הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 130, 2016-12-13 14:00

עאידה תומא סלימאן: צהריים טובים.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום מקיימים דיון שנתקבל בישיבת יושב ראש הכנסת והסגנים שלו, בקשה לדיון מהיר בנושא של הטרדות מיניות ביישובים מעורבים.

עאידה תומא סלימאן: כמובן שאני רוצה לפתוח ולתת לחברות הכנסת שהציעו את הדיון הזה, להציע אותו, לדבר, לפתוח, אבל אני רוצה רק להגיד שאני יודעת שהדיון הזה עשה ועושה כנראה סערה אחת גדולה, הרגשתי אותה בימים האחרונים ואני שמתי לב שיש דיון שנתקבל לידיים שלי בניסוח, יצא לתקשורת בצורה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: אני רק אבקש דבר אחד, בוועדה הזו אנחנו התרגלנו לדיונים מאוד ממוקדים, מאוד ענייניים, מאוד דואגים למעמד האישה ולמיגור כל מיני תופעות שפוגעות בסטטוס שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך לנהל גם את הדיון הזה, אני אנהל אותו בענייניות ומקצועיות ואני אבקש מכולם לזכור שניהול הוועדה מתקיים מהכיסא הזה וכשאני נותנת זכות דיבור אני נותנת זכות דיבור, אבל לשים לב לזמן כי אני מקצה זמן ואומרת אותו בתחילת כל זכות דיבור.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנצליח לקיים את הדיון לעומק ובצורה הכי טובה.

עאידה תומא סלימאן: ברוכים הבאים חברי הכנסת וחברות הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, את המציעה של הדיון, בנוסף לעוד קבוצת חברי כנסת, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: יש לך שלוש דקות להציג, מאחר שאתם קבוצה של חברי כנסת, אני אתן לכל אחד מכם ונצטרך לעשות את זה במצומצם.

יוליה מלינובסקי: תודה, כבוד היושבת ראש, חברי הכנסת, מוזמנים יקרים.

יוליה מלינובסקי: קודם כל אני חייבת לברך את הבנות שהגיעו לוועדה הזאת, כנראה שהנושא כל כך חשוב להן וכל כך צורם להן, הן הגיעו מלוד, מנצרת עילית, מירושלים, וזאת קבוצה קטנה כי יש בלשכתי עוד עדויות רבות מבנות ישראל מכל רחבי הארץ.

יוליה מלינובסקי: אני אפתח בציטוט של ניצב בדימוס אריה עמית, הוא פרסם את זה בפייסבוק לפני שנה, 'יש נושא שמוצף עכשיו עקב תכנית ההסעות הנפרדות בשומרון.

יוליה מלינובסקי: אסור כמובן לדבר על כך בקול רם, זה לא כל כך פוליטיקלי קורקט, זה כמו כל בעיה בשכונה שלנו, מטאטאים אותם מתחת לשולחן, זה נגוע בגזענות'.

יוליה מלינובסקי: אז שיהיה ברור, יש בעיה קשה, נרחבת, מציקה מאוד ובלתי מטופלת, הטרדות מיניות גסות ואגרסיביות של נערות ונשים על ידי ערבים במקומות שונים בארץ.

יוליה מלינובסקי: העלאת הבעיה איננה גזענית, יש בעיה גדולה, בעיה גדולה גדולה ואל תגידו שגם יהודים עושים את זה, זה נכון, אבל ממש לא רלוונטי.

יוליה מלינובסקי: אני חייבת לציין שאני נגד כל הטרדה מינית.

יוליה מלינובסקי: לאישה יש זכות לגופה ולאף אחד אסור לגעת בה ולבצע מעשה כלשהו, אבל מותר לנו, וטוב שכך, לדבר על הטרדות מיניות בצבא, במגזר החרדי, במגזר הדתי, במקומות עבודה, אז למה אסור לנו לדבר על תופעת הטרדה מינית על ידי ערבים?

יוליה מלינובסקי: כי זה לא פוליטיקלי קורקט?

יוליה מלינובסקי: כן, זה לא פוליטיקלי קורקט, זה בעייתי, זה לא נעים, זה לא יושב טוב, אבל אם אנחנו לא נדבר על כך זה לא ייעלם לעולם, זה קורה כל יום, יושבות פה בנות שחוו את זה על בשרן ואם כבוד היושבת ראש תרשה להן הן ישמחו להביא את העדויות שלהן.

יוליה מלינובסקי: הטיפול בעבריין מין מתחיל בכך שהוא מודה שהוא עבריין מין.

יוליה מלינובסקי: דוגמה קלאסית זה קצב, עד שהוא לא הודה שהוא עבריין מין לא התחילו לטפל בו.

יוליה מלינובסקי: גם פה, אם אנחנו לא נודה שזו התופעה, שזה קורה, שזה קיים, אנחנו גם לא נדע לתת מענה ופתרונות לאותן בנות שחוו את זה ובעצם זו טראומה לכל החיים.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת מכבוד יושבת הראש לקיים דיון רציני עם כל הגורמים הרלוונטיים, וזה המקום.

יוליה מלינובסקי: ורק לסיים את דבריי, מנתונים שהגיעו אליי, ופה אני חייבת להודות לעורכת הדין רוני סדובניק, שהיא קיבלה את הנתונים האלה ממשטרת ישראל על פי חוק חופש המידע, רק בתשע השנים האחרונות בקו התפר בירושלים, לפי נתונים של משטרת ישראל ושב"כ, בוצעו כ-800 מקרי הטרדה מינית, מה שמוכר על בסיס רקע לאומני.

יוליה מלינובסקי: זה מה שמשטרת ישראל אומרת.

יוליה מלינובסקי: מתוכם, על רקע לאומני, אני מדגישה את זה, זה שמונה מקרי אונס.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, אנחנו תיכף נשמע מנציגי המשטרה אם יש להם נתונים על רקע כזה או אחר.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת סמוטריץ לא נמצא.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו, בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

ענת ברקו: תודה, גברתי יושבת הראש, אני מודה לך שכינסת את הדיון שהוא כה חשוב לכולנו.

ענת ברקו: אני מצרה על כך שאני לא רואה כאן נוכחות של נשים מהשמאל, מאוד מפתיע, מדברים על הטרדות מיניות והן נעדרות.

עאידה תומא סלימאן: איך את יודעת מי השמאל ומי הימין?

ענת ברקו: אני בוחרת להתחיל בראיון שעשיתי - - -

יואב קיש: - - - את היושבת ראש.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני ערבייה, לא שמאלנית, מה קרה לך, יואב?

יואב קיש: אז את ערבייה ימנית.

ענת ברקו: לא על חשבון הזמן שלי.

עאידה תומא סלימאן: אל תדאגי, אני אאריך לך.

ענת ברקו: אני רוצה, ברשותך, גברתי, אנחנו מתקרבים לחג המולד, זו הזדמנות לברך אותך בחג שמח, ואני רוצה לחזור לבית לחם.

ענת ברקו: לפני מספר שנים הייתה פנייה לפייסל אל חוסייני מנערות נוצריות בבית לחם שחגגו את חג המולד והותקפו מינית, המתקיפים היו השבאב, מוסלמים, כמובן לא מאשימים כאן את כל המוסלמים - - -

מסעוד גנאים: אז זה לא על רקע לאומי, נוצריות הן ערביות.

ענת ברקו: לא על רקע לאומי, אבל על רקע מסוים - - -

עאידה תומא סלימאן: זה על רקע דתי.

ענת ברקו: על רקע דתי, ואני רוצה לחזור לזה ולומר שאני ראיינתי בחור, טרוריסט צעיר משבט התעמרה ששאלתי אותו, 'תגיד לי מה היה קורה אם הבנות הללו היו מוסלמיות?

ענת ברקו: ' אז הוא אמר לי, 'הארב', זה מה שהיה קורה, מלחמה.

ענת ברקו: וכאן אני רוצה לומר שאנחנו שוב חוזרים לחג המולד, בקלן, בשנה שעברה, ואני לא רוצה לחזור לנתונים שהוצגו כאן, הותקפו מאות של נשים, למה?

ענת ברקו: כי גם אפשר היה לומר שיש כאן נשים שמותר לעשות להן את זה ואף אחד לא יגיד כלום כי זה נתפס כאילו כגזענות.

ענת ברקו: הנושא הזה הוא מאוד חשוב וצריך להגיד מי המטריד, להגדיר את הבעיה.

ענת ברקו: אין כאן עניין של פוליטיקלי קורקט, אנחנו רוצים להגן על ילדות בתיכון, אנחנו רוצים להגן על הסטודנטיות באוניברסיטה העברית, שכל פעם שיורדים מעיסאוויה אנשים ומטרידים אותן והן לא יכולות לגשת לאוטו, בערב, ולא רק בערב, וזורקים מילים לא במקום ונוגעים במקומות מוצנעים ויורקים.

ענת ברקו: ואני בטוחה שהחברים שלי שיושבים כאן לא מקבלים התנהגות כזאת, כי בואו נגיד, אני תמיד אומרת כשמדברים על הטרדות מיניות, כבוד יושבת הראש, תמיד צריך לעשות שני מבחנים, ואני יודעת את זה גם משירותי בצבא, מבחן האחות ומבחן הבת, מה הייתי מוכן, איך הייתי מוכן שיתנהגו לבת שלי או לאחות שלי.

ענת ברקו: זה ברור שאף אחד לא היה מוכן שכך יתנהגו אליהן.

ענת ברקו: הרבה מאוד מקרים לא תופסים כהטרדה מינית, גוון לאומני, ואנחנו רואים, למשל, אמירות של בנות, אני יכולה להקריא, דגנית, למשל, מספרת שבאמצע היום היא יצאה מהבית, שני בני מיעוטים רדפו אחריה, רצו לעברה, היא הגיעה לרכב ונעלה את עצמה.

ענת ברקו: היא פחדה.

ענת ברקו: במקום שאישה לא יכולה להסתובב בביטחון יש לנו בעיה.

ענת ברקו: אפשר להגיד, נמשיך לעסוק בבוכריס, בצבא, זה מאוד נוח, זה מאוד קל, ובצבא עושים עבודה, באמת עושים עבודה, לרמטכ"ל יש אמירה מאוד נחושה, יחד עם זה אנחנו חייבים לטפל בבעיה הזו, זה עניין חינוכי ממדרגה ראשונה, כבוד האישה הוא כבוד האישה, לא רק המוסלמית, הנוצרית, כל אישה באשר היא אישה ואני מצפה באמת, ואני מניחה שהחברים שיושבים כאן יאמרו את הדברים הללו, זה עניין של חינוך מגיל אפס, בבתי הספר, לומר 'התנהגו בכבוד'.

ענת ברקו: ברשותך, משפט אחרון, גברתי.

ענת ברקו: יש את העניין הזה שבחברה הערבית המוניטין של המשפחה נגזר מכבודה של האישה.

ענת ברקו: אני לא רוצה ללכת רחוק מדי בסקירה אקדמית על העניין הזה, אבל במקרה של משפחות יהודיות צריך לדעת להתגונן, לשים את הדברים על השולחן ולהילחם בהם כפי שאנחנו עושים כאן בוועדה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לחברות הכנסת המציעות, אני רואה שחברי הכנסת האחרים שהציעו לא נמצאים בחדר, אז אנחנו נמשיך ונפתח את הדיון, אבל אם יורשה לי, בעצם אני מרשה לעצמי, אז אני ארשה לעצמי, אני אגיד כמה מילים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהיו ניסיונות, וחברת הכנסת יוליה, אמרת את זה בתקשורת, לשכנע אותך לקחת את הדיון לוועדה אחרת ואני מאוד שמחה שהתעקשת להגיע עם הדיון הזה לוועדה לקידום מעמד האישה, כי באמת הנושא של הטרדות מיניות באופן כללי זה נושא שהוא קשור לוועדה הזו והוועדה הזו, בראשותי, כבר עסקה בנושא הזה הרבה ישיבות, אני כבר לא סופרת כמה פעמים דנו בנושא של הטרדות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: אם יורשה לי אני צריכה להודות על זה שהתעקשתם להביא את זה, כי זה אומר בכל זאת שאתן רואות שאני אצליח לקיים דיון ענייני בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה על זה.

עאידה תומא סלימאן: הדבר הנוסף שהייתי רוצה להגיד, שאני שמחה שהעליתם את הנושא הזה, פעם ראשונה, ואכן חשוב לעסוק, גם בהטרדות מיניות בצבא, גם בהטרדות מיניות במשטרה, גם בהטרדות מיניות על ידי חברי כנסת מכהנים, או לא מכהנים, על ידי שרים שהתפטרו, חשוב לטפל בנושא הטרדות מיניות נגד כל אישה והטרדות מיניות, בעיניי, ולפי הידע שיש בידיים שלי, מתקיימות על רקע אחד, מתקיימות על רקע של אקט אלים נגד נשים בניסיון להשליט עליהן.

עאידה תומא סלימאן: כל ניסיון אחר לתת לזה כיוונים אחרים, יש לי המון מה להתווכח עם זה.

ענת ברקו: הנתונים מדברים בעד עצמם.

עאידה תומא סלימאן: חברות הכנסת, הקשבתי - - -

ענת ברקו: מדברים בעד עצמם.

