מכן בחקיקה משנית את תיקון התקנות שבעצם תיתן את הפרשנות ואת הביצוע של אותה חקיקה ראשית.

<איל שורצברג: בשורה התחתונה אנחנו מבקשים לעבור ולבטל את צו הפיקוח על מוצרים או אנחנו גוזרים היום את הרגולציה ולעבור בעצם לצורה אחרת של עבודה בה היצרן או היבואן מגיש לנו באמצעות מערכת ממוחשבת את התיקים של המוצרים ומרגע שהוא עשה את זה ומילא את כל החובות שמוטלות עליו, חלקן גם מפורטות בחקיקה הראשית וחלקן יפורטו בשלב מאוחר יותר גם בחקיקה המשנית, הוא בעצם יכול להתחיל לשווק ואנחנו באמצעות המפקחים שניתנו לטובת הרפורמה הזאת נבצע את הפיקוח בשווקים ולא נעשה את הפיקוח בטרם עת כי המערכת הממוחשבת בעצם תעשה את הסריקה ומי שיעמוד בתנאים, יוכל להגיש.

<איל שורצברג: יהיה סוג של הגשה, לאחר מכן היבואן/היצרן יקבל אישור לעלות והוא יתחיל לשווק.

<איל שורצברג: יש כמה נושאים מהותיים שאנחנו מבקשים להסדיר גם אותם.

<איל שורצברג: הנושא של מול מי אנחנו פועלים באותן חברות אצל יצרנים או יבואנים.

<איל שורצברג: לאדם הזה קוראים נציג אחראי.

<איל שורצברג: אותו נציג אחראי בעצם אחראי על ההגשה למשרד הבריאות ואחראי לדו שיח שיכול לבוא לאחר מכן או במהלך אותה הגשה והוא בעצם נושא באחריות לכל מוצר ומוצר באופן ספציפי.

<איל שורצברג: הדבר הנוסף שאנחנו מבקשים הוא שאותו נציג אחראי גם יעבור סוג של הכשרה, הכשרה של שלושים-ארבעים שעות, ההכשרה הזאת יכולה להיות גם אינטרנטית או יכולה להיות גם פנימית.

<איל שורצברג: אנחנו נספק את התכנים אבל את הסילבוס אנחנו ניתן.

<איל שורצברג: מי שיעשה את ההכשרה הזאת, אלה אותם גופים שיבקשו להכשיר ואותו נציג נושא באחריות מאוד מאוד כבדה.

<איל שורצברג: אם אנחנו עושים הקבלה של זה לפקודת הרוקחים,.

<איל שורצברג: הוא סוג של רוקח אחראי באותם מקומות אבל אנחנו לא מבקשים שם רוקח אלא אנחנו מבקשים שם אדם עם 12 שנות לימוד שזה נראה לי דבר שהוא סביר.

<איל שורצברג: מעבר לזה, יש נושא של תיק תמרוק.

<איל שורצברג: כל תמרוק מגיע עם תיק וגם נפתח מרכז רעלים כי כאשר משווקים את אותו מוצר, אנשים עלולים להשתמש בו בצורה שהיא לא נכונה ולפעמים עלולות להיגרם אתו כל מיני בעיות למרות שלא אמורות להיגרם.

<איל שורצברג: יהיה איזשהו מרכז רעלים שבמידה ויש אזרח שנפגע, מי שמטפל בו יוכל לפנות, נוכל לפתוח את התיק ולראות ממה זה מורכב כדי לתת עזרה ראשונה לאותו בן אדם.

<איל שורצברג: כמובן יש עוד סעיפים נוספים שמגדירים מהו תמרוק שהוא מזיק על מנת שאנחנו בעצם לא נגיע למקום שבו יש נזק ואנחנו בעצם לא יכולים לאכוף לאחר מכן וכמובן אנחנו נמנע מלכתחילה את זה שזה יקרה.

<איל שורצברג: עוד נושא שעולה כאן הוא הנושא של יבוא תמרוקים.

<איל שורצברג: תמרוקים מיובאים יכולים להגיע או על ידי בעלי זיכיונות רשמיים של חברות שקיבלו זיכיון ותהיה גם אפשרות לעשות יבוא מקביל, אבל מכיוון שאותו יבוא מקביל יש להבטיח באמת שמדובר במוצרים באיכות שהיא טובה כמו אותם מוצרים שמגיעים מהיבואן הרשמי, אנחנו נקבע תנאים שיאפשרו מצד אחד את היבוא המקביל אבל יבטיחו מעל לכל ספק את בריאות הציבור.

<איל שורצברג: לגבי הנושא של העבירות.

<איל שורצברג: יהיה נושא של הוראות פליליות וסמכויות להטלת עיצומים כספיים כפי שמקובל היום בפקודת הרוקחים.

אלי אלאלוף: אני מבקש התייחסויות כלליות ולא לסעיפים השונים בהצעת החוק.

<ראובן בילט: יושב ראש חטיבת הקוסמטיקה, לשכת המסחר.

<ראובן בילט: יש בעצם שלוש סוגיות שאנחנו רוצים להעמיד את כבוד הוועדה בפניהן.

<ראובן בילט: הסוגיה הראשונה נוגעת לבריאות הציבור, שהיא הדבר המרכזי, ועל זה אנחנו מצפים לתקנות שאנחנו היינו במשא ומתן די ארוך עם משרד הבריאות.

<ראובן בילט: אנחנו חושב שהגענו להסכמות על הנקודות המהותיות אבל חשוב מאוד שברגע שהחוק הזה יתקבל, וראיתי שיש כאן תחולה והתחולה מתייחסת לא לכל התקנות אלא לדברים מאוד ספציפיים, אז הדברים המרכזיים שאם החוק הזה נכנס ויש תחולה, שלא יתקבל מצב שדווקא נושאי בריאות הציבור, לזה אין התייחסות כאן.

<ראובן בילט: כלומר, החוק הזה צריך להתקבל, אנחנו בעד, אבל שהתחולה שלו תהיה ביחס לזה מיד אחרי שמתקבלות התקנות שנוגעות לבריאות הציבור ולא סעיפים ספציפיים שמדברים על מינוי הנציג המוסמך וכך הלאה.

<ראובן בילט: יש עוד שתי סוגיות.

<ראובן בילט: מדברים על הורדת יוקר המחיה, וראה זה פלא.

<ראובן בילט: היום, כפי שאמר דוקטור שורצברג, 13 אלף רישיונות הגישו בשנה החברות היצרניות והיבואניות.

<ראובן בילט: כל אחד משלם על כל מוצר שהוא מביא אגרה.

<ראובן בילט: עבור מה?

<ראובן בילט: עבור הבדיקה ועבור הגשת המסמכים למשרד הבריאות, דבר שלוקח חודשים כי הם בודקים את זה.

<ראובן בילט: לפי התקנות החדשות והמצב החדש לא יהיו יותר רישיונות.

<ראובן בילט: כל האחריות נופלת על היצרן והיבואן ובכל זאת יש אגרה.

<ראובן בילט: אם כן, על מה האגרה?

<ראובן בילט: אנחנו יודעים שאגרה היא לא מס.

אלי אלאלוף: אמרתי שנתייחס ספציפית לעניין האגרות.

<ראובן בילט: יש רק שתי סוגיות שאנחנו רוצים להתייחס אליהן.

<ראובן בילט: האחת היא התחולה והשנייה האגרה.

<ראובן בילט: בזה נמצה את העמדה שלנו ולא ניכנס יותר לתת סעיפים וסעיפים.

<ראובן בילט: היום במקום לדאוג שתרד האגרה, מוסיפים אגרה.

<ראובן בילט: הכיצד?

<ראובן בילט: לאור העובדה שהפעם לפי הגדרה של תמרוק, גם בשמים שעד היום לא היה צריך לשלם אגרה, נכנסים עוד אלפיים בשמים וסבונים למצב שצריך לשלם אגרה.

<ראובן בילט: עוד דבר.

<ראובן בילט: הורידו את האגרה לייצוא.

<ראובן בילט: זאת אומרת, דואגים לצרכן בגרמניה ובאיטליה, שם יהיה יותר זול, במקום לדאוג למי שקונה את המוצר כאן בארץ.

אלי אלאלוף: זה נראה לי מאוד חשוב.

<ראובן בילט: קיבלו את ההוראה הזאת, הפחיתו את זה.

<ראובן בילט: באופן טבעי המוצר יהיה יותר זול לצרכן באנגליה או בגרמניה.

<ראובן בילט: אין לזה סיבה.

<ראובן בילט: ראינו שמשרד האוצר הקציב חמישה מיליון שקלים למשרד הבריאות עבור פיקוח.

<ראובן בילט: רישיונות כבר אין, לא צריך יותר כלום, הנטל הוא על היבואן ולכן על מה משלמים את האגרה?

<ראובן בילט: על כלום?

<ראובן בילט: כאשר מדברים במלים גבוהות על יוקר המחיה, אז בבקשה, דבר ראשון – תסירו את זה.

אלי אלאלוף: ברשותך, אמרתי לך ואני חוזר.

אלי אלאלוף: כל מה שקשור לסעיפים ספציפיים בחוק הזה, נדון בהם עת נגיע לסעיפים.

אלי אלאלוף: הנושא של האגרה, אני יודע – גם הכינו אותי, גם החברים שלי בכנסת אמרו לי שזה הסעיף הבעייתי ביותר – ואני מבקש לא להתייחס לזה.

אלי אלאלוף: עד עכשיו שמענו מספיק מלים על ההערות הקשורות במילה אגרה.

אלי אלאלוף: בבקשה, מעכשיו לא רוצה לשמור על זה כלום.

אלי אלאלוף: נגיע לסעיף הזה, תגידו כל מה שתגידו אבל לא כרגע.

אלי אלאלוף: יש לך עוד הערות?

<ראובן בילט: לא.

<ראובן בילט: זה בשלב זה.

<שחר שקורי: אני יבואן וגם קונה מוצרים כאן בארץ בענף המספרות.

<שחר שקורי: ענף המספרות הוא מאוד מאוד מאוד קטן.

<שחר שקורי: יש שלוש חברות גדולות ששולטות בענף הזה.

<שחר שקורי: אני חושב שאת העסק הזה בלתי אפשרי לפתוח ו אני גם אסביר לך למה.

<שחר שקורי: משרד הבריאות דורש רישיון תמרוקים.

<שחר שקורי: הנושא הזה של רישיון תמרוקים קשור גם לרישיון עסק, לוקח בין ארבעה לחמישה חודשים.

<קריאה: אתה מדבר על הכללי או על הפלוני?

<שחר שקורי: על הכללי.

<שחר שקורי: אני צריך לפתוח עסק, אני צריך לקחת מקום, לשלם ארנונה, לשלם מסים וכולי ולהתמודד מול המחוז בתל אביב.

<שחר שקורי: הייתה מישהי שאתם מכירים אותה, גברת כהן, והיא החזיקה אותי תשעה חודשים ולא נתנה לי את הרישיון.

<שחר שקורי: אני רצה להגיש רישיון לתמרוק – לא, משרד הבריאות לא מאשר לי.

<שחר שקורי: אתה צריך קודם כל להוציא רישיון כללי.

<שחר שקורי: זאת אומרת, אני צריך להחזיק מקום, אני צריך רישיון של כיבוי שלוקח ארבעה-חמישה חודשים.

אלי אלאלוף: בירוקרטיה.

מיקי לוי: לגבי אחזקת מקום, יש הוראות במדינת ישראל.

<שחר שקורי: זה עולה כסף.

<שחר שקורי: אני בא להגיש רישיון, אומרים לי, לא, תחכה, תחכה ארבעה-חמישה חודשים.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן התייחסות אמנם חלקית.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: יתייחסו לזה בהמשך.

<יואב גזית: אני בעלים של חברה שמייצרת תמרוקים ואני יושב ראש ענף התמרוקים בהתאחדות התעשיינים.

<יואב גזית: חובה לעשות רגולציה חדשה.

<יואב גזית: היום באמת הענף עובד על איזשהו צו משנת 1973.

<יואב גזית: אנחנו בעד שינוי רגולציה ואכן הגיע הזמן לכך.

<יואב גזית: אבל החלום הרטוב של התעשייה הישראלית הוא אם היו מאמצים את הרגולציה האירופאית כלשונה כי הרגולציה האירופאית שנכנסה ב-2013, היא המחמירה ביותר בעולם.

<יואב גזית: שואלים אותי מה הייתי רוצה שיקרה, ואני אומר שהייתי רוצה שיאמצו את הרגולציה האירופאית.

<יואב גזית: לא צריך להיות יותר חכמים מהאירופאים.

<יואב גזית: אבל זה כנראה לא יקרה.

עבדאללה אבו מערוף: למה לא?

עבדאללה אבו מערוף: אפשר להיות יותר חכמים מהאירופאים.

עבדאללה אבו מערוף: מה זה רע?

<יואב גזית: הלוואי.

<יואב גזית: בחמש השנים האחרונות רצו טיוטות של תקנות תמרוקים.

<יואב גזית: היינו משוכנעים שהן עומדות להיות מאושרות ופתאום דרך חוק ההסדרים קיבלנו חקיקה ראשית פלוס התקנות שאף אחד לא ראה אותן.

<יואב גזית: כלומר, אנחנו כאן באמת סומים בערפל כי אנחנו לא יודעים מה יגידו התקנות.

<יואב גזית: אם קוראים היום את החקיקה הראשית, במשפט אחד אני רוצה לומר שאני מבין כי התעמקתי הרבה בעניין שכל החקיקה דרך חוק ההסדרים נובעת מזה של ועדת לנג והחלטת הממשלה להוריד את יוקר המחירים בישראל.

<יואב גזית: ועדת לנג קובעת חד משמעית שרוב התמרוקים בישראל מיובאים.

<יואב גזית: שבעים אחוזים לפי מסקנות הוועדה.

<יואב גזית: בהערת אגב אומר ששוק התמרוקים הוא לא שמונה מיליארד שקלים.

<יואב גזית: אין נתונים על היקף צריכת התמרוקים בישראל.

<יואב גזית: שנה שלמה אני מתכתב עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – אין מספר.

<יואב גזית: לפני חמש שנים הפסיקו לספור.

<יואב גזית: כשאתה מדבר על מספרים זה כולל אבקות כביסה, דטרגנטים וכולי.

<יואב גזית: אין נתונים לצריכת התמרוקים בישראל.

<יואב גזית: ועדת לנג קובעת ששבעים אחוזים מיובא ואכן רוח הוועדה ורוח החלטת הממשלה היא להסיר חסמים ולפתוח את השוק ליבוא.

<יואב גזית: ומה אנחנו מקבלים?

<יואב גזית: מקבלים כאן חקיקה שתשעים אחוזים ממנה מתייחסים לתעשייה הישראלית.

<יואב גזית: יש כאן משהו שהוא לא כל כך מתיישב עם ההיגיון הצרוף שלי.

<יואב גזית: החקיקה הזאת היא הקשחה רצינית על התעשייה הישראלית.

<יואב גזית: אם הייתי יבואן, הייתי מברך על החקיקה הזאת זולת האגרות.

<יואב גזית: לא לחינם היבואנים אומרים שזה מצוין להם.

<יואב גזית: בטח זה טוב להם.

אלי אלאלוף: אני חייב הערה ספונטנית אישית.

אלי אלאלוף: אם אנחנו בחקיקה הזאת מכבידים על הייצור המקומי והיצרנים המקומיים, אני אומר לך שהיא לא תעבור.

<יואב גזית: אם אפשר להשלים את המשפט בהקשר של האגרות.

<יואב גזית: אני רוצה לחדד את ההבדל בין יצרן לבין יבואן.

<יואב גזית: כפי שאמר דוקטור שורצברג, במסגרת הרגולציה - וזה תקין וזה מקובל – היצרן צריך להכין תיק מוצר.

<יואב גזית: ההשקעה המוערכת – ומאחר והחברה שלי עוסקת הרבה ביצוא לחוץ לארץ – היא סדר גודל של כ-5,000 שקלים ליחידת מוצר.

<יואב גזית: יבואן מטבע הדברים מקבל את זה מן המוכן מהספק שלו בחוץ לארץ.

<יואב גזית: יש כאן ביי דפנישן הפליה, אולי לא הפליה אבל אי אפשר להתווכח על זה כי זה המצב כי היצרן צריך להכין את התיק הזה בעצמו לעומת יבואן שמקבל את זה מן המוכן.

אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף, תתייחס.

<יואב גזית: לכן בסוגיית האגרות, לתת אגרה גם על נוטיפיקציה וגם על הכנת תיק, זה גזר דין מוות על התעשייה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: דוקטור נורית הראל.

<נורית הראל: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

<נורית הראל: מעל חמש שנים אני באופן אישי בפגישות עם משרד הבריאות על התקנות האלה ואנחנו עברנו סעיף סעיף והגענו להרבה הסכמות ופשרות.

<נורית הראל: הם באו לקראתנו והתעשייה באה לקראתם ומצאנו את העמק השווה.

<נורית הראל: אבל לעכשיו אנחנו, כמו שאמר יואב, לא ראינו את הנוסח הסופי כך שאנחנו לא בדיוק יודעים.

<נורית הראל: אני מניחה שזה הנוסח האחרון שראינו בהנחה שלא יצפו לנו שם הפתעות.

<נורית הראל: כולם דיברו כאן על נוטיפיקציה.

<נורית הראל: אני רק רוצה להזכיר לפרוטוקול שהנוטיפיקציה לא מוזכרת בחוק.

<נורית הראל: היא לא חלק.

<ענת מימון: הפצנו לפני יומיים.

<קריאה: הכנסנו את זה לבקשתכם.

<נורית הראל: זה מוזכר בדברי ההסבר.

<נורית הראל: אני חוזרת בי.

<קריאה: זה תיקון שהוועדה ביקשה.

<נורית הראל: אני שמחה.

<נורית הראל: אני רוצה לומר משהו מעמדת התעשייה.

<נורית הראל: אנחנו חושבים שהנטל הרגולטורי היום הוא בלתי אפשרי אבל אנחנו בטח מבינים את חשיבות הענף לבריאות הציבור ולאיכות של המוצרים שלנו.

<נורית הראל: אנחנו לא באים לבקש הקלות כדי לפגוע בבריאות הציבור, בריאות הציבור חשובה לנו כי אנחנו חברות ארוכות טווח.

אלי אלאלוף: חיליק, התאפקתי לא להגיד מה שאני אומר כרגע.

אלי אלאלוף: אנחנו לא ממהרים.

אלי אלאלוף: זה דיון ראשון של שעתיים.

אלי אלאלוף: אתה יודע שלפי הנהלים אנחנו חייבים להפסיק אותו בשעה 11:00.

אלי אלאלוף: ביום ראשון יתקיים דיון בן ארבע שעות, משעה 10:00 ואם הזמן לא יספיק, נעבוד בלילה אבל נמצה את הדיון בצורה מלאה.

אלי אלאלוף: לא נמהר ולא נקבל החלטות פזיזות במיוחד כשזה קשור לבריאות הציבור, נושא שגם לך חשוב.

יחיאל חיליק בר: חד משמעית.

יחיאל חיליק בר: תודה אדוני.

אלי אלאלוף: אני סיימתי את רשימת האנשים שביקשו את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: אתם יכולים להתייחס, משרד הבריאות ומשרד האוצר.

<איל שורצברג: כדי להגיע מוכנים ומיושרים, אנחנו נפגשנו עם כל בעלי העניין במהלך חגי תשרי, כדי שעצם נגיע לכאן עם כמה שפחות חילוקי דעות.

<איל שורצברג: יש נושאים מהותיים שיכולים לקבל תשובה מהאוצר לגבי הנושא של בריאות לגבי הנושא של התקנות.

<איל שורצברג: אנחנו חושבים שהתקנות וגם החקיקה הראשית הם כמעט אחד לאחד למה שמופיע בדירקטיבה האירופאית.

<איל שורצברג: אנחנו לא עשינו שם שינויים כאלה מהותיים למעט בנקודות בודדות שעיקרן הנושא של הנציג האחראי וההבטחה של כניסת מוצרים שיהיו בעלי איכות ומשווקים באותן מדינות כי אנחנו לא רוצים לקבל לכאן כל מיני דברים שלא משווקים שם.

<איל שורצברג: ברור לנו שהאמירות האלה הן לא כל כך ברורות לנו.

<איל שורצברג: מכיוון שיש את הנושא של החקיקה הראשית ולאחר מכן יבואו התקנות, אנחנו לא צופים שינויים משמעותיים אם בכלל.

<איל שורצברג: הפיצול נבע מנסיבות טכניות משפטיות ולא מתוך מקום של לשנות דברים שראיתם בעבר.

<איל שורצברג: בסבירות גבוהה לא יהיו שם שינויים מהותיים אלא אם יעלו כאן דברים שחברי הוועדה יבקשו לשנות ואז ישונו גם התקנות שיבואו לאחר מכן.

<איל שורצברג: כמעט לחלוטין זה דומה מאוד עד זהה למה שנעשה בחקיקה האירופאית.

<איל שורצברג: אנחנו לא חושבים שהמצאנו כאן את הגלגל.

<איל שורצברג: לגבי מה שאמר אדון שקורי, לגבי הנושא של רישיון עסק.

אלי אלאלוף: אני רוצה להתייחס.

אלי אלאלוף: זה לא סתם רמז שאמר לנו אדון שקורי ואני שומע אותו לא פעם.

אלי אלאלוף: כאשר יש תפקיד מרכזי, לפעמים אזורי, שמעכב את כל מתן הרישיונות, אין כאן התערבות שלכם כדי לתקן את המצב הזה?

אלי אלאלוף: זאת אחת הבעיות הקשות שפתאום מחוז א' עובד ברמה מסוימת ומחוז ב' עובד ברמה אחרת.

<איל שורצברג: אני אתייחס לכל דבר.

אלי אלאלוף: לא פרסונלי.

<איל שורצברג: לא, לא פרסונלי.

<איל שורצברג: אנחנו לא מפחדים מביקורת והתפקיד שלנו בתור משרתי ציבור הוא לתת שירות טוב לציבור שמגיע אלינו, לאזרחים.

<איל שורצברג: כאשר עולים חילוקי דעות בין גוף מפוקח, גוף מבוקר, לבין הרגולטור שלו כאשר לצורך העניין אם אנחנו מדברים על הרוקחות המחוזית, גם לרוקחים המחוזיים יש בוס.

<איל שורצברג: לעתים אני מקבל פניות ואני בוחן אותן.

<איל שורצברג: אני לא אומר שבמקרה שלך מוצדק או לא מוצדק.

<איל שורצברג: יש תמיד התאמה בין ההרגשה לבין מה שבפועל נעשה.

<איל שורצברג: הדבר הנוסף שאני אומר הוא שיש שינוי ניכר מאוד בכל תפיסת העבודה בארבע השנים האחרונות.

<איל שורצברג: יש הרבה יותר אסדרה מרכזית של האופן שבו פועלות הרוקחויות המחוזיות ולי לא ידוע היום על שום בעיה שקיימת בגינה מתעכבים רישיונות עסק אלא אם יש באמת סיבה שאותו עסק לא יכול להכיל.

<איל שורצברג: אם יש בעיה שהיא נקודתית ספציפית, אנא ממך – כדי שלא נעשה כאן את הדיון רחב – פנה אלי באופן ישיר למייל שלי.

<שחר שקורי: אי אפשר לדבר אתך.

<שחר שקורי: אני מתקשר אבל אף אחד לא עונה לטלפון.

<שחר שקורי: אין טלפון.

<שחר שקורי: אני מדבר עם איזה מוקד במשרד הבריאות.

<נילי חיון דיקמן: אפשר לפנות במייל.

<איל שורצברג: פשר לפנות במייל וכוכבית 5400.

<איל שורצברג: אנחנו מחויבים בלוחות זמנים של עד 48 שעות במערכת ה-CRM שלנו.

<איל שורצברג: אין מצב שמי שפנה אלינו לא קיבל תשובה או הוזמן לדיון או נשלחה איזושהי הנחיה בנושא הזה.

<נילי חיון דיקמן: יש גם בשורה במסגרת הצעת החוק כיוון שבנושא הזה של רישיונות כלליים, אנחנו היום מעגנים את האיזו שמפורט בסעיף שניתן גם לקבל איזו מגוף לגוף של סטנדרטיזציה וזה לא יהיה לחלוטין משהו שהרוקח המחוזי לפי שיקול הדעת המקצועי שלו בלבד קובע.

<שחר שקורי: מה קשור שאני מגיש את הרישיון לבודק שיבדוק לי - - -

<נילי חיון דיקמן: אתה לא חייב.

<שחר שקורי: עובדה שהחליטו לעכב לי.

אלי אלאלוף: אדון שקורי, אתה לא חייב להגיב לכל מילה.

<שחר שקורי: בודק אני צריך להביא.

<שחר שקורי: מה זה קשור למשרד הבריאות?

<שחר שקורי: אני לא מבין את זה.

אלי אלאלוף: אני מבקש ממך לשמור על סדר.

אלי אלאלוף: כשיש לך בעיות, כשיש לכם בעיות, כשאתם לא מצליחים לקבל תשובה ברמה המחוזית, בוודאי ברמה ארצית, אני רוצה לקבל כוועדה העתק של התלונות שלכם.

אלי אלאלוף: עד כאן.