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת - - -

ענת ברקו: לא, הוא לא מרשה לעצמו ל - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו, חבר הכנסת מסעוד גנאים, אני כיבדתי את אלה שדיברו והקשבתי, למרות שלא מצא חן בעיניי חלק מהדברים ולמרות שלא הסכמתי עם חלק מהדברים ופתחתי את הדיון ואמרתי שאני רוצה לנהל את הדיון הזה בענייניות.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת, כשאני אומרת דברים שאולי לא ימצאו חן בעיניכם אתם תצטרכו, מה לעשות, להקשיב גם לזה, בדיוק כמו שהקשבתי לדברים שלא הסכמתי איתם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפתוח את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: שמעתי - - -

יוליה מלינובסקי: עוד מציע הגיע.

עאידה תומא סלימאן: כן, ראיתי שהוא נכנס.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לו להתיישב, לחבר הכנסת מלכיאלי מיכאל.

עודד פורר: אם גם תוכלי לתת לחברי הכנסת.

עודד פורר: בגלל ועדת כספים - - -

עאידה תומא סלימאן: בטח.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהלו"ז שלכם מאוד עמוס בגלל הדיונים שמתקיימים בוועדות אחרות.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מיכאל, כאחד המציעים, אתה תרצה להתייחס בפתיחה או שאני אמשיך?

מיכאל מלכיאלי: אני אדבר בהמשך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחבר הכנסת עודד פורר ואחריו חבר הכנסת מסעוד גנאים, אני יודעת שאתם צריכים לצאת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, כמובן שלוש דקות.

עודד פורר: תודה, גברתי.

עודד פורר: אני מודה לך על קיום הדיון החשוב הזה ואני בטוח שהוא יתנהל בענייניות, כי הנושא הזה הוא לא נושא שצריך להפוך אותו לאיזה קרב כזה או אחר.

עודד פורר: יש פה נושא מאוד מאוד חמור, של תקיפת נשים על רקע מיני לאומני ודתי.

עודד פורר: התופעה הזו היא תופעה שבאמת די טאטאו אותה מתחת לשטיח.

עודד פורר: טוב עשו חברי הכנסת המציעים שהחליטו להעלות את הנושא הזה לדיון כי הוא נושא רגיש, נושא שמפחדים לגעת בו הרבה פעמים, אבל העובדה היא שבסופו של דבר, כשאנחנו מסתכלים על מה קורה לתושבי ערים מעורבות, או תושבות ערים מעורבות, לצערנו אנחנו רואים נתונים שהם די מזעזעים, עם 70-80 מקרי אונס בעשור האחרון בנשים יהודיות במזרח ירושלים.

עודד פורר: זה נתון שהדעת לא יכולה לסבול אותו.

עודד פורר: צריך להבין שמעבר לזה, שלפי החלטה - - -

ג'מאל זחאלקה: מאיפה הנתון הזה?

ג'מאל זחאלקה: אתה ממציא.

עודד פורר: משטרת ישראל.

עודד פורר: אחר כך תבדוק איתם - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, חבר'ה - - -

עודד פורר: ממשטרת ישראל, 70-80 - - -

ענת ברקו: תכחישו במקום לחנך את הילדים.

ענת ברקו: תכחישו.

יוסף ג'בארין: תפסיקי עם ההצגות שלך, בינתיים אנחנו מקשיבים.

ענת ברקו: תכחישו, תכחישו.

עודד פורר: בינתיים אתם לא נותנים לדבר, אני עוד לא אמרתי שלושה משפטים, אני רק הצגתי את הנתונים.

יוסף ג'בארין: תפסיקו לעוות את המציאות, נפסיק להכחיש.

ענת ברקו: קשה להתמודד עם המציאות.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מאוד מכבדת את ההתלהבות שלך מהדיון, חברת הכנסת ענת ברקו, חבל שלא ראיתי התלהבות דומה בדיונים אחרים על הטרדות מיניות, אבל בכל זאת אני מבקשת שתכבדי - - -

ענת ברקו: אנחנו ממש אורחות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אל תתפרצי.

ענת ברקו: בוועדה למעמד האישה.

ענת ברקו: חיילות צה"ל, כף רגלן לא דורכת - - - ואף אחד לא מדבר על זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, שוב - - - את רוצה דיון ענייני או להתלהם?

ענת ברקו: אוקיי, קחי את זה, זה נושא - - -

עאידה תומא סלימאן: את לוקחת את הזמן של הדיון - - -

עודד פורר: אני יכול לקבל את רשות הדיבור, גברתי?

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: את מתפרצת לדיונים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אם תרצי לקיים דיון ענייני אחד הדברים ש - - - כנראה בגלל שלא הגעת הרבה לוועדה לקידום מעמד האישה את לא יודעת את זה, אני לא מרשה התפרצויות, אני לא מרשה התפרצויות.

ענת ברקו: - - -

עאידה תומא סלימאן: נו?

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו, אני מאוד מבקשת, עדיין בצורה הכי יפה שאפשר.

ענת ברקו: בסדר גמור.

עודד פורר: צריך לזכור מה אומרת ההחלטה של מועצת הביטחון של האו"ם מ-2008, שקבעה כי תקיפה מינית שמבוצעת באזור סכסוך בין בני לאומים שונים היא פשע נגד האנושות.

עודד פורר: זה קבעה מועצת הביטחון.

עודד פורר: אני אגיד לכם מה אני חושב הקביעה שצריכה לצאת מהוועדה הזו, גם כלפי רשויות החוק, חברים, אונס או הטרדה מינית על רקע לאומני דתי זה פיגוע לכל דבר ועניין.

עודד פורר: ככה צריך להתייחס לזה, ולא פחות מזה, ולא ליפייף את העניין הזה.

עודד פורר: כשיש אנשים שמתירים דם של יהודים בכל מיני קריאות כאלה או אחרות הם גם מתירים את אותן הטרדות מיניות כחלק מזה, כי זה חלק מאותו דפוס פעולה כשמדברים על פגיעה באחר.

עודד פורר: אם מותר לפגוע באחר ולהרוג אותו, קל וחומר שמותר לאנוס ולהטריד מינית, כי הכול מותר.

עודד פורר: בהקשר הזה, את ציינת את הנושא של בין הדתות וגם זה נושא ששווה אולי לייחד גם לו דיון, כי אליי הגיעו פניות מחברים שמשרתים בצה"ל שהם תושבי נצרת, ערבים נוצרים, שאומרים שאחת הסיבות שהם מסתובבים עם נשק ברחובות, מתוך רצון לשמור מפני הטרדות מיניות של האחיות ושל הילדות שלהם ושל הנשים שלהם.

עודד פורר: התופעה הזו מטואטאת מתחת לשטיח, גם עם המשטרה שם הרבה פעמים, שמעדיפה לא לעורר את העניין הזה כדי שחס וחלילה יהיה איזה שהן - - - אני לא יודע למה זה עלול לעורר מהומות, אבל אני חושב שהקריאה צריכה להיות אחת, פגיעה מינית, הטרדה מינית, על רקע לאומני דתי היא פיגוע, ככה צריכות להתייחס לזה רשויות האכיפה, ככה צריך לחקור את זה וגם להעניש בעניין הזה.

יוליה מלינובסקי: יש תקדימים, המקרה בגן העיר שהוכר כפיגוע לאומני.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת פורר.

ג'מאל זחאלקה: זה נאום שאפשר היה לשמוע אותו בגרמניה ובאיטליה ובספרד - - -

עודד פורר: אולי בגרמניה שלך מותר לאנוס ולרצוח.

<קריאה: זה בדיוק, תמשיך להתסיס.

ג'מאל זחאלקה: אתה גזעני נמוך.

עודד פורר: תמשיך להצדיק אונס ורצח ו - - - זו גזענות.

<קריאה: יש לך בנות בבית?

ג'מאל זחאלקה: ככה דיברו על היהודים באירופה, בדיוק.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא שכחת אף מילה, ככה דיברו.

ג'מאל זחאלקה: כל הגזענים אותו דבר.

עודד פורר: אל תעביר את הדיון בכלל על אירופה, אתם - - -

ג'מאל זחאלקה: אם מישהו פגע באישה הוא חלאת המין האנושי, יהודי או ערבי, לא חשוב.

עודד פורר: לעודד טרור, ומה שאתה עושה עכשיו זה לעודד אונס ופגיעה מינית.

עודד פורר: זה מה שאתה עושה.

ג'מאל זחאלקה: צריך לשים אותם בבית סוהר.

עודד פורר: את צריכה להוציא אותו על מה שהוא אמר.

ג'מאל זחאלקה: אבל אל תסית נגד ציבור.

ג'מאל זחאלקה: אתה מסית.

עודד פורר: את צריכה להוציא אותו על מה שהוא אמר, אתה מסית.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת זחאלקה - - -

ג'מאל זחאלקה: אני נגד אנסים, אתה בעד אונס.

עודד פורר: אתה מתיר את דמן של האנשים.

עודד פורר: אתה בעד אונס?

ג'מאל זחאלקה: אני נגד אנסים, צריך לתלות אותם מהביצים, צריך להעניש אותם בחומרה, אבל אתה מסית בגזענות של גרמניה - - -

יוליה מלינובסקי: - - - לבני הנוער שלך.

עודד פורר: תראה מה קורה שם.

יוליה מלינובסקי: להטריד נשים זה פסול.

יוליה מלינובסקי: תרד לשכונות ותסביר להם.

יוליה מלינובסקי: אתה יושב בכנסת ומספר סיפורים, תראה את עוספייה מה הם מחפשים - - -

ג'מאל זחאלקה: צריך להעניש את האנשים - - -

עודד פורר: אדוני, כשאתה מסית לרצח וטרור אתה גם מסית לאונס, שלא תטעה.

עודד פורר: יש לך אחריות גם לזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מודיעה עכשיו, בסיום המשפט הזה, אם חברי הכנסת לא ישתלטו על עצמם יתחילו לראות את עצמם מחוץ לאולם הזה.

עאידה תומא סלימאן: הבנו?

ג'מאל זחאלקה: איזה גועל נפש.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת - - -

עודד פורר: למה את לא קוראת אותו לסדר?

עאידה תומא סלימאן: כנראה אתה צרחת כל כך הרבה שלא שמעת אותי - - -

עודד פורר: גברתי, אני לא צרחתי וכנראה שאת לא שמעת אותי בגלל הצרחות של החברים שלך.

עאידה תומא סלימאן: קראתי - - - אתה לא תלמד אותי - - -

עודד פורר: אותם את לא תקראי לסדר, הרי רק אותנו את תקראי לסדר.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא תלמד אותי.

עודד פורר: אותו לא תקראי לסדר, שהוא מעז להעלות פה את העניין של השואה בהקשר הזה, שהוא מעודד רצח ואונס - - -

<קריאה: איזה שואה?

<קריאה: אתה דיברת על פשע מלחמה - - - אתה - - -

עודד פורר: הוא לא מתבייש?

<קריאה: אתה דיברת על פשע מלחמה.

<קריאה: אתה דיברת על פשע מלחמה, לא הוא - - -

עודד פורר: הוא לא מתבייש?

עודד פורר: תתביישי לך, תתביישי לך.

עאידה תומא סלימאן: אז אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

<קריאה: כורכים את השואה, הוא לא דיבר על השואה.

עודד פורר: אותו לא, את הטרוריסט הזה לא.

עאידה תומא סלימאן: כל עוד אתה לא תדבר בכבוד ליושבת ראש אתה תמצא את עצמך בחוץ, אוקיי?

עאידה תומא סלימאן: חבר כנסת.

עאידה תומא סלימאן: ואלה לא חבריי, אלה חברי כנסת בדיוק כמוך - - -

עודד פורר: נכון, תקראי אותם לסדר כמו שאת קוראת אותי לסדר.

עאידה תומא סלימאן: אתה תקשיב לי עכשיו.

עודד פורר: כמו שאת קוראת אותי לסדר, תקראי אותם.

עודד פורר: הם התפרצו לדבריי - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה תקשיב לי עכשיו, פעם שנייה - - -

עודד פורר: הם התפרצו לדבריי ואת קוראת אותי לסדר.

עאידה תומא סלימאן: אולי תכבד את המקום - - -

עודד פורר: אז אם את רוצה לנהל את הדיון הזה באופן הגון תנהלי אותו באופן הגון גם כלפיי וגם כלפיהם.

עודד פורר: הם התפרצו לדבריי ואת קוראת אותי לסדר.

עודד פורר: בושה וחרפה.

<קריאה: אתה, אתה, מציק לך - - -

עודד פורר: בושה.

עודד פורר: אתה, מרגע שנכנסת - - -

יוסף ג'בארין: אתה מדבר על פשעי מלחמה - - - אתה מדבר על פשעי מלחמה בנצרת?

עודד פורר: באת לפה לפוצץ את הדיון הזה, באת - - - לא נוח לך לשמוע על זה?

יוסף ג'בארין: אני בז לך, אני בז לך.

<קריאה: אז תיתן למי שבא מנצרת להגיד את מה שיש לנו להגיד.

יוסף ג'בארין: אני בז לך.

עודד פורר: - - - אולי תרד אתה - - - תראה מה קורה שם.

יוסף ג'בארין: אני בז לשיח שלך, שיח של הסתה וגזענות.

יוסף ג'בארין: אתה צריך להתבייש - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'בארין, אני מבקשת - - -

<קריאה: ממש לא.