אלי אלאלוף: אני מבקש להמשיך בתשובות.

אלי אלאלוף: אמיר, בבקשה.

<אמיר רשף: אני רוצה להגיד כמה דברים.

<אמיר רשף: ראשית, המשמעות של השינוי הזה לאחר שיגיעו התקנות של הודעת שיווק היא שכדי להכניס תמרוק חדש לשוק, בין אם הוא בייצור מקומי ובין אם הוא ביבוא, פרק זמן של מספר חודשים שהיום צריך להמתין כדי לקבל את האישור של משרד הבריאות, אנחנו עוברים לאישור שדה פקטו הוא כמעט מיידי.

<אמיר רשף: אני חושב שהוא תוך 24 שעות, דרך המנגנון של ההודעה.

<אמיר רשף: עם כל הכבוד לאיגוד לשכות המסחר והתאחדות התעשיינים, להגיד שהשינוי הזה לא צריך לגרום לכם להוריד את מחירי המוצרים ולהביא לירידה ביוקר המחיה, אני חושב שזה במלים פשוטות לא מדויק.

<קריאה: איך?

<קריאה: אתה רוצה אגרה לפני שנלחץ על הכפתור במחשב.

<אמיר רשף: בואו נדבר על האגרות.

<אמיר רשף: 1,312 שקלים, אגרה של רישיון תמרוק פלוני היום ואחרי החוק נצטרך להסדיר את זה לאגרות חדשות על הנוטיפיקציות.

<אמיר רשף: בוא נניח שזה יישמר.

<אמיר רשף: 1,312 שקלים לחלק ל-10,000 פריטים שאני מצליח למכור, המשמעות היא 13 אגורות ליחידה.

<אמיר רשף: 13 אגורות ליחידה, זאת האמירה שלכם, זה יוקר המחיה.

<קריאה: על כל גוון אתם גובים כסף.

<קריאה: על כל צבע אתם גובים כסף.

<קריאה: אתה מטעה את הוועדה.

<קריאה: זאת פשוט לא אמת.

<אמיר רשף: אם רוצים לתלות את פערי המחירים באגרות, שיצאו בהודעה משותפת התאחדות התעשיינים ואיגוד לשכות המסחר ויאמרו שמשרד האוצר מייקר ב-13 אגורות את הדיאודורנט.

<קריאה: אלה לא 13 אגורות.

<קריאה: אתה מוסר מידע לא נכון.

<קריאה: איזה דיבורים אלה?

<קריאה: זה אולי לחברות הגדולות.

<קריאה: לא לנו.

אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מבקש.

אלי אלאלוף: או שנעשה דיון מסודר או שאני אתחיל בצורה לא נעימה - - -

<קריאה: אבל הוא לא מדייק בעובדות.

אלי אלאלוף: אתה תתייחס כשהוא יסיים.

<אמיר רשף: לגבי מה שאנחנו כממשלה צריכים להוציא כדי ליישם את הרגולציה.

<אמיר רשף: אמר חבר הכנסת בר שאנחנו לא נותנים יותר אישורים, אין לנו עלויות, אין יותר רגולציה ולכן למה גובים אגרות.

<אמיר רשף: ההפך הוא הנכון.

<אמיר רשף: הרגולציה החדשה עולה לנו יותר.

<אמיר רשף: משרד הבריאות צריך לשדרג את מערכות המחשוב שלו כדי לייצר את האכיפה.

יחיאל חיליק בר: אבל לא קיבלת כסף על הרגולציה?

<אמיר רשף: משרד הבריאות נותן תוספת של פקחים ושל עובדים.

מיקי לוי: זאת לא בעיה שלהם.

יחיאל חיליק בר: גם קיבלתם כסף לכך.

מיקי לוי: זאת בעיית מדינה.

מיקי לוי: לא בעיה שלהם.

<אמיר רשף: מי זה קיבלתם?

<אמיר רשף: אני משרד האוצר.

יחיאל חיליק בר: משרד הבריאות קיבל חמישה מיליון שקלים לפיקוח.

<אמיר רשף: אני לא יודע מתי, לפני כעשר שנים.

<אמיר רשף: אגרות נכנסות לאוצר המדינה.

יחיאל חיליק בר: אבל הכסף שקיבלתם בזמנו הוא לא על רגולציה.

יחיאל חיליק בר: הוא על הבדיקה של המוצר.

יחיאל חיליק בר: אל תטעו את הוועדה.

<אמיר רשף: עכשיו הרגולציה שם היא אחרת.

<אמיר רשף: עכשיו הרגולציה היא פיקוח בשווקים, זה דורש מנגנונים אחרים.

יחיאל חיליק בר: אבל קיבלת כסף.

יחיאל חיליק בר: קיבלת חמישה מיליון שקלים למפקחים.

<אמיר רשף: מה זה קיבלתם?

יחיאל חיליק בר: למה אתם בסוף מגלגלים את זה עליהם?

<אמיר רשף: אדוני, אגרות ככלל, היום כאשר משלמים אגרות, הכסף נכנס לאוצר המדינה והמשרדים מקבלים אותו דרך התקציב.

<אמיר רשף: כך זה עובד.

אלי אלאלוף: זאת תשובה.

<אמיר רשף: אני מצטער שעצבנתי את כל הנוכחים.

<אמיר רשף: אני רוצה להגיד גם משהו שהם ישמחו לשמוע.

יחיאל חיליק בר: אנחנו יודעים לעצבן בחזרה אם צריך.

<אמיר רשף: יש את הנושא של האלפיים פריטים חדשים שהיו ברגולציה של משרד הכלכלה ועכשיו עוברים למשרד הבריאות.

<אמיר רשף: אני מודה שלא הייתי ער לשינוי הזה.

<אמיר רשף: לאור זה ולאור זה שזה מייצר איזשהו גידול בהכנסות, אני אלמד את המספרים, נבדוק את המשמעויות של זה ואם אפשר, אני אבוא עם הצעה.

יחיאל חיליק בר: אדוני, הוא פנה אלי ואני מבקש להגיב על זה.

אלי אלאלוף: גם אם הוא לא פונה אליך, אתה יכול להגיב.

יחיאל חיליק בר: ראית שכשאמרת לי שזה לא הנושא, אמרתי שזה לא הנושא.

יחיאל חיליק בר: קודם כל, צריך להגיד את האמת, בטח בוועדה בראשותך.

יחיאל חיליק בר: ה-1,300 שקלים אגרה היו עד היום כי משרד הבריאות היה עושה בדיקה למוצרים.

יחיאל חיליק בר: החליט מי שהחליט שאת הבדיקה הזאת עושים היבואנים, היצרנים וכולי.

יחיאל חיליק בר: זאת אומרת, זה כבר לא עליכם.

יחיאל חיליק בר: עכשיו בא כבוד נציג משרד האוצר ואומר, לא, אבל יש לנו פיקוח.

יחיאל חיליק בר: אני גם את זה ביררתי ואני יודע שלפיקוח קיבלו חמישה מיליון שקלים נוספים כדי לפקח.

יחיאל חיליק בר: עדיין אתם לוקחים את ה-1,300 שקלים והוא הזכיר את האלפיים מוצרים שעוד הולכים להיכנס לשוק, מה שיתגלגל עוד פעם על היצרנים ועל בעלי המפעלים והיבואנים, ובסוף אדוני, תן לי לנחש, זה גם לא יישאר אצלם אלא הם יגלגלו את זה על הציבור ואותו יוקר מחיה ועוני שאתה אדוני מראשי הלוחמים עליו בכנסת, ימשיך לעלות, ולמה?

יחיאל חיליק בר: כי הציבור ישלם את אותם 1,300 שקלים כפול אלפיים כפול אני לא יודע מה על משהו שהוא לא צריך לשלם, על משהו שמשרד הבריאות מקבל עליו כסף.

יחיאל חיליק בר: יוקר המוצרים יעלה, יוקר המחיה יעלה וכל משפחה שצריכה לקנות שמפו או סבון או בושם או אני לא יודע מה, תשלם בגלל שמשרד הבריאות מחליט שהוא קורא לזה רגולציה ובגלל לזה דורש את אותם 1,300 שקלים שהוא לא צריך לקבל.

יחיאל חיליק בר: לכן אני חושב שהאגרה הזאת צריכה להיות מבוטלת.

יחיאל חיליק בר: לכן המחירים של המוצרים צריכים לרדת אלא אם כן הם יגידו שהם לוקחים את זה על משהו מוצדק.

יחיאל חיליק בר: לקרוא לזה רגולציה כשאנחנו יודעים שמה שאתה עושה, ובצדק, זה פיקוח, אבל על הפיקוח הזה אתה מקבל כסף, אתה מקבל חמישה מיליון שקלים.

יחיאל חיליק בר: לשם מה קיבלתם חמישה מיליון שקלים?

<איל שורצברג: על פקחים, אבל זאת הרגולציה החדשה.

יחיאל חיליק בר: קיבלת חמישה מיליון שקלים מכספי המסים של הציבור.

יחיאל חיליק בר: למה אתה מגלגל עליו עוד 1,300 שקלים על בדיקה שאתה לא עושה?

<אמיר רשף: מנגנון של אגרות היום במדינת ישראל עובד כך שאגרות נכנסות לאוצר המדינה.

<אמיר רשף: אולי חבר הכנסת מיקי לוי מכיר את זה.

יחיאל חיליק בר: אגרות שצריך לשלם.

יחיאל חיליק בר: אני רק אומר שלא צריך לשלם את האגרות האלה.

<אמיר רשף: היחידה שמבצעת את מה שעבורו משולמות האגרות מקבלת את הכסף דרך תקציב המדינה.

יחיאל חיליק בר: על פיקוח קיבלנו תקציב, בדיקה אתם לא עושים, אז על מה?

אלי אלאלוף: יש לי בקשה לחברי הכנסת, אם זה מקובל עליכם.

אלי אלאלוף: אני רואה שבכל צורה מגיעים בסוף לאגרות, כאילו כל החוק הזה לא שווה, רק האגרות, ה-1,300 שקלים, ה-5,000 שקלים.

יחיאל חיליק בר: כי מדובר כאן על יוקר מחיה.

אלי אלאלוף: אני מסכים אתך.

אלי אלאלוף: היות והנושא הזה נראה לי מרכזי, אני מבקש שתתכוננו וגם אני אתכונן בדיון ביניים, נעשה את זה בחוץ, בלשכה שלי, ואם תרצו – תבואו.

אלי אלאלוף: אני אשב קודם כל עם אנשי האוצר.

אלי אלאלוף: אני רוצה להבין לפרטי פרטים את כל נושא העלויות ואז אנחנו נחזור ונקיים דיון ספציפי.

יחיאל חיליק בר: אין בעיה.

יחיאל חיליק בר: אם אנחנו לא נהיה שם, לפחות יהיו שם נציגים של היצרנים והיבואנים.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת יבינו בצורה שקטה וישאלו את כל השאלות.

אלי אלאלוף: אחר כך נבוא לדיון במליאה ונדבר על הכול.

מיקי לוי: אני רוצה עד שיבואו עם שיעורי בית לשאול שאלה.

מיקי לוי: אני אשאל את השאלה והם לא צריכים לענות לי עכשיו אלא שיעשו קודם שיעורי בית.

מיקי לוי: 1,300 שקלים אגרה, בסדר.

<שחר שקורי: מה עם כל גוון?

מיקי לוי: אתה לא יכול להפריע לי.

מיקי לוי: אם נגיד יש עשרים סבונים, 1,300 שקלים על הסבון הראשון, זה בסדר, אותו הרכב, אותו הכול, אני לא כימאי, אני רק הסתובבתי בתעשייה בחמישה מפעלים שחלקם הועברו צפונה כדי לספק מקומות עבודה.

מיקי לוי: כשאנחנו נעלה, יצטרכו להוריד עובדים.

מיקי לוי: אני שואל שאלה אחת.

מיקי לוי: נגיד שיש סבון איקס שאישרתם אותו, שילמו עליו 1,300 שקלים, בשביל היופי, בשביל הנראות, עשו אותו צהוב, ירוק, אדום, סגול, את כל הגוונים.

מיקי לוי: על כל אחד 1,300 שקלים?

<אמיר רשף: לא.

אלי אלאלוף: לגבי כל מה שקשור לאגרות ותשלומים, זה לא לדיון עכשיו.

<קריאה: באירופה אין אגרות.

אלי אלאלוף: שמענו את זה שלוש פעמים.

אלי אלאלוף: יש עוד הערות?

<יואב גזית: מילה אחת כדי שלא ייתנו מידע לא נכון.

<יואב גזית: למעשה תמרוק, הטענה המרכזית או הכלל הבסיסי שאסור לייחס לתמרוק סגולות רפואיות.

<יואב גזית: זה הכלל המרכזי של תמרוק.