יוסף ג'בארין: אתה צריך להתבייש בזה.

עודד פורר: את יכולה לקרוא גם אותו לסדר.

עודד פורר: גם חבר הכנסת ג'בארין - - -

יוסף ג'בארין: אתה גם מדבר על פשע מלחמה בנצרת?

עודד פורר: גם את חבר הכנסת ג'בארין אפשר לקרוא לסדר.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'בארין, אני מבקשת ממך.

עאידה תומא סלימאן: וחבר הכנסת פורר, זאת פעם אחרונה, אני מבקשת, כנראה בגלל זה לא שמת לב כשקראתי את כולם לסדר, אז אני מבקשת ממך, כבר קראתי אותך לסדר פעמיים.

עאידה תומא סלימאן: אתה התייחסת בצורה מזלזלת, ואם אתה לא יכול להתנצל על הדברים שאמרת לי - - -

<קריאה: על מה יש להתנצל?

עודד פורר: על מה אני צריך להתנצל, גברתי?

<קריאה: על מה?

עאידה תומא סלימאן: גברתי, את עכשיו מנהלת את הישיבה?

<קריאה: לא, אבל על מה - - -

עודד פורר: על מה אני צריך להתנצל?

עאידה תומא סלימאן: מי גברתי?

יוליה מלינובסקי: הם באו בשביל לדבר פה.

עאידה תומא סלימאן: אז את תשבי כאורחת ותקבלי זכות דיבור כשיגיע תורך, אני מאוד מבקשת.

<קריאה: מכבדת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עודד פורר: אני מציע שתתנצלי את על זה שאת קוראת אותי פעמיים לסדר ואף אחד מהחברים האחרים פה לא, שהתפרצו לדבריי.

יוליה מלינובסקי: עודד, בוא נסיים.

עודד פורר: עוד אומרת שאני צריך להתנצל.

עאידה תומא סלימאן: אתה צריך להתנצל על זה שאמרת לי 'תתביישי לך'.

עודד פורר: כשאת תנהלי את הדיון בצורה הזו זה מה שאני אומר.

יוליה מלינובסקי: בואו נשמע את הבנות, זה הכי חשוב.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת, אני רואה שהגעת ממש מחומם.

עאידה תומא סלימאן: תירגע קצת, אני מנסה לנהל פה דיון וכל עוד אתה מתפרץ, אני לא רוצה להתווכח עם הדעות הפוליטיות שלך, אני מנסה לקיים דיון מקצועי, הלוואי שהייתי שומעת קצת, קצת הבנה למה זה הטרדות מיניות אמיתיות ותפסיקו עם זה.

<קריאה: מה, זה לא אמיתי?

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לחבר הכנסת מסעוד גנאים.

עאידה תומא סלימאן: ואני מזהירה, אין התפרצויות באמצע.

מסעוד גנאים: בסדר גמור.

מסעוד גנאים: גברתי היושבת ראש, חבל, דיון כל כך חשוב, עושים ממנו פופוליזם זול, עושים ממנו נושא להסתה.

מסעוד גנאים: אין הצדקה לכל הטרדה, לכל אישה, אם ערבייה, יהודייה, מוסלמית, נוצרית, נקודה.

מסעוד גנאים: אף אחד לא אמר דבר חוץ מזה.

מסעוד גנאים: אז היום לבוא, חבר הכנסת פורר, אני מקווה גם שלא תשיב לי, כי אתה אמרת את זה, הוא הלך לאמנה של האו"ם בקשר לאזורי סכסוך, לוד, איפה זה?

מסעוד גנאים: זה בישראל.

יוליה מלינובסקי: בירושלים.

מסעוד גנאים: רמלה, איפה זה?

מסעוד גנאים: אנחנו באזורי סכסוך?

מסעוד גנאים: אתה כאילו משווה - - - חברת הכנסת, אם הנושא כל כך חשוב לך, תני לי לדבר עד הסוף ואחר כך את תגיבי.

יוליה מלינובסקי: אני מכבדת.

מסעוד גנאים: לצערי הרב, מטריד ערבי, הוא יטריד ערבייה ויטריד יהודייה.

מסעוד גנאים: מטריד יהודי - - - כי הדחף הוא אחד אין דחף לאומי.

מסעוד גנאים: מה, זה חלק מהמסע הלאומי פלסטיני, להטריד?

מסעוד גנאים: או מהמסע הלאומי, אנא עארף, הציוני, להטריד ערביות?

מסעוד גנאים: זה חלק מהדת?

מסעוד גנאים: כאשר בקהיר בתחריר הוטרדו מאות ואלפי נשים, רובן מוסלמיות, מה זה, על איזה רקע זה?

יוליה מלינובסקי: אתה משווה אותנו לקהיר?

מסעוד גנאים: אין דחף.

מסעוד גנאים: הדחף היחיד זה עיוות מיני של המטריד, שכולנו צריכים לעמוד נגדו.

מסעוד גנאים: אבל לבוא היום ולהגיד, כמו בעניין ההצתות, כמו בכל עניין פה בארץ, פה הכי קל זה להאשים את הערבים, להכליל, והדחף כאילו הוא דחף לאומי.

מסעוד גנאים: אני לא רוצה שאף אישה בערים מעורבות או בערים אחרות, שהיא תוטרד, אם מערבי ואם מיהודי, וכולנו ביחד, ביחד כולנו רוצים למנוע את זה, אבל להשתמש בזה כדי להסית, כדי להתסיס, זה דבר פסול.

מסעוד גנאים: תודה.

ענת ברקו: אבל לחנך, חינוך.

יוליה מלינובסקי: המקרה בגן העיר הוכר על רקע לאומני ויש עוד שלושה אחרים - - -

מסעוד גנאים: מה זה על רקע לאומני?

יוליה מלינובסקי: זה ערבי אונס יהודייה.

עבדאללה אבו מערוף: מי מביא את הרקע?

יוליה מלינובסקי: בתי המשפט - - -

מסעוד גנאים: מה המושג הזה?

מסעוד גנאים: בגלל שהוא ערבי - - -

עבדאללה אבו מערוף: זה גזעני.

עבדאללה אבו מערוף: בית משפט שמגדיר את זה הוא גזעני.

יוליה מלינובסקי: כ - - - יש הוכחות - - -

מסעוד גנאים: והגנבים, למשל גונב ערבי, על רקע לאומי גם?

עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת - - -

עבדאללה אבו מערוף: מספיק, תחזרו פה - - -

יוליה מלינובסקי: הכחשה זה לא דרך, תכירו בבעיה ואז נוכל לטפל בה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אבו מערוף, ואני מבקשת מחברת הכנסת יוליה בפעם האלף - - -

עבדאללה אבו מערוף: מה זה בית משפט מגדיר - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שוב.

עאידה תומא סלימאן: נו.

עבדאללה אבו מערוף: יש גבול לסבלנות של - - - ואתם ממשיכים - - -

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אבו מערוף, לא קיבלת זכות דיבור.

יוליה מלינובסקי: אז אם - - - תלכו לרופא.

עבדאללה אבו מערוף: יש גבול, יש גבול.

יוליה מלינובסקי: אם הם בבעיה, שיילכו ל - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מזהירה פעם אחרונה.

עאידה תומא סלימאן: אני מזהירה עכשיו בפעם האחרונה, עכשיו האזהרות שלי יהיו תוך דקה, תוך דקה שלוש אזהרות ויוצאים מהאולם הזה או שאני נועלת את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: או שמקיימים דיון כמו שצריך ואני נותנת לכם להתבטא או שאני נועלת את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר?

עאידה תומא סלימאן: זה ממש לא נעים לי לשחק עכשיו את התפקיד הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, אני מנסה לקיים פה דיון.

עאידה תומא סלימאן: וחברת הכנסת יוליה, פעם ראשונה ופעם שנייה ופעם שלישית מתפרצת, זה לא מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: נתתי לך לפתוח את הדיון, אמרת מה שיש לך להגיד, עכשיו אני מקיימת את הדיון וזהו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אסלח ולא ארחם על אף אחד.

עאידה תומא סלימאן: מי שיקטע ומי שיתבטא בצורה כזו אחרת, שלא תמצא חן ולא תתרום לדיון, ימצא את עצמו בחוץ.

עאידה תומא סלימאן: זהו.

עאידה תומא סלימאן: נרגעתם?

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת קודם כל - - - יש לך דיון אחר כך או שאתה יכול להקשיב למשטרה קודם?

יוסף ג'בארין: אני אקשיב למשטרה.

עאידה תומא סלימאן: נאמרו עד עכשיו כל מיני דברים בשם המשטרה מאנשים שלא מוסמכים לדבר בשם המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת את התייחסות המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: כפי שידוע לכולם, אני ביקשתי התייחסות מכם ברגע שקיבלתי את הדיון הזה לידיים.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, סגן ניצב איילת אורנשטיין, ראש מדור נפגעי עבירה מינית.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי, התייחסות שלך, גם לתופעה, גם לטענות, גם לסטטיסטיקה ואני מאוד מבקשת גם לדעת על הסטטיסטיקה שהועלתה פה.

<איילת אורנשטיין: ראשית, בחנו את הנתונים בערים המעורבות.

<איילת אורנשטיין: מבדיקת הנתונים עולה כי סך הכול של עבירות המין בשנים האחרונות בערים המעורבות נמצא במגמת של ירידה.

<איילת אורנשטיין: אין מגמה של עלייה.

<איילת אורנשטיין: גם בפילוח לעבירות מין שבוצעו באותן ערים על ידי חשוד לא יהודי קיימת מגמת ירידה ולא מגמת עלייה בסך הכול של הנתונים.

<איילת אורנשטיין: ביצענו בנוסף בדיקה מול המחוזות, האם הם מכירים איזה שהיא תופעה או איזה שהיא עלייה מיוחדת בתלונות או בחשד לעבירות שנדונות כאן, לא מכירים דבר כזה.

<קריאה: אין דבר כזה?

<איילת אורנשטיין: אני מדברת על עלייה מיוחדת - - -

יוליה מלינובסקי: יושבת פה מנהלת בית ספר משם.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, גם למשטרה קוטעים את הדברים?

טלב אבו עראר: סליחה, זה משטרת ישראל, לא - - -

עאידה תומא סלימאן: טלב, אני מבקשת, תן לי לנהל.

עאידה תומא סלימאן: אבו עראר, תן לי לנהל.

טלב אבו עראר: זה לא המשטרה הפלסטינית.

עאידה תומא סלימאן: אבו עראר, תן לי לנהל.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא סומך עליי?

עאידה תומא סלימאן: אתה סומך עליי?

עאידה תומא סלימאן: אז לא, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת, המשטרה, יש לה את הסטטיסטיקה, אם אני הייתי מערערת על מה שנציגת המשטרה אומרת אוי ואבוי, היה קם העולם על זה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת, אל תערערו.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מה יש למשטרה להגיד.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

<איילת אורנשטיין: אני רוצה לציין כמובן שהמשטרה מתייחסת לכל פגיעה מינית ובוחנת כל מקרה וכל חשד במקצועיות וברגישות הנחוצה.

ענת ברקו: נתונים.

ענת ברקו: מגמת ירידה, מגמת עלייה ממה לאן?

ענת ברקו: נתונים.

מסעוד גנאים: יש לכם סטטיסטיקה, מספרים?

ענת ברקו: מספרים, אחוזים, נתונים.

ענת ברקו: מגמת עלייה - - -

עאידה תומא סלימאן: אפשר לא להלחיץ?

עאידה תומא סלימאן: היא מדברת.

ענת ברקו: לא, אני לא מבינה - - -

עאידה תומא סלימאן: ברגע שהיא מסיימת את הדברים, נשארו לך שאלות, אני אתן לך לשאול.

<איילת אורנשטיין: ישנה מגמת ירידה, כמו שאמרתי.

<איילת אורנשטיין: באשר לנתונים שהועלו כאן, כבוד חברת הכנסת אמרה שהנתונים מהמשטרה ומהשב"כ, נשמח לראות את הנתונים שקיבלת כדי להתייחס אליהם, אנחנו לא מכירים - - -

עאידה תומא סלימאן: כאשר מדובר על ירידה - - -

יוליה מלינובסקי: אני אראה לך.

יוליה מלינובסקי: איפה הסדרן?

יוליה מלינובסקי: תעביר לה את זה, אולי זה יגלה להם משהו.

עאידה תומא סלימאן: לא, תעביר אליי קודם.

עאידה תומא סלימאן: ככה זה מתנהל פה, מה לעשות?

יוליה מלינובסקי: לא, כי היא ביקשה לראות את הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אני צריכה להסתכל על זה קודם.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, כאשר את אומרת שיש מגמת ירידה, את מתייחסת למגמת ירידה מתלונות בשנים שעברו באותן ערים, או שאת מדברת על מגמת ירידה כללית בארץ?

עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק, ערים מעורבות?

<איילת אורנשטיין: סך כל התלונות, התיקים, בערים המעורבות שמדובר עליהן במצע לדיון.

ענת ברקו: מה הסך?

<איילת אורנשטיין: רשימת הערים, חיפה, ירושלים, לוד, נצרת עילית, עכו, רמלה - - -

יוליה מלינובסקי: היא מגמגמת ברמות קשות.

יוליה מלינובסקי: זהו, סיימת?

יוליה מלינובסקי: בקיצור הכול גן עדן.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בוועדה הזו מאוד מנסים לתת יחס הוגן לעובדי המדינה, במיוחד אם הן נשים ולא מתלוצצים עליהן.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת מחברי הכנסת להתייחס בכבוד.

עאידה תומא סלימאן: זה נשמע מאוד מוזר, עכשיו אני צריכה להגן על משטרת ישראל מחברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, סיימת?

<איילת אורנשטיין: תודה.

עאידה תומא סלימאן: סיימת.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לחבר הכנסת יוסף ג'בארין וכמובן שלוש - - - הרחש בחש הזה לא ייגמר?

עאידה תומא סלימאן: אם רוצים להתייעץ, תצאו החוצה, תתייעצו בשקט ותחזרו.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכם.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה ליושבת ראש הוועדה.

יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שאם הדיון הוא על הטרדות מיניות אז אין לי שום ספק שאתם במקום הכי נכון לדון בנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: אינני מכיר אישה, לא יהודייה ולא ערבייה, שנאבקה ונלחמה כנגד התופעה הזו יותר מאשר יו"ר הוועדה הזו.

יוסף ג'בארין: אבל אני רוצה להגיד לכם שמאז שאני ראיתי את הפנייה לקיים את הדיון המהיר, צר לי, אבל זה היה גועל נפש.

יוליה מלינובסקי: מה בדיוק גועל נפש?

יוליה מלינובסקי: זה שזה קורה או זה - - -

עאידה תומא סלימאן: הנה, כנראה הוא יסביר את זה.

עאידה תומא סלימאן: קצת סבלנות.

יוסף ג'בארין: אני מדבר.

יוסף ג'בארין: הניסיון הזה לבנות איזה שהוא סצנריו שמקשר בין פגיעות מיניות ביישובים מסוימים לאיזה שהוא רקע לאומני הוא ניסיון שצריך להתייחס אליו בבוז ולהגיד שהניסיון להיתלות ב - - - אני לא יודע אם בכלל יש מקרים כאלה, כדי פשוט להמשיך, כדי לנצל עוד פעם, עוד נושא, כדי להסית כנגד הציבור הערבי.

יוסף ג'בארין: הציבור הערבי הכי מוחלש בינינו זה הציבור הערבי בערים המעורבות.

יוליה מלינובסקי: במה?

יוליה מלינובסקי: בפן מיני?

יוסף ג'בארין: הוא הכי מוחלש ברמה הסוציו אקונומית, ברמת החינוך - - -

יוליה מלינובסקי: בגלל זה הם מטרידים נשים - - -

יוסף ג'בארין: כי הוא מופלה פעמיים, פעם ב - - -

ענת ברקו: - - - תחנכו לא להטריד - - -

יוסף ג'בארין: תנו לי לסיים.

ענת ברקו: תחנכו לא להטריד.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שתתחילי, חברת הכנסת, לחנך גם אנשי צבא וגם אנשי משטרה, גם יהודים מטרידנים, לא להטריד - - -

ענת ברקו: בצבא - - - מחנכים.

עאידה תומא סלימאן: תגלי שכבר עשינו את זה עשר שנים לפנייך.

ענת ברקו: לא, מגיל אפס - - -

יוסף ג'בארין: ולכן אני בז לניסיון הזה לעשות את הקשר.

יוסף ג'בארין: יש כאן את הגורמים המוסמכים של נציגי המשטרה, יש כאן את הגורמים - - - אני לא שמעתי טענה כזו ואם יש טענה כזו באיזה מקרה ייחודי ספציפי, שעד עכשיו לא שמעתי עליו, אפשר להתייחס אליו קונקרטית.

יוסף ג'בארין: אבל לבנות תיאוריה, ממש לבנות תיאוריה אנטישמית, ממש אנטישמית, כלפי האוכלוסייה הערבית כאשר מבססים את זה על שקרים ועל הסתה ועל יחס פוגעני כלפי הציבור הערבי, אני אומר לכם עד כאן.

יוסף ג'בארין: זה לא המקום - - -

ענת ברקו: מה עם יחס פוגעני - - -

יוסף ג'בארין: זה לא המקום וזה לא הנושא וזאת לא הוועדה - - -

יוליה מלינובסקי: יושבות פה בנות שחוו את זה.

יוסף ג'בארין: מספיק לנו עם ההסתה שאנחנו שומעים במקומות אחרים.

יוסף ג'בארין: מספיק לנו, זה לא המקום.

יוליה מלינובסקי: רגע, סליחה, ברשותך.

יוליה מלינובסקי: אתה - - -

ענת ברקו: יחס פוגעני לנשים - - -

יוסף ג'בארין: זה פוגע בנשים, זה פוגע בנושא ותסמכו על יו"ר הוועדה שהיא תדע לנהל את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק אגיד משהו קודם.

עאידה תומא סלימאן: מאוד חשוב לי בגלל שיש נשים שנמצאות פה, כדי לספר את הסיפור האישי שלהן, את העדות שלהן, ובגלל שאני, כמי שעבדה שנים עם נשים שהוטרדו מינית ומכירה את הנושא טוב מאוד חשוב לי להדגיש בפניכם, אין אף אחד ששולל את האפשרות שאכן נעשים יהודיות יכולות להיות מוטרדות על ידי גברים ערבים, כמו בדיוק שנשים ערביות וצעירות ערביות יכולות להיות מוטרדות על ידי גברים יהודים ואני טיפלתי במקרים כאלה, כי הטרדות מיניות, למי שמכיר את הנושא, זה לא עניין ששייך ללאום, זה עניין ששייך לתרבות גברית שוביניסטית שחושבת שמותר לה.

ג'מאל זחאלקה: גם לא למעמד.

עאידה תומא סלימאן: לא למעמד ולא לקבוצה ולא לצבע ולא לכלום.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני אתן זכות דיבור לאישה שמוכנה לתת לנו עדות ואני מבקשת להקשיב לעדות הזו, אבל שוב אני מדגישה, הטרדות מיניות זו תופעה שקיימת בכל החברות, כולל במשכן - - -

יוליה מלינובסקי: יש לה היבטים אחרים.

עאידה תומא סלימאן: כולל במשכן הזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע אנשי מקצוע ונשות - - -

יוליה מלינובסקי: זה מוכר וידוע, לא צריך להכחיש את זה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת - - -

יוליה מלינובסקי: הכחשה זו לא דרך לטפל בבעיה.

עאידה תומא סלימאן: אולי תפסיקי לעשות לי דיאגנוזה נפשית, אני לא בהכחשה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת בדיוק - - -

יוליה מלינובסקי: את כמו קצב מדברת, 'לא עשיתי'.

יוליה מלינובסקי: זה לא קורה בגלל - - -

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מואשמת שעשיתי משהו?

<קריאה: הגזמת.

<קריאה: מאוד הגזמת.

עאידה תומא סלימאן: הגזמת ועברת כל גבול, חברת הכנסת.

יוליה מלינובסקי: כי פשוט הנושא כל כך כאוב - - -

עאידה תומא סלימאן: מה זה צריך להיות?

יוליה מלינובסקי: אני אמרתי שאני מצטערת על ה - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, מצוין, את מצטערת ואני מקווה שאת לא חוזרת על זה, לא איתי ולא עם אחרים.

<ליאת קליין: אני חייבת להגיד כאן הערה, שאנחנו מדברים פה על מרחב בטוח והדיון פה הוא לא מרחב ביטוח.

<ליאת קליין: אני עורכת דין ליאת קליין, היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע של נפגעי ונפגעות תקיפה מינית.

<ליאת קליין: עוד לפני שיורדים לדיון הזה, אני יושבת פה - - -

עאידה תומא סלימאן: ליאת, אני אתן לך תיכף.

עאידה תומא סלימאן: כשאמרתי נשות מקצוע, תאמיני לי שהסתכלתי עלייך.

<ליאת קליין: לא, אבל זו הערה מקדימה, הציבור לא יכול לשמוע את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך לדבר ואני אבקש מכולם, נשים שעברו הטרדות מיניות, בדרך כלל מרגישות לא בנוח לתת את העדות שלהן, במיוחד כאשר יש אווירה שהיא מתלהמת וצעקנית ואווירה שמשתמשת במקרים הספציפיים כדי לבנות תיאוריה שלמה שמתבססת על האשמה כוללנית של קבוצה מסוימת, כולל יושבת ראש הוועדה היא חלק כנראה מהקבוצה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת, בזמן מתן העדות הזו, תהיו קצת רגישים, לא להיותה יהודייה ולא להיותה מעיר מעורבת, אלא להיות נותנת עדות על הטרדה מינית.

עאידה תומא סלימאן: גב' ענת קאפח.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי, יש לך שלוש דקות.

<ענת קאפח: שלום לכולם.

<ענת קאפח: אני הייתי שמחה להגיב לחבר הכנסת - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, את נמצאת פה כדי לתת עדות, אז בבקשה.

<ענת קאפח: הסיפור האישי שלי.

<ענת קאפח: אני אמא לילדה בת 18.

<ענת קאפח: אני מתגוררת בעיר לוד, לפני כארבע שנים הילדה שלי יצאה לריצה ביחד עם חברה בפרדס, ניגשו אליה ארבעה נערים, בני מיעוטים, אחד מהם קרא לעברה ושאל אם היא רוצה נשיקה, כשהיא הבינה שהיא נמצאת בסכנה היא לקחה את עצמה והתחילה ללכת לכיוון הבית, זה לא עזר לה, כי אחד תפס אותה ודאג לומר לה שהיא יהודייה וחסם לה את הפה והתחיל לדחוף אצבעות לכל מקום אפשרי בגוף שלה.

<ענת קאפח: היא ניסתה לצרוח אף אחד לא שמע אותה, היא השתוללה.

<ענת קאפח: הוא פחד כי היא הצליחה לצרוח בסופו של דבר והם ברחו.

<ענת קאפח: הם היו ארבעה.

<ענת קאפח: כשאני אומרת פרדס זה אומר שהבית שלי כאן והפרדס זה בדיוק שם ואני בבית.

<ענת קאפח: הבטחתי לילדה הזאת שאני אגן עליה ואני לא שם והוא כל הזמן דואג לומר לה שהיא יהודייה ובגלל שהיא יהודייה זה מצווה וגאווה בשבילו לדחוף את האצבע שלו לכל מקום אפשרי בגוף שלה.

<ענת קאפח: אני יושבת כאן, אני מאוד פעילה בעיר, ואני מסתכלת ליהודים ולערבים בעיניים ואני אומרת הטרדה מינית היא הטרדה מינית, אין לה מגדר, אבל כאחת שמעורבת בעיר שלה, על השנה הקשה שאני עברתי, שלא לדבר על הבת שלי, שהיום היא בת 18, ואני הגב שלה היום.

<ענת קאפח: אני פשוט איבדתי ילדה של שמחת חיים וקיבלתי ילדה עם חרדות ועם סיוטים ועם כל מה שאפשר לתאר.

<ענת קאפח: כאמא אני עומדת פה ומסתכלת לכם בעיניים, מערך ההסברה במגזר הערבי לוקה בחסר משום שבערים מעורבות, כאשר יש יהודים וערבים תחת קורת גג אחת, הרבה יותר קל לבוא אלינו.

<ענת קאפח: אף אחד לא יטריד את המגזר שלו, יותר קל לבוא אלינו.

<ענת קאפח: ואם באים ארבעה נערים ולאורך כל האקט המיני הזה דואגים לומר לה שהיא יהודייה וזה מצווה, אז מישהו פה צריך להרים את הראש.

<ענת קאפח: אנחנו לא באים ואומרים שזו שואה, אנחנו לא באים ואומרים שיש פה איזה שהיא השוואה.

<ענת קאפח: מערך ההסברה לוקה בחסר ואם נתחיל אותו כבר מגן הילדים, בגיל 14 ילדה כמו הבת שלי ועוד המון בנות לא יצטרכו לפחד לעבור לדירה ליד.

<ענת קאפח: אני עד היום מלווה אותה לכל מקום שהיא רק רוצה, כי היא פוחדת.

<ענת קאפח: אני עדיין ממשיכה לגור בעיר ובני הנוער האלה עדיין באים ועדיין זורקים הערות - - -

עאידה תומא סלימאן: הם לא נעצרו?

<ענת קאפח: הם נעצרו, היה משפט, היה לה קשה לבוא ולהיות עדה במשפט.

<ענת קאפח: היא עברה שנה קשה, כל הבית עבר טלטלה, אבל אני היום כאמא באה וזועקת את הזעקה של הבת שלי ושל עוד אלפי נערות.

<ענת קאפח: אני לא באה ואומרת שרק במגזר הערבי יש, אבל, חבר'ה, בואו תרימו את הכפפה, בואו כבר מגן ילדים תנו את מערך ההסברה, לא ייתכן שנערים משתמשים באמירה הזאת 'את יהודייה', זה בא מאיפה שהוא.

<ענת קאפח: זה בא מאיפה שהוא.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מאוד מכבדת את הרגשות שלך ואני מאוד מצטערת לשמוע על מה שעברה הבת שלך.

עאידה תומא סלימאן: זה תמיד כואב ובמיוחד כאשר ההטרדה או התקיפה המינית היא נגד מישהי חסרת ישע וקטינה, אבל אני באמת רוצה לדעת מה קרה עם המשפט, למה את אומרת שהם עדיין מסתובבים.