<יואב גזית: גם אפשר לראות מה ההגדרה שלו.

<יואב גזית: אבל בפועל לוקחים את תעשיית התמרוקים ומכפיפים אותה לתרופות, קודם כל על ידי הכנסה לפקודת הרוקחים שזה לא היה.

<יואב גזית: למעשה עכשיו התמרוק הופך להיות האח הצעיר אבל עדיין הרגולציה הופכת להיות כזאת.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד שמשחה על העור לא יכולה להיות לה השפעה בריאותית כלשהי?

<יואב גזית: אדוני, כשאתה אוכל במסעדה, היא יכולה להרעיל אותך.

אלי אלאלוף: אי אפשר לחזור כל פעם על אותם דברים.

<יואב גזית: בחקיקה הזאת יש עונשים פליליים.

אלי אלאלוף: עוד לא הגענו לעונשים.

<רוית דימנז: אני ממשרד עמית, פולק, מטלון ואנחנו מייצגים את התאחדות התעשיינים.

<רוית דימנז: אני רק רוצה לשאול שאלה/להציע הצעה.

<רוית דימנז: אני יועצת משפטית של התאחדות התעשיינים.

<רוית דימנז: אם הבנתי נכון בדיון, סט התקנות מוכן.

<רוית דימנז: כדי שתהיה לנו תמונה מלאה, אם אפשר בבקשה לבקש לקבל כדי לראות את התמונה בכללותה.

<רוית דימנז: יכול להיות שזה ייתר חלק מהדיון בסעיפים שונים, יכול להיות שזה ייתן את הוודאות הנחוצה.

אלי אלאלוף: אני לוקח על עצמי לעשות את הבדיקה.

אלי אלאלוף: נקבע אם זה בתוך החוק או בנפרד.

<רוית דימנז: אני לא מציעה שזה יהיה בתוך, על אף שזה לא הונח בפני הוועדה אלא פשוט כדי שלנו יהיה.

<רוית דימנז: ץ

אלי אלאלוף: אני באופן אישי אבדוק את זה.

<רוית דימנז: תודה רבה.

<שחר שקורי: יש לי הצעה.

<שחר שקורי: למה אני צריך לשלם כשבקושי אני עושה מחזור של מאתיים אלף שקלים?

<שחר שקורי: למה אני צריך לשלם אגרה בדיוק כמו חברת לוריאל?

<שחר שקורי: אני משלם אותו סכום כשהיא פי מיליארד ממני.

אלי אלאלוף: נתייחס לזה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מירב בן ארי ידידתי מהסיעה ובכלל, ברוכה הבאה.

אלי אלאלוף: עוד הערות?

אלי אלאלוף: אני מציע שנתחיל בקריאת החוק.

אלי אלאלוף: יש לנו עוד שעה.

אלי אלאלוף: היועצת המשפטית שלנו קוראת את הסעיף עד שנמצא לנכון לעשות הפסקה ורק אז יהיו שאלות הבהרה.

<ענת מימון: אני רק אעיר הערה כללית.

<ענת מימון: כשהנוסח הכחול הגיע לוועדה, באמת ראינו שהעלו כמה מהסעיפים שהיו בטיוטת התקנות לרמה של חקיקה ראשית מסיבה משפטית שהוראות כאלה צריכות להיות בחקיקה ראשית ולא בחקיקת משנה.

<ענת מימון: אנחנו סברנו, עשינו גם כמה ישיבות לפני, שיש עוד כמה סעיפים כמו לדוגמה הודעה על השיווק שגם צריכים לעלות לרמה של חקיקה ראשית.

<ענת מימון: לפני יומיים הופץ נוסח שבאמת אם תראו, הוכנסו בו סעיפים נוספים וחשוב שתעברו על הנוסחים שמועלים באתר של הוועדה כל פעם.

<ענת מימון: אנחנו נעבור עכשיו על הנוסח המתוקן הזה שנמצא גם בפניכם.

<ענת מימון: 2.

<ענת מימון: תיקון פקודת הרוקחים בפקודת הרוקחים (נוסח חדש) התשמ"א-1981 (בפרק זה – פקודת הרוקחים) – בסעיף 55א (שזה סעיף ההגדרות של הפרק) - לפני ההגדרה "מוצר" יבוא "חוק רישוי עסקים" – חוק רישוי עסקים התשכ"ח-1968".

<ענת מימון: אחרי ההגדרה "מוצר" יבוא: "נציג אחראי" – מי שאושר כנציג אחראי לפי סעיף 55א5.

<ענת מימון: "נושא משרה בתאגיד" – כהגדרתו בסעיף 60א(ג)".

<ענת מימון: "עוסק בתמרוקים" – מי שמייצר, מייבא, מייצא, עוסק באחסון, הפצה או הובלה או מוכר תמרוקים וכן נציג אחראי".

<ענת מימון: "ציוד רפואי" כהגדרתו בחוק ציוד רפואי, התשע"ב-2012.

<ענת מימון: "רישיון תמרוקים" – רישיון שניתן לפי סעיף 55א1.

<ענת מימון: לגבי הגדרת "תמרוק" – במקום ההגדרה שקיימת היום בפקודה, ההגדרה החדשה היא: "כל חומר או תערובת חומרים המיועדים לבוא במגע עם חלקים חיצוניים של גוף האדם במטרה עיקרית או בלעדית לנקותו, לבשמו, לשנות את מראהו, להגן עליו או לשמור עליו או לשפר את ריחות הגוף למעט תכשיר או ציוד רפואי.

<ענת מימון: לעניין זה – חלק חיצוני של גוף האדם, שכבת העור החיצונית, שיער, ציפורניים, שפתיים, שיניים, ריריות, חלל הפה ואברי המין החיצוניים".

<ענת מימון: אלה ההגדרות.

<ענת מימון: הסעיף הראשון המהותי הוא סעיף 55א1 שהוא מגיע במקום סעיף 55ב שבהמשך גם אותו אנחנו מתקנים.

<ענת מימון: תמרוקים לא ייצר אדם, לא ייבאו, לא ייצאו ולא יעסוק באחסון והפצה של תמרוק אלא אם כן יש בידו רישיון תמרוקים מאת המנהל (בסעיף זה – רישיון) ובהתאם להוראות לפי פקודה זו לתנאי הרישיון ובכלל זה הוראות ותנאים לסוגי הפעילות וסוגי התמרוקים הנקובים בו.

<ענת מימון: לא ייתן המנהל רישיון למבקש אלא אם כן התקיימו כל אלה: למבקש יש רישיון עסק או היתר לרבות היתר זמני או אישור שניתן לפי חוק רישוי עסקים שעניינו תמרוקים.

<ענת מימון: בסעיף זה – רישיון עסק.

<ענת מימון: המבקש מעסיק אנשי מקצוע מסוגים שקבע שר הבריאות (להלן – השר) לצורך הגנה על בריאות הציבור ואבטחת יעילות התמרוק, בטיחותו ואיכותו.

מיקי לוי: הסתייגות.

מיקי לוי: אני מתייעץ.

מיקי לוי: האם יהיה צורך להחריג את כל מה שנאמר כאן לגבי יצוא של תמרוקים?

מיקי לוי: ארץ היעד שאמורה תהיה לעשות את הבדיקות, היא תעשה את הבדיקות.

<ענת מימון: אני אתייחס.

<ענת מימון: בהמשך יש סעיף שמתייחס לייצוא ושם אנחנו קובעים הסדר מקל יותר לקבל הייצוא.

<ענת מימון: יש שם תנאים בסיסיים שהיצרן צריך לעמוד בהם.

<ענת מימון: (3) המבקש מינה נציג אחראי לכל סוג תמרוק שברישיון.

<ענת מימון: ואולם, יצרן או יצואן המייצר או מפיץ תמרוק אך ורק לצורך יצוא מחוץ לישראל לא ימנה נציג אחראי.

<ענת מימון: זאת החרגה ראשונה של היצואנים.

<ענת מימון: לעניין נציג אחראי, תמרוק שמיועד רק לייצוא, לא צריך לגביו נציג אחראי.

<ענת מימון: (4) מתקיימים לגבי המבקש התנאים המפורטים בתקן המנוי בתוספת רביעית א', ואולם רשאי המנהל לתת רישיון למבקש שמתקיימים לגביו התנאים המפורטים בתקנים או בהנחיות מקצועיות בינלאומיים אחרים שהמנהל מצא שהם שווי ערך לפחות לתקן האמור והמנהל בדק ומצא כי המבקש עומד בתנאים ובהנחיות כאמור.

<ענת מימון: נתן המנהל רישיון למבקש שמתקיימים לגביו תנאים המפורטים בתקנים או הנחיות מקצועיות כאמור, יפרסם על כך הודעה באתר האינטרנט של המשרד וינקוב בשם התקן או ההנחיות שנמצאו על ידו כשווי ערך באותו מקרה.

<ענת מימון: (5) למבקש יש את התנאים המתאימים הנדרשים לצורך הובלה והפצה נאותה של תמרוקים לפי הוראות שקבע השר לצורך הבטחת יעילות התמרוק, בטיחותו ואיכותו.

<ענת מימון: (7) תנאים נוספים שקבע השר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, ובכלל זה תנאים לצורך הגנה על בריאות הציבור והבטחת יעילות התמרוק, בטיחותו ואיכותו.

<ענת מימון: תקופת תוקפו של רישיון תמרוקים תהיה חמש שנים.

<ענת מימון: השר רשאי לקבוע הוראות לענין הגשת בקשה לקבלת רישיון או לחידושו, ובכלל זה דרך הגשתה, המועדים להגשתה, הפרטים שייכללו בה והמסמכים שיצורפו לה, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות ביחס להגשת בקשות של סוגים שונים של תמרוקים.

<ענת מימון: המנהל רשאי לקבוע תנאים ברישיון, ובכלל זה תנאים ברישיון, ובכלל זה תנאים מיוחדים הנדרשים לסוגי הפעילות או לסוגי התמרוקים שלגביהם ניתן הרישיון.

<ענת מימון: ובלבד שתנאים נוספים לגבי רישיון תמרוקים קיים ייקבעו בהחלטה מנומקת בכתב, לאחר שניתנה לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.

<ענת מימון: המנהל יפרסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות רשימה של בעלי רישיון תמרוקים (בפרק זה – בעלי רישיון), בהתאם לסוג הפעילות ולסוג התמרוקים שלגביהם ניתן הרישיון.

אלי אלאלוף: עד כאן פתוח לדיון ולהערות.

<ענת מימון: אני אעיר כמה דברים.

<ענת מימון: ברישיון התמרוקים, שימו לב שהוספנו את העניין של עיסוק באחסון והפצה של תמרוק.

<ענת מימון: כלומר, גם מי שבאמת מתעסק באחסון והפצה על כל מה שכרוך בכך, מחסנים, הובלות של זה.

<ענת מימון: זה גם משהו שיהיה צריך להיות כפוף לרישיון.

<ענת מימון: בנוסף, לגבי העניין של רישיון עסק, שימו לב שמספיק שיש היתר זמני או אישור מהרשות המקומית, גם אם אין את רישיון העסק הקבוע על מנת שזה יהווה תנאי מספק מבחינת רישיון התמרוקים ממשרד הבריאות.

<ענת מימון: אני מדברת על פסקה (1) בתוך סעיף קטן (ב), בעמוד 2.

<ענת מימון: בנוסף, לגבי התקנים.

<ענת מימון: מי שמבקש רישיון תמרוקים צריך לעמוד בתקן שקבע משרד הבריאות בתוספת, בתקן איזו שדובר עליו.

<ענת מימון: אבל יש אפשרות לעמוד בתקנים נוספים וביקשנו שהנושא הזה גם יפורסם כדי שיצרנים אחרים יוכלו לראות איזה תקנים נוספים הוכרו ולבקש גם לעמוד בתנאים האלה ולבקש הכרה לפי התנאים האלה.

<ענת מימון: בנוסף, התנאים הנאותים להפצה בהובלה, זה גם משהו שנדרש.

<ענת מימון: זה באופן כללי.

<חביב פאר: אני בעלים של חברת פאר פארם.

<חביב פאר: יש לנו מפעל יצרני בארץ ובקרוב עוד מפעל.

<חביב פאר: היינו רוצים מאוד אחרי חמש שנים שאנחנו מתחננים שתחריגו את הייצוא בכלל מהסעיף הזה.

<חביב פאר: יש כאן בעיה עם הייצוא.

אלי אלאלוף: כשנגיע לייצוא, נדבר עליו.

<חביב פאר: חייבים להחריג את הייצוא כי הייצוא היום הוא לב לבו של הנושא.

<חביב פאר: אנחנו היום מחזיקים את המפעלים שלנו, כל היצרנים כאן הם בישראל, בזכות הייצוא.

<חביב פאר: ללא יצוא, אין לנו שום זכות קיום.