עאידה תומא סלימאן: הלכת עם התלונה?

עאידה תומא סלימאן: הוגשו כתבי אישום?

<ענת קאפח: שלושה מהם קטינים, אחד בגיר, רק הבגיר יכול היה לעמוד לדין ורק הוא נענש.

<ענת קאפח: השלושה הם קטינים ו - - -

עאידה תומא סלימאן: אפילו קטינים מועמדים לדין במקרים כאלה.

<ענת קאפח: הזמינו את ההורים שלהם, הם נכנסו לשנה של מבחן, אבל היחיד שבאמת נכנס מאחורי סורג ובריח זה היה הבחור הבגיר.

<ענת קאפח: חבר'ה, אני מקווה שהדיון הזה שאני ברגשות מעורבים הגעתי אליו, כי אני הייתי צריכה את האישור של הבת שלי ואני יושבת כאן ואני רוצה לצאת מכאן ולהאמין שמקרה כזה לא יחזור בשום מגזר, לא יהודי ולא ערבי, אבל שמערך ההסברה כן ייתן תוקף וכן יהיה משמעותי במגזר הערבי.

<קריאה: גם, בשני המגזרים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב מערכת החינוך במדינת ישראל כולה לוקה בחסר בחינוך נגד הטרדות מיניות ולמרות שהמצב הוא קצת יותר טוב במערכת החינוך לציבור היהודי, מבחינה זו בתכניות הקיימות, אבל כל התכניות הן לא בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני גם כן חושבת ושוב מדגישה, אי אפשר לגזור מזה שקבוצה של צעירים, שכמובן אני מגנה ואין לי מילים לתאר עד כמה אני מזועזעת לשמוע על כל סיפור של הטרדה מינית, לא חשוב לי מי מטריד ומאיזה רקע הוא בא ולא חשוב לי אם הוא ערבי או יהודי, אבל אני לא גוזרת, לא על כל היהודים ולא על כל הערבים בגלל מישהו שעשה משהו.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהבת שלך תחלים מהמקרה והטראומה שהיא עברה, למרות שאני יודעת שזה לא קורה בקלות, מהניסיון שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לליאת קליין, מאיגוד מרכזי הסיוע.

עאידה תומא סלימאן: רשומים לי אנשים פה שיכול הדיון להגיע לארבע שנות, אז אני צריכה לנווט את זה וכולם יודעים, בוועדות זכות דיבור ראשונה היא לחברי כנסת ואחר כך לאורחים.

עאידה תומא סלימאן: אני אנסה לנווט את זה בין לבין.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<ליאת קליין: קודם כל תודה על הדיון ותודה לך על הדברים.

<ליאת קליין: אני מצטרפת לדברים של יושבת ראש הוועדה, גם על האומץ הגדול והזעזוע המאוד גדול לשמוע את הסיפור שלך ולשמוע את הסיפורים כולם.

<ליאת קליין: למעלה משש שנים אני במרכזי סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, אני שומעת את המקרים האלה יום אחרי יום, שעה אחרי שעה, שמגיעים באמת על כל הרצף וכל פעם זה קשה מחדש.

<ליאת קליין: וקודם כל תודה על האומץ שהגעת וסיפרת ואמרת את הדברים.

<ליאת קליין: הדיון היום הוא על הטרדות מיניות בערים מעורבות והאמת היא שהדיון היום הוא על הטרדות מיניות במרחב הציבורי, שלא מספיק מדובר על הטרדות מיניות במרחב הציבורי.

<ליאת קליין: אני פתחתי מזה שאני נמצאת שנים ארוכות במרכזי הסיוע ואני חייבת לומר שיש פגיעות בין דתות ויש פגיעות במשפחה ויש פגיעות במקומות עבודה ויש בין דתיים ויש בין חילוניים, זה חוצה מגזרים וזה חוצה תרבויות, ויש מי שמנצל את כוחו לרעה לפגוע בכל צורה שהיא בנשים או בגברים מכל מעמד ומכל סוג.

<ליאת קליין: אנחנו רואים פגיעות מיניות על כל הרצף ואני באמת חושבת שהניסיון לצמצם את זה לתופעות של מי המטריד הוא חוטא למטרה הזאת וחוטא לעיסוק הכול כך חשוב במה היא הטרדה מינית, איך מונעים אותה ואיך ממגרים אותה כתופעה חברתית.

<ליאת קליין: כל התבוננות עליה במשקפיים מצמצמים או במשקפיים פוליטיים כאלה ואחרים חוטאת למטרה היותר רחבה של טיפול בפגיעה מינית והעיסוק הנורא רחב שלה, כי זה לא מה שאנחנו רואים בשטח.

<ליאת קליין: הלוואי שפגיעה מינית לא הייתה כל כך רחבה.

<ליאת קליין: אני שומעת את הנתונים הקשים והמחרידים על 70 פגיעות מיניות, אני מכירה נתונים על אחת משלוש נשים שנפגעת תקיפה מינית, אחת מארבע שעוברת אונס ואחת משבע שנפגעת בתוך המשפחה.

<ליאת קליין: אלה המקרים שמגיעים אלינו.

<ליאת קליין: כל ניסיון לצמצם את השיח ולרדד אותו הוא חוטא לעיסוק הנורא הרחב של איך אנחנו כחברה מציעים פתרונות להתמודד עם התופעה הזאת של אלימות מינית במשפחה, בקהילה, בחברה ובמרחב הציבורי.

<ליאת קליין: אין לנו מספיק פתרונות ואני לא שמעתי פה ממציעי הדיון מספיק פתרונות לאיך מתמודדים עם פגיעות מיניות במרחב הציבורי.

<ליאת קליין: אפשר לדבר על יותר שיטור ואפשר לדבר על יותר מצלמות וצריך לדבר על חינוך, ואני מסכימה פה לדברים שהייתי רוצה שיישב פה שר החינוך וייתן לי תשובה יותר טובה ללמה אין תכניות חובה בכל המגזרים למניעת אלימות מינית, בכל בתי הספר, בכל המגזרים.

<ליאת קליין: כן, שיותאם תרבותית ושיותאם עם רגישות כזו או אחרת לכל קהילה ולכל קבוצה, כי אין מי שחסין מפני פגיעה מינית, לצערי הרב, וגם אין מי שחסין מלפגוע מינית, כקהילה או כקבוצה.

<ליאת קליין: זה משהו שקיים בכל המגזרים וצריך לתת לזה מענים.

<ליאת קליין: ואם צריך לתת מענים רגישים, שיבוא שר החינוך ויגיד מה אנחנו עושים כי עדיין לא קיבלנו מספיק תשובות ממשרד החינוך למה עושים עם הטרדות מיניות בכלל ותקיפות מיניות והטרדות מיניות במרחב הציבורי בתוך תכניות הלימודים ולמה זה לא חובה לכל תלמיד בבית ספר ולכל ילדה בגן, למה אין הסברה על הדבר הזה.

<ליאת קליין: זו שאלה שהיא יותר רחבה וכל ניסיון לצמצם אותה חוטא למטרה הזו.

<ליאת קליין: זה כדברי פתיח.

<ליאת קליין: אני חייבת לומר, אני חייבת בדיוק על אמירות מהסוג הזה להגיד משהו.

<ליאת קליין: אני יושבת פה כמוזמנת לוועדה פעמיים או שלוש בשבוע בדיונים בכנסת, בכל הוועדות, אני עוסקת בפגיעות מיניות על כל הרצף מרבית חיי הבוגרים, מה שקורה כאן בשיח, אני כמעט קמתי ויצאתי החוצה, כי זה לא שיח שנעים לדבר בו, לא על נושא כל כך חשוב וכל כך דרמטי.

<ליאת קליין: והציניות שמופנית אלינו ואל הרשויות היא לא ראויה לנושא הזה.

<ליאת קליין: אני יושבת פה מתוך כבוד לנושא הזה ומתוך כבוד לייצר פתרונות.

<ליאת קליין: באנו לשמוע כדי לחשוב על פתרונות, זה מה שאנחנו עושים במשך שנים, הציפייה שלי מחברות וחברי הכנסת שייתנו את הכבוד, גם למי שמגיע לכאן ולאנשי המקצוע ושייתנו לנו לדבר בשיח הזה.

<ליאת קליין: זה הדבר הראשון שממנו עושים שינוי לחברה שהיא פחות אלימה ופחות תוקפנית.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת, אני אלך לפי כניסתכם, אני מצטערת, אני יודעת ש - - - אלא אם מישהו צריך לרוץ עכשיו להצבעה או משהו.

ג'מאל זחאלקה: אבל יש לי ישיבה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אולי תוותר לבנות לדבר?

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אני אדבר קצר.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל, גברתי, הנושא מאוד חשוב.

ג'מאל זחאלקה: בחברה הערבית, כמו בחברה היהודית, אנשים שתוקפים נשים, לא חשוב מה הן, הם נחשבים לחלאת המין האנושי, לאנשים שפלים שהחברה מקיאה אותם.

ג'מאל זחאלקה: אני כחבר כנסת, מגיעות אליי פניות לבקש חופשות לאסירים או המלצה לשליש או משהו כזה, כל אחד שמואשם באונס הוא נתקל בסירוב ואני רוצה שהוא לא ייצא לחופש ולא יקבל שליש אפילו.

ג'מאל זחאלקה: לטעמי בתי המשפט לא מטילים עונשים כבדים מספיק.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שכל ערבי שהואשם, לא על ידי פוליטיקאים, אלא בבית משפט ולאחר חקירת משטרה, שישימו אותו במלוא חומרת העונש.

ג'מאל זחאלקה: לא פחות, אפילו יותר מיהודי, לא אכפת לי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו כחברה רוצים את זה.

ג'מאל זחאלקה: תעשו משאל דעת קהל, 99% מהציבור הערבי יגידו לכם, לא חמש שנות מאסר, עשר שנות מאסר.

ג'מאל זחאלקה: אז בעניין הזה בוא לא נעשה את החלוקה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: בואו נתחיל מזה.

ג'מאל זחאלקה: אתם מתפרצים, שאנחנו רוצים להגן על אנסים ועל אנשים שתוקפים מינית, מה זה?

ג'מאל זחאלקה: מישהו חושב, מעלה בדעתו דבר כזה?

ג'מאל זחאלקה: ולא חשוב מה הוא אמר, לי יש חמש בנות, כשדיברת איתי כל הגוף שלי רעד, כשאת דיברת.

ג'מאל זחאלקה: לחשוב חס וחלילה שהבת שלך, קרה לה משהו, אז אדם מאבד דעתו.

ג'מאל זחאלקה: לכן במקום לעשות את זה נושא, דווקא בנושא הזה יש קונצנזוס, זה אחד הנושאים הנדירים שבכנסת יש הסכמה על כולם שצריך להילחם בתופעה, באים כאן ומציעים אותה כנושא לחילוקי דעות, לניגוח.

ג'מאל זחאלקה: מה זה?

ג'מאל זחאלקה: במקום שאנחנו, כחברי כנסת, נתאחד, לא נגד המשטרה, אבל מול המשטרה, נדרוש ממנה שתעשה יותר פעולות, שתגלה יותר ושתפעל יותר ותקצה יותר כוחות, שיהיו חוקרים ושיהיו חוקרות ושיהיו חוקרות דוברות ערבית, לפעמים אם יש אישה ערבייה שהיא נפגעת, קשה לה לדבר.

ג'מאל זחאלקה: אז צריך לעשות את כל הפעולות וללחוץ על המשטרה, למחות על עונשים קלים שבתי המשפט משיתים על אנשים שעושים פעולה כזאת, לאלץ ולדרוש יותר תקציבים לפעולות של חינוך, גם אצל יהודים וגם אצל ערבים ובכל מקום.

ג'מאל זחאלקה: אז אנחנו בקונצנזוס.

ג'מאל זחאלקה: למה אתם רוצים ליצור חילוקי דעות בנושא הזה?

ג'מאל זחאלקה: מישהו רוצה ללמד את עאידה, שהיא נגד תקיפה מינית או הטרדה מינית?

ג'מאל זחאלקה: או ללמד את ג'מאל זחאלקה את הסיפור הזה?

ג'מאל זחאלקה: היו שנים רבות שהייתי חבר הכנסת היחידי שהיה עולה ונואם ביום המלחמה באלימות נגד נשים, הגבר היחידי, כולם היו רק נשים, ופעם אחר פעם.

ג'מאל זחאלקה: זה נושא שהוא בנפשנו.

ג'מאל זחאלקה: אז אני קורא לחברי הכנסת, למרות חילוקי הדעות שיש בינינו, ימין ושמאל, נתאחד בנושא הזה, דווקא נתאחד בנושא הזה ולא ניצור הפרדה.

ג'מאל זחאלקה: ההפרדה, אני אומר לך, היא לטובת האנסים, לטובת התוקפים מינית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו נתאחד ונוכל ברצון להביא אותם מאחורי סורג ובריח ולהרתיע אותם.

ג'מאל זחאלקה: אני מצטער שאני לא יכול להמשיך בדיון, יש לי ישיבה אחרת, כידוע אלה ימים קשים.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: סגן ניצב אורנשטיין, רצית להתייחס למכתב שבידיים שלך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<איילת אורנשטיין: חברת הכנסת ציינה 800 מקרים בתשע השנים האחרונות, המסמך פה מתייחס לעבירות שונות, לא רק לעבירות מין.

<איילת אורנשטיין: קשה לקרוא, משום שהוא לא מודפס מספיק חזק, אבל בהערכה גסה מדובר על 200 עבירות מין ולא 800 עבירות מין, כשנשוא המסמך הוא עבירות תקיפה ועבירות מין כנגד נשים יהודיות בהם מעורבים חשודים פלשתינאים תושבי מחוז ש"י ותושבי מזרח ירושלים.

יוליה מלינובסקי: אז מה אמרתי?

יוליה מלינובסקי: זה זה.

<איילת אורנשטיין: כך ש-800 תקיפות מיניות זה ממש - - -

יוליה מלינובסקי: תקיפה זה לא?

<איילת אורנשטיין: תקיפה זה לא תקיפה מינית.

<איילת אורנשטיין: אנחנו עוסקים בעבירות מין כרגע ומדובר - - -

יוליה מלינובסקי: ערבים כנגד - - -

עאידה תומא סלימאן: הפילוח שלהן, כאשר אומרים תקיפה זה לא רק תקיפה מינית, זה תקיפות לגוף, זה יכול להיות - - -

יוליה מלינובסקי: תקיפות לגוף.

<איילת אורנשטיין: יש פה פירוט, בין שאר עבירות התקיפה יש פה יידוי אבנים, למשל, שברור שלא מדובר על עבירות מין.

<איילת אורנשטיין: יש פה פירוט של מה - - -

יוליה מלינובסקי: עברו אלימות כלשהי.

<איילת אורנשטיין: כתוב, יש פה פירוט של העבירות, באותו מסמך שהגברת מסרה לי.

יוליה מלינובסקי: כן, אני קראתי את זה היטב.

עאידה תומא סלימאן: תודה על ההבהרה.

יוסף ג'בארין: לא, אבל ההבהרה הזו אומרת שאין בעצם שום נתון שמחזק - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתשובה הייתה - - -

יוליה מלינובסקי: אז מה נספר עכשיו?

יוליה מלינובסקי: מה נספר בשנה הקודמת?

יוליה מלינובסקי: יש לך נתונים, תאמרי לנו אותם.

יוליה מלינובסקי: את לא מוכנה להגיד מספר.

יוליה מלינובסקי: אני טעיתי, אני לא יודעת לקרוא - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יוליה - - -

יוליה מלינובסקי: תגידי, מבקשים ממך.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יוליה, אני ביקשתי ואולי תחכי לסיכום.

עאידה תומא סלימאן: חבל שאתם לא יודעים איך בדרך כלל אני מנהלת, אחד הדברים שאני ארצה לקבל אחר כך לפירוט לידיים שלי זה כלל הסטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: כמו שאני דורשת בסיום כל ועדה כאשר אני לא מקבלת סטטיסטיקה לידיים שלי אני מבקשת לקבל את הסטטיסטיקה לידיים שלי.

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים אי אפשר להתעלם מהעובדה שנציגת המשטרה, שאחראית מדור נפגעות עבירה, אומרת בצורה הכי ברורה שלא רק שלא נרשמת עלייה, אלא נרשמת ירידה באופן כללי של הטרדות מיניות בערים מעורבות, ועל זה אנחנו שמחות ואנחנו מקוות שהמגמה הזו תמשיך.

עאידה תומא סלימאן: אם המטריד הוא יהודי או המטריד הוא ערבי, אני מקווה שאף אישה לא תסבול מהטרדות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני, הבנתי מהתגובה שהנתון שפורסם בכל כלי התקשורת לא היה מדויק, עובדה, נציגת המשטרה אומרת שזה לא מדויק והורידה את זה מ-800 ל-200 בהערכה גסה, ככה הבנתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: וגם זה לא על בסיס לאום.

יוליה מלינובסקי: לא, זה על בסיס - - -

יוסף ג'בארין: זה כללי, זה תקיפה.

עאידה תומא סלימאן: זה תקיפה באופן כללי, תקיפה והטרדות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אל"ף, אני רוצה לפנות לענת ולהגיד שהדברים נגעו ללבי, ללב כולנו, כל מי שנמצא באולם הזה, כי כולנו הורים, גם לנו יש בנות ודבר כזה בהחלט גורם לטראומה אישית, משפחתית, סביבתית, קהילתית ולכן חשוב לי שתדעי שיש לי הבנה ואמפתיה רבה לכאב שאת שידרת כאן לכל חברי הוועדה.

אחמד טיבי: ואני אומר את זה בשם כל חבריי.

אחמד טיבי: אני רק רוצה לומר לך שאנחנו יחד איתך קוראים למשטרה למצות את הדין עד תום עם מי שתקפו את הבת שלך, אם ערבים, אם יהודים, אם בודהיסטים, הם חייבים להיות מאחורי סורג ובריח.

אחמד טיבי: אני רק רוצה לומר גם לכל מי שהגיע לכאן לראשונה, אני רואה כאן הרכב חסר תקדים של אורחים, של חברי כנסת, בנושא שהוא נפיץ והיה רצון לעשות אותו נפיץ על רקע לאומי, אני רוצה להחזיר אתכם להיסטוריה שלכם ואני מבקש שתגלו הבנה גם למיעוטים הנרדפים על רקע לאומי ומאשימים אותם האשמות שווא.

אחמד טיבי: לבי עם הקצינה ועם המשטרה שאמרו נתונים שלא עלו באותו דבר כמו שחברת הכנסת מלינובסקי הציגה, כנראה שאת, חברת הכנסת וישראל ביתנו, לא רוצים שאף אחד יבלבל אתכם עם עובדות.

אחמד טיבי: העובדות טפחו על פניכם ולכן את כועסת על המשטרה.

יוליה מלינובסקי: אחמד, אולי תדבר איתי?

אחמד טיבי: מיד אני אפנה לך את הדברים.

יוליה מלינובסקי: דבר אליי, אני אשמח לראות את העיניים שלך.

אחמד טיבי: יש לי עיניים יפות, זה נכון, גם סבתא שלי אמרה לי אותו דבר.

יוליה מלינובסקי: היא שיקרה.

אחמד טיבי: מה היא?

אחמד טיבי: היא שיקרה?

יוליה מלינובסקי: כנראה.

יוליה מלינובסקי: או שיכול להיות שהיא שיחקה עם העובדות.

אחמד טיבי: זאת הרמה של חברי הכנסת, תת רמה.

עאידה תומא סלימאן: תעזוב.

איימן עודה: מה זה?

איימן עודה: מה שיקרה או לא שיקרה?

אוסאמה סעדי: אני לא יודע למה את מתאפקת והיא לא נמצאת בחוץ כבר.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני מתאפקת כדי שיראו את הדברים כהווייתם.

עאידה תומא סלימאן: את האמת הגלויה.

איימן עודה: מה הזה השפה הזו?

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול את כולכם.

אחמד טיבי: אל"ף, מה שאמר חבר הכנסת זחאלקה, הוא אמר בשם כולנו, אנחנו תמיד היינו שם כדי לדרוש החמרת ענישה נגד הטרדות ונגד פגיעה ונגד אונס, והדרישה הזאת תישמע מאיתנו, מאנשי הרשימה המשותפת, נציגי הציבור הערבי, בכל מקום ובכל זמן.

<קריאה: ובכנסת?

<קריאה: איך זה מטופל בכנסת, גב' ברקו?

עאידה תומא סלימאן: סליחה?

עאידה תומא סלימאן: סליחה, תנו לו לסיים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לא להתפרץ.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן זכות דיבור, אבל בלי התפרצויות.

אחמד טיבי: אני רוצה להעלות שאלות, אני מקווה שאני לא מביך אף אחד.

אחמד טיבי: תגידו, הפורום הזה התכנס אחרי ההאשמות נגד תת אלוף בוכריס והטרדות בצה"ל?

אחמד טיבי: הפורום המכובד הזה?

ענת ברקו: למה לא?

אחמד טיבי: לא, לא שמעתי אתכם מתבטאים.

ענת ברקו: אם חיילות צה"ל היו נכנסות לכאן הן היו - - -

<קריאה: מה זה קשור?

אחמד טיבי: לא ישבתם פה, לא התכנסתם, לא ביקשתם דיון.

ענת ברקו: הן לא נכנסות לכאן.

ענת ברקו: יושבת ראש הוועדה יכולה ליזום, היא יכלה ליזום את הדיון.

אחמד טיבי: אתן, חברות הכנסת, עמיתותיי - - -

ענת ברקו: היא יכלה ליזום את הדיון.

אחמד טיבי: עמיתותיי, יזמתם דיון אחרי תכנית עובדה על גנדי?

אחמד טיבי: יזמתם דיון?

אחמד טיבי: למה השתתקתם פתאום?

יוליה מלינובסקי: אחד לא פוסל את השני.

אחמד טיבי: למה השתתקתם?

אחמד טיבי: איפה הייתן?

אחמד טיבי: גם את וגם היא, איפה הייתן?

אחמד טיבי: למה לא הצגתם את הדבר הזה?

יוליה מלינובסקי: למה זה כל כך מפריע לך?

יוליה מלינובסקי: סליחה.

אחמד טיבי: אני כאן, כולנו כאן, תסתכלו, כדי לדבר בגובה העיניים עם כל אישה שהותקפה, עם כל משפחה שהבת שלה הותקפה - - -

יוליה מלינובסקי: אולי ניתן לגברת לדבר?

אחמד טיבי: הפגיעות על רקע מיני הן עבירות מגדריות, לא עבירות על רקע לאומי.

עאידה תומא סלימאן: לא מגזריות.

יוליה מלינובסקי: האונס בגן העיר, זה היה רק אונס או שזה היה על רקע לאומני?

אחמד טיבי: את מפריעה לי.

אחמד טיבי: את מוכנה להירגע, הגב' מלינובסקי?

אחמד טיבי: תירגעי.

אחמד טיבי: למה לכעוס על חברות כנסת מן השורה?

אחמד טיבי: ראש ממשלה מעלה פוסט על אונס לאומי, אחר כך הוא נאלץ לחזור בו ולהתנצל, כי הוא סתם הסית, ואחר כך חברת כנסת אחרת מעלה אותו פוסט ומאשימה את הח"כים הערבים שהם לא גינו את האונס על רקע לאומי, את - - -

<קריאה: מי זו חברת הכנסת?

ענת ברקו: - - - את מבחן הבת ואת מבחן האחות, תעשה את זה.

ענת ברקו: תעשה את זה.

אחמד טיבי: אני מבקש מכם, בואו נתאחד, ובזה אני אסיים - - -

ענת ברקו: בזה אני מוכנה להתאחד.

אחמד טיבי: בואו נתאחד כדי להיאבק בתופעה הבוטה, הגסה, הלא אנושית הזאת, הפראית, החייתית.

אחמד טיבי: להתאחד ולא נפלג.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: גב' אתי ירדן, בבקשה.

<אתי ירדן: בדרך כלל אני לא כותבת מראש, אבל פה כדי להתמרכז כתבתי.

<אתי ירדן: לא סיימתי לכתוב כי התרגשתי באמצע.

<אתי ירדן: אני מנצלת את ההזדמנות הזאת להעלות לאקונה בחוק ההטרדות המיניות בכנסת.

<אתי ירדן: אם מדובר על הטרדות מיניות של עוזרים פרלמנטריים.

<אתי ירדן: עוזר פרלמנטרי איננו עובד כנסת אלא מועסק, בדגש מועסק על ידי חבר הכנסת, זאת אומרת חבר הכנסת הוא הבוס שלו ואת המשכורת הוא מקבל מהכנסת, הממשלה, מהמסים שאני וכולם משלמים.

<אתי ירדן: לפיכך לא חלים עליו הסנקציות והטיפול כמטריד - - -

ענת ברקו: החוק חל עליו.

<אתי ירדן: מי אמר שחוק חל עליו?

ענת ברקו: החוק של מדינת ישראל - - -

<אתי ירדן: גב' ברקו, זה לא מה שאמרת לי באופן אישי.

ענת ברקו: אם מתלוננים במשטרה, החוק חל עליו.

<אתי ירדן: גב' ברקו, תני לי לסיים, שמעתי אותך די והותר.

ענת ברקו: החוק חל עליו.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, כי דעתי הוסחה על ידי כל מיני אנשים שניגשו אליי ולא עקבתי אחרי הנושא.

עאידה תומא סלימאן: את מדברת על הטרדות מיניות בתוך המשכן?

<אתי ירדן: כן.

<אתי ירדן: בבית המחוקקים - - -

עאידה תומא סלימאן: בין עוזרים - - -

<אתי ירדן: עוזרים פרלמנטריים לבין באי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, בסדר.

<אתי ירדן: אני יודעת שזה לא הדיון, אבל ברשותך זאת הזדמנות, אני הגעתי במיוחד.

<אתי ירדן: אני רק רוצה להעלות את הסוגיה - - -

<קריאה: עדיף לשמוע את הנשים, עדיף לשמוע את המתלוננות.

יוליה מלינובסקי: בואו נשמע את המתלוננות.

<אתי ירדן: 30 שניות, אני מבטיחה - - -

<קריאה: אבל הם באו במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אף אחד לא ינהל את הדיון פה.