<חביב פאר: אנחנו לא יכולים להתחרות.

אלי אלאלוף: עוד לא התייחסנו לזה.

<חביב פאר: התייחסנו.

<חביב פאר: זאת המהות של העסק שלנו היום.

<חביב פאר: היום הייצוא מחזיק אותנו.

<חביב פאר: ישראל היא מעצמה עולמית היום בתחום הייצוא.

<חביב פאר: אין היום מפעל שלא מייצא.

<קריאה: מה האמירה?

<חביב פאר: אנחנו רוצים שתחריגו את הייצוא.

<קריאה: מרישיון תמרוקים?

<חביב פאר: מכל דבר.

<קריאה: מרישיון כללי?

אלי אלאלוף: אני מבקש להבין.

אלי אלאלוף: אני לא רק מנהל דיון אלא אני גם צריך להבין את הדברים.

<חביב פאר: אנחנו כיצרנים נאלצים היום לעבור כפל רגולציה.

<חביב פאר: פעם אחת רגולציה ישראלית ופעם אחת רגולציה במדינת המקור.

אלי אלאלוף: מדינת הייעוד.

<חביב פאר: היעד אליו אנחנו שולחים.

<חביב פאר: במדינות הנאורות היום – הרבה מדינות באסיה – לא צריך כמעט שום דבר לקוסמטיקה.

<חביב פאר: אין שום בעיה.

<חביב פאר: הן מכירות, הן מסתמכות על התשתיות, על האישורים של התשתיות ובזה זה נגמר.

<חביב פאר: רק בישראל לוקחים את זה צעד אחד קדימה לגבי בריאות הציבור, וזה בסדר.

<חביב פאר: אנחנו לא נכנסים לדיון הזה.

<חביב פאר: אבל מאחר שאנחנו רוצים לייצא, אנחנו צריכים לעמוד בסדרה של מסמכים ותקנות.

<חביב פאר: סתם לדוגמה, בדיקות של מעבדות מוסמכות בגרמניה או במדינות אחרות.

<חביב פאר: לכן אני חושב שצריך להחריג את הייצוא כי הייצוא לא מעניינו של משרד הבריאות הישראלי.

<חביב פאר: מכיוון שאנחנו מכירים את משרד הבריאות ואנחנו יודעים שמשרד הבריאות, כמעט כל זמן מה יש לו עוד איזו הגבלה, עוד איזו פקודה, עוד איזו דרישה, אנחנו מבקשים שהדבר הזה של הייצור, לפחות שהייצור יוחרג.

<חביב פאר: דבר אחרון.

<חביב פאר: חמש שנים לרישיון, אין שום סיבה.

<חביב פאר: בכל העולם כאשר אתה מקבל את הרישיון, אין סיבה שזה יהיה לחמש שנים.

אלי אלאלוף: אנשי משרד הבריאות, תרשמו את השאלות ואחר כך תתייחסו.

<רוית דימנז: לא כל כך ברורה לי הפרוצדורה אם המנהל מחליט שלא לתת רישיון תמרוקים.

<רוית דימנז: אנחנו סבורים שצריכה להיות כאן איזושהי ערכאת ערעור או זכות להשמיע טענות.

<רוית דימנז: זאת אומרת, שההחלטה על דחייה לא תתקבל בלי הסברים ובלי יכולת לטעון טענות.

אלי אלאלוף: תרשמו את זה בבקשה.

מירב בן ארי: ולמי אתה מערער.

<רוית דימנז: עדיף שזה לא יהיה בפני אותו גורם שקיבל את ההחלטה.

<רוית דימנז: בנוסף, בסעיף קטן (ה) אנחנו מכניסים כאן בדלת האחורית, להבנתי, הגדרה נוספת למה זה תמרוק.

<רוית דימנז: סעיף ההגדרות נותן הגדרה רחבה מאוד שאומרת מה זה תמרוק ופתאום אנחנו נתקלים גם בסוגי פעילות או סוגי תמרוקים שהם בעצם הופכים להיות נישה נוספת.

<רוית דימנז: אני לא בטוחה שזה כל כך ברור שזה דורש הסבר ואני לא בטוחה שזה נדרש.

<יואב גזית: הערה קטנה טכנית.

<יואב גזית: ברישיון של החמש שנים, בקשה.

<יואב גזית: שיכתבו כמו שיש בצו הוראות מעבר.

<יואב גזית: מפעל שמבקש, אפילו שזה בטח יהיה בתקנות, כי לפחות אני יכול להעיד על עצמי, זה לוקח שבעה-שמונה חודשים לחדש רישיון ובינתיים, עד לחידוש, אפשר להמשיך לעבוד.

<גלי עמיר: אני מייצגת את לוריאל אבל השאלה היא כללית.

<גלי עמיר: בסעיף 55א1 הוספתם הפצה.

<גלי עמיר: הרבה פעמים חברות – אני לא שואלת את השאלה מטעם לוריאל - עושות הפצה חיצונית.

<גלי עמיר: החברות לא שייכות לחברה.

<גלי עמיר: עכשיו הן לא יוכלו לעשות הפצה.

אלי אלאלוף: חברות ההפצה לא שייכות לחברה המייצרת.

<גלי עמיר: הן לא שייכות.

<גלי עמיר: זה גוף חיצוני שמסמיכים אותו.

<גלי עמיר: אי אפשר להכליל אותן כך שגם להן יהיה רישיון תמרוקים.

<קריאה: אבל הן מאחסנות.

אלי אלאלוף: רגע.

אלי אלאלוף: לא ביקשתי תשובות.

אלי אלאלוף: תעזרו לבנות דיון מסודר.

<גלי עמיר: כמובן שההפצה צריכה להיות מבוקרת.

<גלי עמיר: זה ברור.

<גלי עמיר: חברות מסודרות מאשרות את ההפצה, מאשרות את החברה שמפיצה, אבל הן לא צריכות להיות עם רישיון כי זה מאוד ייקר.

אלי אלאלוף: ההרגשה שלי היא שיש תשובה לכך.

אלי אלאלוף: עוד הערות?

אלי אלאלוף: אין.

אלי אלאלוף: אני מבקש תשובות.

<איל שורצברג: אני רוצה להתייחס למה שאמר כאן מר פאר.

<איל שורצברג: החקיקה הזאת באה לדון ברישיונות פלונים.

<איל שורצברג: זאת אומרת, עבור כל תמרוק ותמרוק.

<איל שורצברג: היא לא באה לדון ואין כוונת משרד הבריאות – ואני חושב גם לא של גורם אחר – לפתוח את הנושא של הצורך ברישיון כללי שזה האסטבלישמנט, שזה העסק עצמו.

<איל שורצברג: לא יעלה על הדעת שגם עבור מפעלים שמייצאים לחוץ לארץ, הם לא יבדקו נושא של תקנות אש, לא יבדקו את הנושא של הזרמת שפכים וכולי, מה גם שגם עבור חוץ לארץ יש תקן שהוא בינלאומי, שהוא של GMP, שמחויבים לעבוד בו.

<איל שורצברג: זה איזו, אלה תנאי ייצור נאותים.

<איל שורצברג: יש כאן עוד דבר אחד.

<איל שורצברג: אנחנו כמדינה לא יכולים להיתפס חלילה באיזושהי מדינה אחרת בחוץ לארץ כשאנחנו לא מפקחים ולא מבקרים את המפעלים אצלנו.

<איל שורצברג: אני חושב שיש גם עניין של נראות למול מדינות.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: הוא עומד בתקנים שאמרת.

מיקי לוי: אני הייתי אצלו במפעל.

<איל שורצברג: אם הוא עומד בתקנים שאני אמרתי, יש לו רישיון כללי ובזה אני לא נוגע לו.

<איל שורצברג: הוא מקבל את זה מהרשות המקומית, רישיון עסק במדינת ישראל מתחדש פעם בחמש שנים, עובר ביקורת וכדומה.

<חביב פאר: למה אתה צריך להיות חלק מזה?

<חביב פאר: יש את העירייה, יש את הגופים המסמיכים, אנחנו עומדים בתקנים בינלאומיים.

<איל שורצברג: כי יש לך מפעל ובמפעל שלך אתה מחזיק כל מיני חומרים וכל מיני דברים שיש להם השלכות גם על בריאות הציבור.

<חביב פאר: חלק מרישיון עסק זה - - -

<איל שורצברג: אני חושב שאתה עכשיו מציג כאן מצג שהוא לא מדויק.

<חביב פאר: הוא מדויק.

<איל שורצברג: לשיטתך.

<נילי חיון דיקמן: אני אסביר את התפיסה שלנו.

<נילי חיון דיקמן: הרישיונות לתמרוקים מתייחסים לרישיונות על העסקים שפועלים בתוך ישראל, בטריטוריה שלנו בישראל.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו נותנים את הרישוי ליצרנים, לאלה שהם עוסקים בהובלה והפצה וליבואנים שמביאים את התמרוק לתוך ישראל.

<נילי חיון דיקמן: בזה מדובר.

<נילי חיון דיקמן: זה רישיון תמרוקים.

<נילי חיון דיקמן: אחר כך התחום בו אנחנו עושים רפורמה ואנחנו מסירים את חובת הרישוי, זה התחום שמדברים בו על המוצר, על הרישוי של המוצר עצמו.

<נילי חיון דיקמן: כשאנחנו נכנסים לישראל, אנחנו לא בודקים את המוצרים עצמם, אנחנו לא נותנים רישוי, אם החומר המסוים במוצר הספציפי לא טוב.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו בודקים את שיטות הייצוא של המפעל ואת התנאים הנאותים בהם הוא פועל.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו לא מתייחסים לרשימת המוצרים בהם הוא מייצר למעט אם למשל הוא מייצר תמרוקים – כאן אני משיבה על שאלה שנשאלה - שלמשל דורשים איזושהי רמת סטריליות גבוהה, אני אבדוק את רמת הסטריליות במפעל.

<נילי חיון דיקמן: לכן יש התייחסות לסוגים שונים של תבחין כי יש סוגים שונים של רמות ייצור שנדרשות בהתאם למוצרים שהם מייצרים.

<נילי חיון דיקמן: אבל כל הטענות שהועלו כאן קודם, הן לגבי המוצר.

<נילי חיון דיקמן: גם הנושא של ההקלות בייצוא הן רלוונטיות כי אנחנו מדברים על הנושא של התמרוק ולא על המפעלים.

<נילי חיון דיקמן: גם באירופה בכל מדינה, כל חברה באיחוד האירופי, עושה את הפיקוח על המפעלים בטריטוריה שלה ואחר כך המוצרים נעים בצורה חופשית לתוך השוק.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו כאן בישראל צריכים לעשות את הפיקוח על המפעלים שלנו, על העסקים שפועלים כאן בישראל, והמוצרים ינועו בצורה יותר חופשית אחרי הנוטיפיקציה.

<חביב פאר: את שוכחת לספר שהמפעלים בישראל מפוקחים על ידי יותר מדי רגולטורים.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: אני לא מקבל את זה.

אלי אלאלוף: היא לא אמרה לך.

<חביב פאר: אנחנו מפוקחים על ידי כל הרגולטורים ולכן השפכים מטופלים על ידי שני רגולטורים, בריאות הסביבה במשרד הבריאות ועל ידי תאגיד המים.

אלי אלאלוף: זה מחליף את מה שהיא אומרת?

<חביב פאר: כן, מחליף את כל מה שהיא אומרת.

אלי אלאלוף: זה לא נכון.

אלי אלאלוף: תפסיקו לזרוק כל מיני סיסמאות כל הזמן.

אלי אלאלוף: תתייחסו למה שנאמר.

אלי אלאלוף: הפיקוח שלנו הוא על המפעל.

<חביב פאר: אבל הפיקוח בתוך המפעל הוא לא של משרד הבריאות אלא הוא של גופי האכיפה בעירייה, שזאת בריאות הסביבה וזה תאגיד המים, כל אחד באזור שלו.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: סיימת.

<נילי חיון דיקמן: להערה של לוריאל.

<נילי חיון דיקמן: לנושא של רישיון תמרוקים שמוסדר כאן שהוא בעצם על העסקים שפועלים, ככל שהחברה שרק נותנת את המוצר שלה לא מייצרת ולא מאחסנת והכול היא עושה באמצעות קבלני משנה, היא יכולה לתת לקבלני המשנה שלה להחזיק ברישוי.

<נילי חיון דיקמן: זה לא דורש מכם כפל רישוי אבל בשלב ההודעה, של הנוטיפיקציה, אז את צריכה שיהיה לך את הנציג האחראי.

<גלי עמיר: נציג אחראי של ההפצה?

<נילי חיון דיקמן: לנושא הנוטיפיקציה.

<נילי חיון דיקמן: לנושא התמרוק הפלוני.