<קריאה: יש חברות שבאו לדבר פה.

<אתי ירדן: סליחה, זה קשור גם קשור.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, את תתמקדי בי, אף אחד לא יקטע את הדברים ואף אחד לא ינהל את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: עבר בסדר עד עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לך 30 שניות, נא לסכם.

<אתי ירדן: אני אסכם את התהליך.

<אתי ירדן: גב' ברקו הסגירה את עצמה, היא יודעת במה מדובר.

<אתי ירדן: המקרה הועבר לח"כית והיא כסתחה, סליחה על הביטוי הלא פרלמנטרי - - -

ענת ברקו: לא, עכשיו אני אגיב.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך זכות.

עאידה תומא סלימאן: לא עכשיו, כשאני אתן לך.

<אתי ירדן: היא כסתחה את העוזר הנאמן.

<אתי ירדן: הנושא הועבר לקצין הכנסת, משם זה הועבר לממונה על ההטרדות המיניות בכנסת, שעשתה עבודת קודש, משם זה עבר ליועץ המשפטי לכנסת ונאמר שאין מי שיטפל בו, רק המשטרה.

ענת ברקו: נכון מאוד.

ענת ברקו: נכון מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש משהו.

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה.

<אתי ירדן: ואת, גברת ברקו איימת עליי שאני מטרידה אותך.

ענת ברקו: לכי למשטרה.

<אתי ירדן: וזה יוכח.

ענת ברקו: לכי למשטרה.

<אתי ירדן: את איימת עליי שאני מטרידה אותך.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת - - -

ענת ברקו: לכי למשטרה.

ענת ברקו: אם יש לך איזה שהיא השגה, אנחנו לא יכולים - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ברקו.

ענת ברקו: תפני למשטרה ואל תפתחי את היחסים האינטימיים שלך כאן בפני כולם.

ענת ברקו: אם לך היה - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ברקו - - -

ענת ברקו: אם לך היה קשר - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ברקו - - -

ענת ברקו: אם לך היה קשר חברתי שהלכת איתו - - -

<אתי ירדן: זה לא היה יחסים, תתנצלי, זה לא היה שום יחסים אינטימיים - - -

ענת ברקו: את מוזמנת לפנות, אם את נפגעת, למשטרה.

<אתי ירדן: תתנצלי, במיידי, לפני ש - - -

ענת ברקו: גם לעוזרים פרלמנטריים - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו.

<אתי ירדן: תתנצלי.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת ענת ברקו, אני קוראת אותך לסדר, זה לא מקובל עליי.

<אתי ירדן: תתנצלי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה.

עאידה תומא סלימאן: וגברתי, תשבי בשקט.

ענת ברקו: קיבלת את כל תשומת הלב, את כל - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

ענת ברקו: איזה שהוא סוג של - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך - - -

ענת ברקו: אני חוזרת בי, לא יחסים אינטימיים, קשר כלשהו שעלה על שרטון.

ענת ברקו: בבקשה, שני אנשים מבוגרים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת להוציא את חברת הכנסת ענת ברקו - - -

ענת ברקו: תפתרו את זה ביניכם - - -

עאידה תומא סלימאן: תוציאו אותה מהאולם.

<אתי ירדן: תתנצלי.

עאידה תומא סלימאן: גברתי.

ענת ברקו: איזה חוצפה.

ענת ברקו: אותי להוציא מהאולם, הא?

<אתי ירדן: תתנצלי.

עאידה תומא סלימאן: אם את לא יודעת - - -

ענת ברקו: חוצפה.

עאידה תומא סלימאן: חוצפה?

עאידה תומא סלימאן: את תשלמי על זה בוועדת האתיקה.

עאידה תומא סלימאן: (חברת הכנסת ענת ברקו יוצאת ממליאת הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: )

<אתי ירדן: תתביישי לך.

עאידה תומא סלימאן: וגברתי, אם את פותחת את הפה שוב אני אוציא אותך.

עאידה תומא סלימאן: מאוד חורה לי לדבר עם אישה שנותנת עדות על הטרדה מינית בצעקות.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להגיע לזה.

<אתי ירדן: ראית איך היא הגיבה?

עאידה תומא סלימאן: את תשמעי אותי - - -

<אתי ירדן: היא המשיכה לכסתח אותו.

עאידה תומא סלימאן: את תשמעי אותי.

<קריאה: אז היא הוציאה אותה, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: נו, אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: מאוד קשה לי לשמוע אישה שהוטרדה מינית ואומרת שהיא הוטרדה מינית וקשה לי לשמוע חברת כנסת שאומרת לה על יחסים אינטימיים, וקשה לי מאוד, וזה רק מעיד על חוסר הבנה ורגישות טוטאלית כלפי נפגעות הטרדה מינית.

עאידה תומא סלימאן: זה שוב מעיד על מה שנאמר מתחילת הדיון, כנראה הנושא הזה טוב לחלק מחברי הכנסת וחברות הכנסת רק כאשר רוצים לעשות על זה סיבוב פוליטי זול.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת מכם, עד עכשיו התנהל הדיון כמו שצריך להתנהל ואני מאוד מצטערת שהצטרכתי להוציא.

עאידה תומא סלימאן: אני נשבעתי בהתחלה שאשלוט בעצמי ולא אוציא אף אחד, כי אני רוצה דיון של כולם ורוצה לשמוע את כולם, אבל להשתלח בצורה כזו באישה שעברה הטרדה מינית - - -

יוליה מלינובסקי: מאיפה את יודעת מה היא עברה?

יוליה מלינובסקי: זה מה שהיא טוענת - - -

עאידה תומא סלימאן: מאיפה אני יודעת כאשר האמא דיברה?

עאידה תומא סלימאן: בחיאתק, נו.

יוליה מלינובסקי: היא ניצלה דיון בנושא - - -

עאידה תומא סלימאן: את עכשיו מפקפקת כאשר אף אחד לא פקפק כאשר דובר על הטרדה מינית.

<קריאה: פקפקתם בנו - - -

עאידה תומא סלימאן: העיקרון, אני מבקשת, אף אחד לא פקפק, אף אחד לא דיבר - - -

יוליה מלינובסקי: היא באה מנצרת עילית - - -

<אתי ירדן: זה הגיע לקצין הכנסת, זה הגיע ליועמ"ש, ואת אומרת לי - - - מה את מפקפקת?

<אתי ירדן: זה הגיע ליועמ"ש של הכנסת, ליועמ"ש, זה הגיע.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מציעה - - -

<אתי ירדן: וגב' ברקו העבירה לי - - -

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מציעה לך להירגע.

<אתי ירדן: שגב' ברקו - - -

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, זה לא קורה שאורחים מתפרצים - - -

<אתי ירדן: זה בית המחוקקים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך.

<אתי ירדן: יוליה, זה בית המחוקקים.

יוליה מלינובסקי: את רוצה מים?

<אתי ירדן: תתביישי לך, תשפכי על עצמך את המים.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לעזור לך.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מהאורחת הנכבדה לצאת קצת החוצה - - -

<אתי ירדן: לא, לא, אני - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לשתות כוס מים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת - - -

<אתי ירדן: לא, אני לא רוצה לצאת.

<אתי ירדן: אני לא מסוגלת לצאת.

<אתי ירדן: אני לא רוצה.

<אתי ירדן: אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הולך בצורה כזאת.

<אתי ירדן: בסדר, אני שותקת.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מהמשמר.

עאידה תומא סלימאן: המשמר, חכי.

<אתי ירדן: בסדר.

<אתי ירדן: את יכולה לחזור בך מההחלטה?

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך - - -

<אתי ירדן: תביא לי מים, אני - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, את איתי לרגע?

<אתי ירדן: לכל הזמן.

עאידה תומא סלימאן: את איתי לרגע?

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת - - -

<אתי ירדן: אני איתך מאז ה - - -

עאידה תומא סלימאן: אז תקשיבי לי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתקשיבי לי.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו מישהו ייתן לך כוס מים ואני אבקש ככה, ברגע שתרגישי שאת לא שולטת ואת רוצה להתפרץ, אני מבקשת, את בעצמך תצאי החוצה, תנשמי קצת אוויר ואחר כך תיכנסי לפה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת עושה גם עוול לעצמך, את עושה עוול לעצמך עכשיו ולצערי הרב, אני יודעת, במשמרת שלי נעשה לך עוול בוועדה ואני מאוד מצטערת על זה.

עאידה תומא סלימאן: היה מן הראוי שחברות הכנסת יצטערו על הדברים שנאמרו - - -

יוליה מלינובסקי: אני אפילו לא יודעת על מה מדובר.

יוליה מלינובסקי: הסיפור היה - - -

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת, את התחלת עכשיו בדיון הזה להתעסק בנושא הטרדות מיניות, אז אולי תקשיבי לי?

יוליה מלינובסקי: יש פה בנות שהגיעו מנצרת עילית, מירושלים, ואל תסיטי את הדיון למה שאת רוצה.

יוליה מלינובסקי: תשמעי אותן.

יוליה מלינובסקי: הסיפור הזה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני שומעת, אני נתתי, את לא רוצה לשמוע אף אחד חוץ מעצמך.

<קריאה: תמשיכו למרוח את הזמן ואל תשמעו אותנו ואולי נתקדם.

<קריאה: בואו נמשיך לדבר אולי על עוד בעיות במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, גברתי.

<קריאה: על חשבוננו, זה על החשבון שלי.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, את - - - קודם כל מי שהבטיח לכולכם שאתם תנהלו את הדיון פה טעה בגדול.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך.

<קריאה: אני לא רוצה לנהל שום דבר, אבל זאת בושה שדיבורי סרק בדברים שלא קשורים באים על חשבון הזמן שלי.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך, עוד פעם - - -

<קריאה: אנשים פה צורחים ומוציאים אותם, בושה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, זה בדיוק מה שחשבתי שיהיה, אל תעשו סיבוב על גב של אף נפגעת ואני מבקשת, דיונים בוועדה לקידום מעמד האישה על הטרדות מיניות התנהלו כבר מעל עשרות פעמים, כולל זה ששמענו עדויות ואף פעם לא נתנו רק לעדויות להשתלט על הדיון.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון ענייני.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב עוד לא שמעתי אפילו הצעה אחת לתקן את המצב הקיים, חוץ מאשר עניין מערך ההסברה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יוליה, כאשר - - -

יוליה מלינובסקי: את יכולה לתת - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, את לא מסכמת, אני מסכמת.

יוליה מלינובסקי: לא, את ההצעות.

עאידה תומא סלימאן: לא, הבנת את התהליך בצורה לא נכונה, מי שמסכם את הדיון זה יושבת ראש הוועדה.

יוליה מלינובסקי: יש לי הצעות אופרטיביות, את רוצה לשמוע אותן?

עאידה תומא סלימאן: היית צריכה להציע אותן בהתחלה.

יוליה מלינובסקי: אבל את לא נתת לי אפשרות, גברת.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, נתתי לך שלוש דקות, היית חופשיה לעשות מה שבא לך איתן.

יוליה מלינובסקי: תודה לך מקרב לבי על שלוש דקות הגדולות.

עאידה תומא סלימאן: על לא דבר, אשמח לתת לך כל פעם - - -

יוליה מלינובסקי: אני מוכנה לשתוק, אבל תשמעי את הבנות מנצרת עילית, תשמעי אמא שהבת שלה בת 15 מפה מירושלים, שהותקפו, ויש פה עדויות של 20 בנות כאלה.

עאידה תומא סלימאן: את רואה שזה על חשבון - - -

יוליה מלינובסקי: תשמעי אותן.

יוליה מלינובסקי: תשמעי.

עאידה תומא סלימאן: על חשבון הזמן שרציתי לתת לך כדי להציע הצעות.

יוליה מלינובסקי: בינתיים אנחנו שומעים את יפי הנפש שלך, נו באמת.

יוליה מלינובסקי: תשמעי אותן, תני להן זכות לדבר.

עאידה תומא סלימאן: אל תגידי לי מה לעשות.

<קריאה: אבל למה את משתיקה אותנו?

<קריאה: זה מעניין אותי.

יוליה מלינובסקי: כי לא נוח, זה פשוט לא נוח לשמוע אתכן וזה הכול.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט כל כך לא מתאים, עדיף לדבר על חברי כנסת, על עבודה, על צבא, על דתיים, פה זה לא נוח.

עאידה תומא סלימאן: נשארה לך דקה להגיש הצעות, כי בינתיים את גוזלת אותה בצעקות.

יוליה מלינובסקי: מצוין.

יוליה מלינובסקי: אני נותנת את הדקה שלי לגברת - - -

עאידה תומא סלימאן: אז שנייה, יש חברי כנסת שלא דיברו.

יוליה מלינובסקי: אז אולי הם כגברים יוותרו על זכות הדיבור שלהם ויעבירו את זה לנשים - - -

עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין של גברים ונשים, זה עניין של חברי כנסת - - -

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שגם תהיו גברים, תנו לנשים לדבר.

עאידה תומא סלימאן: מספיק עם הדמגוגיה הזו, אני מאוד מבקשת, חברת הכנסת יוליה - - -

יוליה מלינובסקי: מלינובסקי.

עאידה תומא סלימאן: מלינובסקי, אני מבקשת שוב, בפעם האחרונה, את לא מנהלת את הדיון, אוקיי?