<נילי חיון דיקמן: אבל רישיון התמרוקים ניתן לעסקים שפועלים.

<נילי חיון דיקמן: אם אין לך, את לא עוסקת לא בייצור, לא באחסון ולא בהפצה - - -0

<גלי עמיר: יש חברות חיצוניות שעושות רק הפצה.

<נילי חיון דיקמן: יש שתי דרכים לפעול.

<נילי חיון דיקמן: חברה יכולה להחזיק את הרישיון אצלה ולהתקשר עם קבלני משנה שיפעלו בשם הרישיון שלה והיא יכולה לשכור מישהו שיעשה את כל הייצור על הרישיון שלה.

<נילי חיון דיקמן: זה עניין של המבנה העסקי של החברה.

<גלי עמיר: אני כרגע לא מייצגת את לוריאל.

<גלי עמיר: לוריאל עושה את זה בעצמה.

<גלי עמיר: רוב החברות הקטנות עושות את זה.

אלי אלאלוף: היא אמרה לך.

אלי אלאלוף: הן יכולות לקבל במידה שיש אחסון בחברה אחרת.

אלי אלאלוף: אני חושב שהתשובה שניתנה מספקת.

<עדיחי שאולי: התאחדות התעשיינים.

<עדיחי שאולי: שאלה לגבי ה-GMP עליו דיבר איל.

<עדיחי שאולי: ברגע שיש GMP, את אותו תקן תמרוקים שיש לחברות, האם הרישיון או האם האישור שמשרד הבריאות מנפיק למועצה, לרישוי עסק, הוא יהיה באופן אוטומטי במידה והחברה עומדת בתקנים ולא כמו היום?

אלי אלאלוף: השאלה ברורה.

אלי אלאלוף: יש תשובה?

<נילי חיון דיקמן: גם כיום למעשה לפי הצו יש רישיון עצמאי של משרד הבריאות במקביל לרישיון עסק והתפיסה היא כזאת שכאשר מגיע מישהו לבקש רישיון תמרוקים פלוני, נעשה את כל הבדיקות הנדרשות ואז בשלב של רישיון העסק הבקשה מאושרת.

אלי אלאלוף: הבדיקות גורמות לכפילות?

אלי אלאלוף: יש כפילות?

<נילי חיון דיקמן: לא.

<נילי חיון דיקמן: אם הוא מחזיק ברישיון תמרוקים כללי היום לפי הצו, אנחנו ניתן אישור כנותני אישור לרישיון עסקים.

אלי אלאלוף: עם בדיקות נוספות שדומות לקודמות?

<נילי חיון דיקמן: אין צורך בבדיקות נוספות.

<נילי חיון דיקמן: רק צריך לעמוד בשאר נותני האישור.

אלי אלאלוף: אדון שאולי, אתה רוצה להתייחס?

<עדיחי שאולי: אני אסביר שוב.

<עדיחי שאולי: זה לא מה שאני שאלתי.

<עדיחי שאולי: התשובה שנתת, היא משהו אחר לחלוטין.

<עדיחי שאולי: רישיון עסק, כדי לקבל רישיון עסק, אתה צריך לעמוד במספר רגולטורים כמו שחביב אמר קודם לכן.

<עדיחי שאולי: אחד הרגולטורים זה אתם.

<עדיחי שאולי: אתם צריכים לתת את אותו אישור למועצה כדי שהיא תנפיק בסופו של דבר את רישוי העסק.

<עדיחי שאולי: המלצה של החברה.

<איל שורצברג: אנחנו נותנים המלצה.

<עדיחי שאולי: המלצה, בסדר.

<עדיחי שאולי: את אותה המלצה, במצב שהחברה יש לה את התקן, את ה-GMP, האם האישור שלכם, ההמלצה שלכם ניתנת באופן אוטומטי או עוד פעם אתם עושים את כל מסכת הבדיקות שיש לנו היום?

<נילי חיון דיקמן: לא.

<עדיחי שאולי: אני לא מדבר כרגע על פלוני.

<נילי חיון דיקמן: גם אני לא מדברת על פלוני.

<נילי חיון דיקמן: זה רישיון התמרוקים.

<נילי חיון דיקמן: רישיון התמרוקים שמצוין כאן בסעיף הזה מתייחס לרישיון תמרוקים כללי.

<עדיחי שאולי: נכון.

<נילי חיון דיקמן: אם קיבלת ממשרד הבריאות רישיון תמרוקים כללי, זה אומר שבדקנו את התקן של ה-איזו ולכן ההמלצה שלנו לרשות המקומית תהיה אוטומטית.

<קריאה: אפשר לחדד את זה?

<נילי חיון דיקמן: כן.

אלי אלאלוף: בעיקרון, היות ויש ריבוי רגולטורי ואנחנו יודעים שזה גם מייקר, גם מעכב, גם מכביד, שלא יהיו דברים ששני רגולטורים בודקים.

אלי אלאלוף: זה מה שצריך להיות.

<נורית הראל: אני רוצה לחדד את השאלה.

<נורית הראל: באירופה, ברגע שליצרן יש איזו מותאם, הוא יכול לפתוח את שערי המפעל שלו וה-איזו יכול להינתן על ידי גופים שונים שמסמיכים אותם, שהסמיך אותם האיגוד העולמי של האינטרנשיונל סטרט-אפ אורגניזיישן.

<נורית הראל: האם ברגע שאנחנו נקבל אישור איזו שהוגדר, התקן המדויק, יבוא הרוקח המחוזי ויבדוק אותנו פעם נוספת או מספיק שנשלח את אישור ה-איזו למשרד הבריאות ונקבל את המלצתם לרישיון עסק?

<נורית הראל: זו הייתה השאלה.

<איל שורצברג: מכיוון שלצורך הרפורמה הזאת ניתנו גם תקנים לנושא של GMP, כזאת תשלחי לי את האישור הזה, אני אבוא לראות שבאמת האישור הזה הוא אכן נכון.

<נורית הראל: אבל למה לא לסמוך על גוף שהוסמך?

<נורית הראל: למה אתם מוסמכים יותר מגוף אחר?

<איל שורצברג: מי זה הגוף האחר?

<נורית הראל: יש בעולם.

<איל שורצברג: זה רישיון כללי שניתן על ידינו.

<איל שורצברג: אנחנו באים לראות שאכן מתקיימים הדברים האלה.

<איל שורצברג: מהניסיון שאנחנו צברנו לאורך השנים, יש חשיבות גדולה להנחיות.

<איל שורצברג: הדברים האלה הם דברים שמתחדדים במועד מתן הרישיון.

אלי אלאלוף: אנשי משרד הבריאות, האם יש מעבדות שיכולות לתת אישור שהן מוכרות על ידכם או אישורים בינלאומיים שמוכרים על ידכם?

<נילי חיון דיקמן: יש חברות פרטיות שנותנות אישור איזו אבל הן לא מפוקחות במדינת ישראל.

<נילי חיון דיקמן: לכן הן לא יכולות להחליף את הפיקוח שלנו.

<נילי חיון דיקמן: בוודאי שחברה שלוקחת בודק ומביאה, היא לא מחויבת לעשות את זה.

<נילי חיון דיקמן: אם היא רוצה, זה מסייע לה.

אלי אלאלוף: אין חברה בינלאומית שרמתה היא כזאת שאתם סומכים עליה?

<נילי חיון דיקמן: ההבדל היחיד הוא שבאירופה גופי איזו מוסדרים בחקיקה האירופאית.

<נילי חיון דיקמן: כאן בישראל אין מי שמפקח על המוסדות האלה שנותנים את ה-איזו.

<נילי חיון דיקמן: אין דרך להכיר בהם.

<נורית הראל: אפשר להשתמש בגופים האירופאים שמפוקחים.

<נורית הראל: הם מחייבים אותך להשתמש בהם.

אלי אלאלוף: לא נשתחרר מהר מהרצון שלנו לפקח על האיכות.

<נילי חיון דיקמן: הם גם לא חייבים בזה.

<עדיחי שאולי: עוד שאלה.

<עדיחי שאולי: יש לנו במדינת ישראל את מכון התקנים והוא מסמיך את המפעלים לקבל את התקן.

<עדיחי שאולי: אם מכון התקנים לא מספיק טוב למשרד הבריאות, אז מה כן טוב?

<איל שורצברג: אנחנו לא מכירים הסמכה של מכון התקנים.

אלי אלאלוף: למה לא מכון התקנים?

אלי אלאלוף: זה שאנחנו יודעים שצריך מהפכה במכון התקנים, זה כך.

<נילי חיון דיקמן: דווקא משרד הבריאות יזם מול מכון התקנים את התרגום ועשינו תקן רשמי של תקן ה-איזו הזה כתקן שהוא קובע את הסטנדרט המקצועי הנדרש כדי שאנחנו נוכל להגיד שזה הסטנדרט.

<נילי חיון דיקמן: הנה, הכללים קבועים במסמך.

<נילי חיון דיקמן: לא הייתה שום הסמכה של גופי הבדיקה החיצוניים שנותנים את אישורי ה-איזו האלה.

אלי אלאלוף: מכון התקנים הישראלי שיושב היכן שהוא יושב ועובד כמו שהוא עובד כרגע, שיש על זה תכנית שלמה, אני אומר שאם הוא נותן היום אישור, זה לא מספיק?

<נילי חיון דיקמן: הם לא נותנים אישורים למפעלים.

<עדיחי שאולי: היום משרד הבריאות מסתמך על האישור של ה-איזו שאנחנו מקבלים או מה-ICQ או ממכון התקנים.

<עדיחי שאולי: הוא פשוט מסתמך על זה.

<עדיחי שאולי: בלי זה שום רוקח מחוזי לא ייתן לו לפתוח את המפעל שלו.

<עדיחי שאולי: אני מבקש מכם לדייק בעובדות.

<עדיחי שאולי: זה מה שקורה היום.

<עדיחי שאולי: אם אתם לא מסוגלים לסמוך על מכון התקנים ואם אתם לא מסוגלים לסמוך על גופים בינלאומיים - - -

<איל שורצברג: זה לא העניין.

אלי אלאלוף: אולי מכון התקנים לא עושה את הבדיקות שמשרד הבריאות זקוק להן.

<רינת בכר: מה האינטרס הכלכלי שלכם ללכת לגוף חיצוני, לשלם לו הרבה יותר כסף ממה שעולה רישיון תמרוקים כללי כל שנה מאשר פעם אחת יבוא רוקח מחוזי במחיר מבצע/מציאה וייתן לכם רישיון לחמש שנים?

<רינת בכר: תסביר לי רק את האינטרס הכלכלי.

<נורית הראל: חופש שוק.

<עדיחי שאולי: אנחנו מחויבים כלפי הלקוחות שלנו.

<עדיחי שאולי: רוב המפעלים בארץ מחויבים כלפי הלקוחות שלהם בחוץ לארץ.

<עדיחי שאולי: זה תקן שהוא בינלאומי.

<עדיחי שאולי: התעודה הזאת היא בינלאומית.

<עדיחי שאולי: דבר שני, לצערנו משרד הבריאות מתנהג בין ביקורת לביקורת עם המון קפריזות ולכן אנחנו רוצים לסמוך על גוף לא תלוי.

<איל שורצברג: אני לא יכול לקבל את ההערה הזאת.

אלי אלאלוף: תרשו לי, אני אוהב לברך את החברות והחברים שלי שמצטרפים.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מיכל בירן.

<שי סומך: לפי ההצעה הזו, רוצים שמעבדה פרטית שהיא לא מפוקחת, שמקבלת שכר מהמפוקחים, היא זאת שתפקח על בריאות הציבור.

<שי סומך: זה דבר שאני לא חושב שצריך לקבל אותו.

<קריאה: אבל מכון התקנים מפוקח.

אלי אלאלוף: על ידי מי?

<אמיר רשף: זאת אמירה שאפשר להגיד אותה אחרת.

אלי אלאלוף: אל תלך תמיד למכון התקנים.

<יואב גזית: הצעת פשרה קטנטונת.

<יואב גזית: אנחנו מכירים את עמדת משרד הבריאות והיא לא תשתנה.

<יואב גזית: האם אתם מוכנים לשקול ובסופו של דבר להוריד מילה אחת מהחוק כשכתוב "לא ייצר אדם תמרוק, לא ייבאו, לא ייצאו", את המילה "לא ייצאו" להוריד.

<יואב גזית: זו הבקשה.

<יואב גזית: משרד הבריאות אחראי על בריאותם של אזרחי ישראל.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו אחראים על המוצרים שמיוצרים בישראל שעומדים באותם סטנדרטים.

מירב בן ארי: שר האוצר חתם על צו התמרוקים, בדיוק על המילה ייצוא.

מירב בן ארי: תסבירו לי.

<אמיר רשף: יש שני סוגים של אישורים.

<אמיר רשף: אישור אחד הוא אישור תמרוקים כללי, זה אישור יצרן שיש לו את ה-GMP ומקבלים אותו אחת לחמש שנים.

<אמיר רשף: יש אישור ספציפי לכל תמרוק ותמרוק שבהצעת החוק הזאת הופך להיות גם לא אישור אלא נוטיפיקיישן, הודעה על שיווק.

<אמיר רשף: מאותו אישור, בהתאם לתיקון שמשרד הבריאות עשה לפני כאן בוועדה לפני כחודש-חודשיים, היצואנים כבר לא צריכים אישור פר תמרוק ספציפי.

<איל שורצברג: זה מה שישבנו ודיברנו עליו ארוכות ובאנו לקראת התעשייה שאמרה שמבחינתנו יש לנו הרבה ייצוא לחוץ לארץ, אנחנו מאמינים שאנחנו רוצים, אנחנו אזרחים כאן במדינה, אנחנו מבינים את הנושא של מקומות עבודה, המוצרים עומדים ברישוי שנדרש שם, המקום שמייצרים אותו ומאחסנים אותו נעשה במקום שהוא מקום GMP שהוא מאושר ולכן מבחינתנו אנחנו לא נעשה את העבודה של הרשות הרגולטורית כדי לבדוק את תחולת המוצרים, הווה אומר רישיון פלוני, אנחנו רק מסתכלים על זה שזה נעשה במקום שהוא בטוח מבחינת תנאי הייצור שלו.

<איל שורצברג: זו הקלה משמעותית.

<איל שורצברג: עוד לא התקרר הצו הזה וכבר כאן עכשיו יש בקשות לבוא לשלב הבא של בואו נבטל בכלל על הנושא של היכולת שלנו לראות מה קורה אצלנו במדינה מבחינת תנאי ייצור.

<איל שורצברג: זה נשמע לי מאוד מאוד מוזר.

<איל שורצברג: עיקר הכסף ועיקר הבעיה ועיקר ההקלה הרגולטורית הם באותן אגרות שמשלמים עבור פר תכשיר ותכשיר.

אלי אלאלוף: תרשו לי לשאול שאלה בשם היצואנים.

אלי אלאלוף: המייצרים.

אלי אלאלוף: כמה זמן לוקח לכם לעשות את הבדיקה שמאשרת את המפעל לחמש שנים?

<איל שורצברג: פרק זמן מאוד קצר.

אלי אלאלוף: מה זה פרק זמן קצר?

אלי אלאלוף: אני יודע רק לספור.

<איל שורצברג: מזמינים ביקורת, נקבעת ביקורת, סדר גודל חודש אז מגיעים לעשות ביקורת.

<איל שורצברג: חודש זה הרבה זמן?

אלי אלאלוף: עשרה אחוזים מהייצוא שלהם מתעכב.

<איל שורצברג: שני דברים אני אומר על זה.

<איל שורצברג: הראשון, אף אחד לא מונע ממישהו לבוא ולבקש רישיון עסק לפני שהוא פתח את העסק שלו ולא ביום שהוא פתח אותו כשצריך עכשיו לתת לו את הדבר הזה.

<איל שורצברג: הדבר הנוסף הוא שמכיוון שאנחנו כן קיבלנו עכשיו גם תקנים לנושא הזה וגם תהיה לנו את היכולת לפקח בצורה שהיא טובה יותר, מכיוון שאנחנו כאן עוברים לתהליכים של נוטיפיקציה, התהליך הזה הוא סדר גודל של חודש ימים.

<איל שורצברג: זה לא נשמע לי מופרך בשום קנה מידה.

אלי אלאלוף: איך אנחנו יכולים להיות רעים אתכם ולהגיד שתוך חודש תגמרו את הבדיקות?

<איל שורצברג: אני אמרתי שזאת השאיפה שלנו.

אלי אלאלוף: אנחנו נכלול את זה בחוק או בדברי ההסבר?

<איל שורצברג: אפשר לכלול כל דבר אבל צריך לתת לרפורמה להתחיל לקרום עור וגידים כדי לכלול את זה.

אלי אלאלוף: מקובל שנרשום את זה בדברי ההסבר של החוק?

<איל שורצברג: בדברי ההסבר של החוק אפשר להגיד שמשרד הבריאות ישאף לתת את הביקורת.

אלי אלאלוף: בנאום הצגת החוק נכלול את זה.

<איל שורצברג: בפרוטוקול אפשר לומר שאנחנו מבקשים לבצע את זה כמה שיותר מהר.

אלי אלאלוף: אני מתחייב להגיד בהצגת החוק במליאה בקריאה שנייה ושלישית.

אלי אלאלוף: נציין שהמשרד יעשה הכול שתוך חודש זה יסתיים.

<איל שורצברג: נביא את זה בתקנות.

<איל שורצברג: בוא נכתוב את זה בתקנות.

<איל שורצברג: בלוחות זמנים בתקנות.

<יואב גזית: הייצוא היום זה מה שמחזיק את המפעלים שלנו וזה הדבר היחיד שמחזיק אותם.

<יואב גזית: בלי הייצוא אנחנו סוגרים את המפעלים שלנו.

אלי אלאלוף: אני אמרתי את זה בהתחלה ואני חוזר ואומר ששום דבר לא ייעשה כדי לפגוע בכם.

<יואב גזית: אתה צודק אדוני, ולכן המילה הזאת "ייצוא" חייבת לצאת מהפרוטוקול.

<איל שורצברג: אתה מבלבל בין שני דברים.

<יואב גזית: אני לא מערבב בין שני דברים.

<יואב גזית: הדרישות שלכם לא תואמות לדרישות של השוק האירופאי וגם לא של השוק האמריקאי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נתקדם.

<ענת מימון: אדוני, היו שתי הערות לגבי הזכות לערער על מי שלא מקבל את הרישיון.

<שי סומך: לדעתי דיברו על השגה.

<שי סומך: ערעור יש לבית המשפט לעניינים מינהליים.

<ענת מימון: כי זו החלטה מינהלית.

<שי סומך: כן.

<שי סומך: נדמה לי שדיברו על השגה.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו כתבנו כאן שכל התכלית של הגשת הבקשה וכולי, כל הפרטים שנוגעים להגשת הבקשה והפרטים האדמיניסטרטיביים האלה בדרך כלל אנחנו מסדירים את זה בתקנות.

<נילי חיון דיקמן: את המכיר את התקנות שלנו לגבי בתי מרקחת וגם שם יש לנו הליך השגה.

<נילי חיון דיקמן: אנחנו מעגנים את זה גם בנהלים וגם בתקנות, את הגורם אליו פונים.

<נילי חיון דיקמן: אפשר להשיג על החלטת הרוקחת המחוזית בפני מנהל אגף הרוקחות.

אלי אלאלוף: לדעתכם מי יהיה כאן הגורם?

<נילי חיון דיקמן: מנהל אגף הרוקחות שהוא כמובן גורם מקצועי.

<נילי חיון דיקמן: זה יכול להיות רק בפני גורם מקצועי.

<נילי חיון דיקמן: צריך גם להגיד שלמעט בסעיף 55א2 שעוסק בבקשה הראשונה, אחר כך יש הליכים מאוד מפורטים בסעיף 55א3 שנוגעים גם לגבי התליה וגם לגבי דרכי ביטול רישיון.

<נילי חיון דיקמן: הדבר היחיד שחסר כאן זה באמת לגבי הבקשה הראשונה אם היא לא אושרה אבל מרגע שקיבלת רישיון, הדרך היחידה היא לעבוד לפי סעיף 55א3, זה או לבטל או לא לחדש ואז ההוראות מעוגנות ואני חושבת שהן סבירות.

<קריאה: אולי כדאי להוסיף סעיף דומה.

<שי סומך: ב-ד אפשר להוסיף השגה.

<ענת מימון: השאלה אם סעיף 55א3 חל גם על מתן רישיון בפעם הראשונה.

<ענת מימון: לתת אותו.

<שי סומך: ב-2 אפשר להוסיף השגה.

<שי סומך: בסעיף ההסמכה.

<נילי חיון דיקמן: אין צורך בהשגה לפי חוק.

<נילי חיון דיקמן: אני חושבת שיותר נכון לאשר את זה בנוהל, נוהל השגות.

<ענת מימון: לא, בהסמכה לתקנות להוסיף השגה על הבקשה.

אלי אלאלוף: תשקלו את זה בהמשך.

אלי אלאלוף: תבדקו אם צריך לעשות את זה ובהמשך ההקראה נחזור לזה.

<ענת מימון: השאלה הנוספת היא לגבי רישיון שבתום חמש שנים מבקשים אותו והיה והליך החידוש לוקח יותר זמן, מה קורה לגבי פער הזמן הזה.

<נילי חיון דיקמן: אם הוגשה בקשה?

<נילי חיון דיקמן: אין לנו התנגדות.

<נילי חיון דיקמן: זה לגבי כל הרישיונות שאנחנו נותנים, כל עוד הוגשה בקשה לרישיון - - -

<איל שורצברג: והעיכוב הוא אצלנו.

<נילי חיון דיקמן: אפשר לראות את הבקשה הקודמת כתקפה.

<איל שורצברג: היא ממשיכה.

<איל שורצברג: אנחנו עושים את זה.

<נילי חיון דיקמן: כתוב בצו.

<ענת מימון: בצו, אבל איפה זה כתוב בהסדר החדש?

<ענת מימון: עוד כמה חודשים הצו כבר לא יהיה.

<איל שורצברג: נכניס את זה אפשר להכניס את זה.

אלי אלאלוף: בסדר.

אלי אלאלוף: תשבו על זה.

אלי אלאלוף: ברשותכם, נמשיך.

<ענת מימון: אנחנו נמצאים בעמוד 4, סעיף 55א2.

<ענת מימון: 55א2.

<ענת מימון: דיווח על שינוי בפרטים חל שינוי בפרט מהפרטים שנכללו בבקשה לקבלת רישיון תמרוקים או במסמכים שצורפו לה, ידווח בעל הרישיון למנהל על השינוי בהקדם האפשרי ולא יאוחר מ-14 ימים ממועד השינוי.

<ענת מימון: 55א3.

<ענת מימון: הגבלת רישיון תמרוקים, התלייתו, ביטולו או סירוב לחדשו המנהל רשאי להגביל רישיון תמרוקים, להתלותו, לבטלו או לסרב לחדשו, אם מצא כי התקיים אחד מאלה: הרישיון ניתן על יסוד מידע כוזב.

<ענת מימון: הרישיון ניתן על יסוד מידע חלקי, שגוי או מטעה, ואילו היה המידע הנכון והמלא בפני נותן הרישיון במועד מתן הרישיון, לא היה נותן את הרישיון.

<ענת מימון: חדל להתקיים תנאי מהתנאים למתן הרישיון.

<ענת מימון: בעל הרישיון, ואם הוא תאגיד – הוא או נושא משרה בו, הפרו תנאי מתנאי הרישיון או הוראה מההוראות לפי פקודה זו.

<ענת מימון: בעל הרישיון או בעל תפקיד מטעמו סירב לשתף פעולה בבירור חשד לפגיעה בבריאות הציבור או ביעילות התמרוק, בטיחותו או איכותו.

<ענת מימון: בעל רישיון או בעל תפקיד מטעמו, גילה חוסר מיומנות, כישורים לקויים או ידע מקצועי חסר, באופן העלול להביא לפגיעה בבריאות הציבור או ביעילות התמרוק, בטיחותו או איכותו (בפסקה זו – ליקוי).

<ענת מימון: ואולם המנהל לא יתלה רישיון, לא יבטלו ו לא יסרב לחדשו לפי פסקה זו, אלא אם כן שוכנע כי לא ניתן לתקן את הליקוי בדרך של מתן הוראות לבעל הרישיון, ובכלל זה דרישה כי בעל הרישיון או בעל תפקיד מטעמו יעבור קורס הכשרה מתאים.

<ענת מימון: לא יקבל המנהל החלטה לפי סעיף קטן (א), אלא לאחר שנתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו.

<ענת מימון: על אף האמור בסעיף קטן (ב), סבר המנהל כי קיים צורך דחוף ומיידי להתלות רישיון תמרוקים לאחר ששוכנע כי קיים חשש לסכנה חמורה לבריאות הציבור, רשאי הוא להתלות את הרישיון לאלתר, בהחלטה מנומקת, ובלבד שייתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעון את טענותיו בהקדם האפשרי לאחר ההתליה, ולא יאוחר מ-14 ימים ממועד ההחלטה.

<ענת מימון: (ג2) חשד המנהל כי התמרוק המשווק על ידי בעל רישיון אינו עומד בהוראות לפי חוק זה, רשאי הוא להתלות או להגביל את הרישיון עד לבירור החשד האמור אם הדבר דרוש עקב חשש לפגיעה בבריאות הציבור או בבטיחות התמרוק.

<ענת מימון: (ג4) המנהל רשאי שלפרסם את ההחלטה על ביטול רישיון תמרוקים במסגרת רשימת בעלי רישיון שמפורסמת על ידו באתר האינטרנט של המשרד כאמור בסעיף 55א1(ו), ורשאי הוא לפרסם גם את תוכן ההחלטה על ביטול רישיון התמרוקים.

<ענת מימון: בעצם הסעיף הזה מסדיר את כל הנושא של להגביל רישיון, להתלות אותו או לבטל אותו או לסרב לחדש אותו.

<ענת מימון: זה קובע קודם כל את התנאים, מתי אפשר לעשות את כל אחת מהפעולות האלה, וזה קובע גם את הדרך שעושים את זה.

<ענת מימון: כמובן שצריכה להינתן זכות שימוע, ההחלטה תינתן בכתב, יש מקרים דחופים בהם זכות השימוע תינתן במועד מאוחר יותר כשיש צורך להגן על בריאות הציבור, ובנוסף ההתליה יכולה להיות רק לשלושה חודשים פלוס שלושה חודשים נוספים ולא מעבר לכך.

<ענת מימון: אם צריך מעבר לכך, אפשר כמובן להגביל את הרישיון או לבטל אותו אבל אי אפשר להתלות רישיון ללא הגבלת זמן.

<חביב פאר: שאלה למשרד הבריאות.

<חביב פאר: היום באירופה מדי פעם הרשימות שם מתעדכנות.

<חביב פאר: מה קורה אם אתה עושה נוטיפיקיישן ובעוד שנה חומר מסוים אסור לשימוש ואתה פשוט לא ידעת על כך.

<ענת מימון: זה הרישיון הכללי.

<ענת מימון: זה לא רישיון של תמרוק פלוני.

<נילי חיון דיקמן: עוד לא הגענו לסעיפים שעוסקים בנוטיפיקציה.

<נילי חיון דיקמן: זה לא רלוונטי.

אלי אלאלוף: אני רוצה לדעת.

אלי אלאלוף: בבית מרקחת מוכרים מוצרים.

אלי אלאלוף: אלה שני רישיונות?

<איל שורצברג: לבית מרקחת יש אישור מרשם כללי.

מירב בן ארי: אדוני היושב ראש, צריך לדבר על 12 החודשים.

מירב בן ארי: זה כוח מוגזם וגם למה צריך כל כך הרבה?

מירב בן ארי: אם יש בעיה, אפשר לתקן אותה אחרי יום יומיים.

<איל שורצברג: זה מידע כוזב.

מירב בן ארי: אתה גומר את המפעלים האלה.

<איל שורצברג: קודם כל, אם יש עניין של מידע כוזב, וראינו למה זה יכול להוביל רק בחודשים האחרונים בכל מיני תחומים - - -

מירב בן ארי: ועדיין הכנסת עובדת.

<איל שורצברג: הדבר הנוסף שכתוב שם זה שזה עד ל-12 חודשים.

<איל שורצברג: זה לא 12 חודשים.

<קריאה: לא, לא כתוב.

<איל שורצברג: אפשר לקצר.

<איל שורצברג: אני נותן את המקסימום.

<איל שורצברג: לא אמרתי שלוש שנים.

מירב בן ארי: זה המון זמן.

<איל שורצברג: עד 12 חודשים.

אלי אלאלוף: נתקן את זה.

אלי אלאלוף: עד 12 חודשים.

<איל שורצברג: כן.

<איל שורצברג: עד 12 חודשים.

אלי אלאלוף: אני רוצה לדעת.

אלי אלאלוף: זה אומר שאם כותבים עד 12 חודשים, זה אומר שמראש אתם יכולים להגיד שהאישור להפעלת המקום הוא עם זמן מפורט.

<איל שורצברג: כן.

מירב בן ארי: למה לא רק שישה חודשים?

אלי אלאלוף: במזון עשינו עד 12 חודשים.

אלי אלאלוף: לפעמים זה לוקח יותר אבל יש לו את הפרורוגטיבה להגיד תווך חודש הוא יכול לתקן ולחזור.

<איל שורצברג: דרך אגב, גם כשהיו עכשיו במזון הפרות כאלה ואחרות, זה חזר בפרק זמן של לא עד 12 חודשים.

אלי אלאלוף: אם זה זמן ארוך מדי, עד 12 חודשים, יש גם את הערעור.

<עדיחי שאולי: השאלה אם לא לבנות סוג של מדרגות.

<עדיחי שאולי: אם יש תקלה, החליט משרד הבריאות לסגור את המפעל או להגביל את ייצורו של אותו תמרוק שהתגלתה בו תקלה, לעשות מדרגה של חודש או חודש וחצי.

<ענת מימון: המדרגות נמצאים בעצם הכלים.

<ענת מימון: כלומר, הביטול הוא איזשהו כלי מאוד מאוד חמור.

<ענת מימון: לפני כן אפשר להתלות לחודש, אפשר להתלות לחודשיים, אפשר להגביל רישיון לדברים מסוימים.

<ענת מימון: כלומר, הביטול הוא משהו באמת חמור שקורה בסוף.

<עדיחי שאולי: אנחנו לא רואים את הזמנים.

<עדיחי שאולי: אנחנו לא רואים שנותנים לנו 45 ימים.

אלי אלאלוף: לדעתי יש את הגמישות הנדרשת כדי לא להגזים בסגירה.

אלי אלאלוף: זה לא נעים למרות שעשינו משהו אחר במדינה כשסגרנו ליומיים ו/או עד חמישה ימים.

אלי אלאלוף: כאן יש לכם את הגמישות.

אלי אלאלוף: שם לא נתנו לנו יותר גמישות כי הפגיעה הכלכלית יכולה להיות גדולה מדי.

אלי אלאלוף: עוד הערות?

<ענת מימון: אדוני, אני רק רוצה להבהיר שהסעיף של ה-12 חודשים כבר היום מנוסח באופן שזה עד.

<ענת מימון: כלומר, כתוב שלא תידון בקשה אלא בתום 12 חודשים ואולם המנהל לרשאי לקצר את התקופה האמורה.

<ענת מימון: זה בדיוק מה שביקשו כאן.

מירב בן ארי: איפה ה-עד?

<קריאה: אם הוא רשאי, זה אומר 12, 11, 9, 10.

מירב בן ארי: למה לא תמחקי את המילה "בתום" ותרשמי "עד"?

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין.

מירב בן ארי: בוטל רישיון, לא תידון בקשה של בעל רישיון שבוטל למתן רישיון חדש אלא עד 12 חודשים מיום הביטול.

<שי סומך: אפשר להוסיף לבקשת בעל הרישיון שבוטל או מיוזמתו.

<ענת מימון: המנהל מיוזמתו יכול לקבוע תקופה.

<שי סומך: "אלא אם כן בעל הרישיון מבקש לקצר אותה".

<שי סומך: אפשר להוסיף שגם נותן הרישיון יוכל ביוזמתו לקצר את התקופה.

אלי אלאלוף: אני מקווה שהבנתם.

אלי אלאלוף: בסדר.

מיקי לוי: אני רוצה להזכיר לאמיר שהוא התחייב להביא את התקנות טרם החתימה.

אלי אלאלוף: אני אמרתי שאני לוקח את זה על עצמי.

אלי אלאלוף: קיימנו דיון ומה שמחייב אותנו זה הדיון.

אלי אלאלוף: אני אמרתי שאני אבדוק עם המשרדים אם אפשר להביא את התקנות בתוך החוק הזה.

אלי אלאלוף: מיקי, אני אעדכן אותך.

מיקי לוי: אני אשמח.

מיקי לוי: אני מאוד מוטרד מזה.

<קריאה: אנחנו לא כאן כדי להעביר חוק הסדרים כשאנחנו לא יודעים מה יהיו התקנות.

אלי אלאלוף: הנושא הזה הוא באחריותי.

אלי אלאלוף: מותר לקחת אחריות.

אלי אלאלוף: אחר כך באים אלינו בטענות שאנחנו לא לוקחים אחריות.

אלי אלאלוף: אני לוקח.

<ענת מימון: סעיף שאין לו עדיין מספר בעמוד 7, סעיף חדש שקוראים לו חובות יצרן או יבואן.

<ענת מימון: חובות יצרן או יבואן.

<ענת מימון: לא ייצר ולא ייבא אדם תמרוק אלא בהתאם לדרישות ולהוראות לפי חוק זה.

<קריאה: סליחה, צריך להוסיף "והתקנות שתותקנה".

<ענת מימון: הוראות לפי חוק, הכוונה שזה כולל תקנות.

<ענת מימון: יצרן או יבואן של תמרוק יעביר את כל המידע הדרוש לנציג האחראי של התמרוק לצורך ביצוע תפקידיו לפי הוראות סעיף 55א4.

<ענת מימון: 55א4 נציג אחראי, תפקידיו וחובותיו יצרן או יבואן לא ישווק תמרוק בישראל אלא אם כן יש נציג אחראי לתמרוק בישראל.

<ענת מימון: נציג אחראי - יבטיח שהתמרוק שעליו הוא אחראי עומד באופן מלא בדרישות לפי פקודה זו.

<ענת מימון: יוודא כי התמרוק יוצר בתנאים הנדרשים לפי סעיף 55א1(ב)(4).

<ענת מימון: יוודא כי אין בתמרוק חומרים שנאסרו או הוגבלו בשיווק והכול כפי שקבע השר בתקנות שהותקנו לפי סעיף 55ב.

<ענת מימון: יוודא כי נערכה לתמרוק הערכת בטיחות מבוססת לפי הוראות סעיף... (סעיף חדש שנוסף).

<ענת מימון: יגיש הודעה על שיווק תמרוק לפי הוראות סעיף ... (סעיף חדש).

<ענת מימון: ימלא חובות ותפקידים נוספים ויבצע פעולות נוספות, שיקבע השר.

<ענת מימון: ימלא אחר הוראות המנהל בנוגע לתמרוק שעליו הוא אחראי.

<ענת מימון: כאן למעשה זה גורם חדש שאנחנו יוצרים אותו בחקיקה הזאת, זה הנציג האחראי.

<ענת מימון: לכל תמרוק שמייצרים או מייבאים צריך שיהיה נציג אחראי שזה אדם שאמון לבדוק שהתמרוק עומד בכל התנאים והוא בעצם מוודא את הבטיחות של התמרוק ואת העמידה שלו בהוראות של החוק.

<עינת ארצי: חברת דיפלומט.

<עינת ארצי: יש לנו שאלה לגבי עניין הנציג האחראי כי בהמשך גם כתוב שהנציג האחראי, השם שלו יהיה כתוב על התווית.

<ענת מימון: זה לא כתוב בחוק.

<ענת מימון: בהודעה על שיווק צריך למסור גם את שם הנציג האחראי שאחראי על התמרוק.

<ענת מימון: כרגע הוראות סימון, אין בחוק.

<קריאה: לא על התווית.

<קריאה: זה מידע למשרד הבריאות.

<עינת ארצי: אתם מדברים על נציג אחראי כעל אדם אחד?

<ענת מימון: אנחנו נגיע לסעיף שקובע מי הוא נציג אחראי, אם זאת צריכה להיות חברה, אדם, היצרן או היבואן עצמו.

<ענת מימון: זה בהמשך.

אלי אלאלוף: אם זה שמי או לא שמי.

<עינת ארצי: כן, זאת בעצם השאלה שלנו כי בעלי תפקידים בחברות מתחלפים.

אלי אלאלוף: כאשר נגיע לסעיף, נלבן את הסוגיה.

<עדיחי שאולי: השאלה היחידה שיש לי.

<עדיחי שאולי: אין לי בעיה עם הסעיף.

<עדיחי שאולי: השאלה שלי היא מה האגרה שנצטרך לשלם כדי לדעת אם המוצר יתייקר לצרכן הסופי.

אלי אלאלוף: לא.

<ענת מימון: נדון בה.

מיקי לוי: נושא האגרות יידון בישיבה מיוחדת.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: בדיון מיוחד.

<יואב גזית: איך נועדו תקנות או חוק אם לא נדע את האגרות?

אלי אלאלוף: אתה עוד לא מעביר.

אלי אלאלוף: חוץ מזה, אתה לא מעביר.

<יואב גזית: אדוני, יש הסכמה שהמילה "בישראל" מחוקה והיא לא צריכה להיות.

<ענת מימון: נכון.

<ענת מימון: זה רק לגבי שיווק בישראל.

<ענת מימון: המילה תחזור לשם.

אלי אלאלוף: יש עוד משהו?

אלי אלאלוף: אין.

אלי אלאלוף: הפעם תקבלו שחרור ואנחנו ניפגש ביום ראשון בשעה 10:00.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.