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת עכשיו שתי דקות גם לחברי הכנסת, אני מאוד מצטערת, אני ארד במספר הדקות כי אנחנו חייבים לסיים, עוד מעט יש מליאה.

יוליה מלינובסקי: טוב, בנות, כנראה שלא רוצים לשמוע אתכן.

<קריאה: משתיקים פה את המתלוננות.

עאידה תומא סלימאן: גב' אסתר, את רוצה לדבר?

<קריאה: אנחנו המתלוננות.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת ל - - -

<קריאה: בשביל מה באנו?

<קריאה: אם אתם משתיקים אותנו, בשביל מה?

<קריאה: אנחנו הציבור של המתלוננות, באנו לספר את הסיפור האישי שלנו.

<קריאה: אתם לא נותנים לנו לספר את הסיפור האישי.

<קריאה: מרחתם את הזמן פה שעה וחצי על כלום.

<קריאה: בנות שבאו לפה בשביל לדבר, אתם לא נותנים להם לדבר.

עאידה תומא סלימאן: רק שתדעו לכם - - -

<קריאה: זה ביזיון, זה פשוט ביזיון.

<קריאה: קורבנות.

<קריאה: ואת משתיקה אותם, את, אבירת זכויות האדם של הנשים.

<קריאה: את.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה - - - גב' אסתר, שהשם שלך הגיע אליי דרך חברת הכנסת, כאשר ביקשתי לסמן למי בדיוק לתת זכות דיבור, נתת לי את השם של אסתר.

עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק נתתי לה עכשיו, לפני שהתפרצתם.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לך לדבר.

עאידה תומא סלימאן: אם לא תירגעו ותשבו במקומותיכם, מי שרוצה לצאת, אני מציעה שתצא עכשיו בשקט ואני ארצה לשמוע את העדות של גב' אסתר.

<קריאה: תנו לנו לדבר, לא למרוח את הזמן.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, גברתי.

<קריאה: מה לעשות?

עאידה תומא סלימאן: מה לעשות?

עאידה תומא סלימאן: לשתוק.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גב' אסתר.

<אסתר כהן: שלום, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: את רוצה את השם המלא?

<אסתר כהן: אסתר כהן.

עאידה תומא סלימאן: לפרוטוקול.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<אסתר כהן: יש לי ילדה בכיתה ח' בבית ספר בצפון מזרח ירושלים, הייתה לי גם ילדה שלמדה שם לפני מספר שנים, שתיהן עברו הטרדות.

<אסתר כהן: אמנם לא דברים חמורים ולא הגענו לבתי משפט, ברוך ה', אבל זה הפך להיות יומיומי.

<אסתר כהן: ביקשתי ממנה אתמול לשאול, לתעד עם החברות שלה מה עובר עליהן בכניסה וביציאה מבית הספר, אני גם בוועד ההורים בבית הספר, והעלינו את זה לדיון ובאו נציגים מהמשטרה ואני רוצה גם להתייחס, אם דיברנו על המערך החינוכי, על מה שקורה בשכונה הזאת.

מסעוד גנאים: באיזה שכונה?

<אסתר כהן: אני מעדיפה לא לומר, בשביל בית הספר.

יוסף ג'בארין: אבל באיזה אזור?

<אסתר כהן: צפון מזרח ירושלים.

<אסתר כהן: שריקות, יריקות, קללות, הצעות להיכנס לאוטו.

<אסתר כהן: מדובר על ילדות בכיתות ז', ח' עד י"ב, הבת שלי ב-ח', 'כנסי איתי לאוטו', ניסיון דריסה קטן, יריקות, קללות, רדיפות, התפשטות, עושים את הצרכים שלהם גם בדרך לבית הספר.

<אסתר כהן: כל הדברים האלה, העלינו אותם בפני המשטרה והם גילו באמת נכונות לטפל בזה.

<אסתר כהן: לאחרונה יש שני אופנועים שעומדים בכניסה לבית הספר.

<אסתר כהן: הכנתי טבלה לבת שלי, אמרתי 'תבקשי מהחברות שלך לתעד' וזה תוך 20 דקות, שמונה חברות, סיפורים, אבל כשאנחנו מסתכלים על זה באמת רואים שזה שהמשטרה נמצאת פה, אז זה לפני חודש ולפני חודש וחצי - - -

עאידה תומא סלימאן: הוגשו תלונות?

מסעוד גנאים: הכוונה שכל אלה התלוננו במשטרה?

<אסתר כהן: לא, זה מה שאני רוצה לומר, אלה ילדות קטנות.

<אסתר כהן: גם אם הבת שלי, אמרתי לה, 'תרימי טלפון למשטרה', אז היא עשתה את זה פעם אחת.

<אסתר כהן: ודיברתי גם עם עוד חברות, שאמרו 'לא, אבל בשביל מה?' אפילו כשקראתי את זה אתמול אמרתי לה 'מה זאת אומרת הוא עשה שירותים ליד החברה שלך?

<אסתר כהן: ' אז היא אומרת לי, 'כן, אמא, גם לידי, הרבה פעמים אנחנו יוצאים מבית הספר והם עושים פיפי לידינו'.

<אסתר כהן: כאילו זה דבר מהיום יום, מה, נצטרך להתקשר בשביל זה למשטרה?

<אסתר כהן: זה הפך להיות כל כך השגרתי שלהם, אבל הן כותבות 'זה הגעיל אותי, ברחתי, פחדתי, הלוואי שזה לא יקרה עוד פעם, כאב לי הבטן, גועל נפש, פחד מוות, ממש התהפכה לי הבטן, אני מוטרדת'.

<אסתר כהן: עוד פעם, זה לא דבר שילדות קטנות גם חושבות להגיש תלונה במשטרה, הן חיות את זה ביום יום, אבל אם דיברנו על משהו אופרטיבי, אז כן, כשהמשטרה שם, אז לפחות בכניסה, זה מה שהבת שלי אמרה לי, 'זה נכון, אמא, עכשיו בכניסה של בית הספר וכמה מטרים מסביב אז אין, אבל בתחנת האוטובוס הם מחכים לנו'.

<ליאת קליין: אני רוצה להציע את העזרה שלנו, שעם כל דבר שצריך מרכזי הסיוע יהיו שם.

<אסתר כהן: אז אפשר לתת בבית הספר.

<ליאת קליין: אז ממש שמחה על החיבור ואם יש צורך להיות עם הבנות וללוות אותן, אנחנו נהיה שם.

עאידה תומא סלימאן: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: כמובן זה מיותר להגיד שמה שציינת פה על פניו זה נשמע מאוד, איך להגיד את המילה, חמור בעיניי, חמור.

עאידה תומא סלימאן: אני לא הייתי רוצה לראות, לא ילדה יהודייה ולא ילדה ערבייה ולא ילדה, אני לא יודעת איפה בעולם, לעבור כל מיני דברים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: אם את מעוניינת את יכולה גם למסור לי את העדויות שיש לך כתובות ואנחנו נעקוב עם המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מציעה באמת, למען שהדברים ייעשו לפי החוק, גם להגיש תלונות וגם לבקש סיוע מקצועי, שאני סומכת עליו במאה אחוז, של איגוד מרכזי הסיוע ואני בטוחה שהם יכולים לסייע בהתמודדות עם העניין, לפחות מבחינת הבנות עצמן.

<אסתר כהן: ועצם מה שקורה פה, אני חושבת שזו המטרה, זו המטרה שאני גם הגעתי לכאן, כשמעלים את המודעות, וזה לא פוליטי ואין לזה שום השלכה אחרת, יש בעיה ספציפית, אלה נערים שיוצאים מהכפר ועושים מה שהם עושים, מדברים מה שהם מדברים עם הבנות, מעלים את זה למודעות, מדברים עם המשטרה, היא מטפלת בזה, יש ירידה.

<אסתר כהן: כמובן שצריך גם טיפול בשורש, זה לא הבת שלי ולא אני - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה אותך מאה אחוז והלוואי שכל הקריאות וההחלטות של הוועדה הזאת בראשותי והפניות למשרד החינוך היו ממומשות, אולי המצב שלנו היה קצת יותר טוב מהמצב הקיים היום.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת, מגיעים מכפר, מגיעים מקיבוץ, מגיעים ממושב, מגיעים מעיר מעורבת, מגיעים מעיר ערבית - - -

יוליה מלינובסקי: כמה אתם פוחדים מעובדות.

יוליה מלינובסקי: גברתי היושבת ראש, את בורחת מהעובדה - - -

עאידה תומא סלימאן: גברתי יוליה - - -

יוליה מלינובסקי: חבר'ה מהכפר יורדים לשכונה יהודית, לבית ספר יהודי, ומחפשים שם בנות.

יוליה מלינובסקי: הם לא עושים את זה בכפר שלהם, כי הם יודעים ששם זה אסור.

יוליה מלינובסקי: הם לא עושים את זה על הבנות - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת - - -

<ליאת קליין: הם עושים את זה גם בכפר שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת, חברת הכנסת כנראה לא שמעה על הטרדות מיניות גם בתוך הכפרים הערביים וגם בתוך הערים היהודיות הגדולות וגם בתוך הערים המעורבות.

עאידה תומא סלימאן: זאת תופעה שקיימת בכל מקום ולא צריך לקחת אותה ולצאת איתה למקום אחר.

עאידה תומא סלימאן: היא גם קורית בתוך החברה הערבית, השאלה באיזה עיניים אנחנו מסתכלים על התופעה.

עאידה תומא סלימאן: אם לא נסתכל טוב - - -

יוליה מלינובסקי: אז התופעה לא קיימת.

עאידה תומא סלימאן: ונבין אותה לא נוכל לפתור אותה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

<ליאת קליין: כמו כל בעיה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: זכות דיבור, ואני מבקשת באמת ככה ענייני.

איימן עודה: גברתי היושבת ראש, חבריי, הנשים הנפגעות בעיקר, קודם כל אני נותן אמון, אני מאמין לכן.

איימן עודה: בחורה, אישה, באה, מספרת שהיא נפגעה, קודם כל באינסטינקט הכי בסיסי אצלי אני מאמין לה.

איימן עודה: לכן אנחנו איתכן, זה הבסיס, מהמקום הזה.

איימן עודה: כולנו צריכים להיאבק נגד פגיעה באישה, נגד פגיעה בכבוד האדם.

איימן עודה: כולנו, כבוד האדם, זו המילה.

איימן עודה: עכשיו אני מציע לכולנו, אבל לכולנו, לצאת מהמקום הלאומי עכשיו, עכשיו לצאת מהמקום הלאומי.

איימן עודה: אנחנו נמצאים בבניין שאני יודע טוב מאוד מי הואשם ומי לא הואשם, בכל הבניין הזה נמצאים ערבים מאז 49' ועד עכשיו, אין ערבי אחד שנאשם פה ואני יודע מי נאשם, מהשרים, מהאנשים החשובים, אז מי עולה על דעתו להעביר את הדבר הזה הנורא למקום לאומי?

יוליה מלינובסקי: אני, ואני אגיד לך למה.

איימן עודה: רק רגע, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: לא, את לא חייבת לענות.

איימן עודה: אז יכול להיות שאחד ערבי עם יהודייה, יהודי עם ערבייה.

איימן עודה: יכול להיות, בוודאי.

<קריאה: כמה יהודים פגעו בערביות?

איימן עודה: רק רגע, בבקשה.

איימן עודה: אבל כולם יודעים למי הוגשו כתבי אישום בכל המדינה.

איימן עודה: בכל המדינה.

איימן עודה: האם זה המאפיין העיקרי?

איימן עודה: מה פתאום?

יוליה מלינובסקי: הם הולכים לקנות חלב פשוט שם.

יוליה מלינובסקי: הם באים לשכונות לקנות חלב, את לא מבינה?

איימן עודה: רק רגע, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: מה את רוצה?

עאידה תומא סלימאן: את רוצה לראות הודעות שקיבלתי תוך כדי דיון מנשים שביקשו לתת עדויות לכיוון ההפוך?

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה, זה לא עניין לאומי.

יוליה מלינובסקי: ההיפך, זה מה שאנחנו צריכות לעשות.

<ליאת קליין: כל ניסיון להסתכל מי הפוגע פוגע בטיפול.

<ליאת קליין: אני אומרת לך מניסיון, כל ניסיון שלך לשים את הזרקור על הזהות של הפוגע, זה רק פוגע באפקטיביות של הטיפול בתופעה.

יוליה מלינובסקי: זה לא פוליטיקלי קורקט.

<ליאת קליין: זה לא קשור לפוליטיקלי קורקט, זה פוגע בטיפול בתופעה.

<ליאת קליין: את חוטאת למטרה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: גזלתם את זכות הדיבור של חבר הכנסת איימן עודה, כנראה אתם שוכחים שהוא יו"ר הרשימה שלי, מה זאת אומרת?

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת.

איימן עודה: בשביל לא לפספס את המטרה כולנו צריכים להתאחד, זה העיקר.

איימן עודה: צריך לבוא ממקום הכי ערכי, לא חשוב אם זה ערבי או יהודי, אם זה אישה או גבר, זו החברה שלנו, זה כבוד האדם.

איימן עודה: לכן אני מזדהה איתך עד הסוף ואני רוצה לעקוב מה קורה עם הסיפור הזה.

איימן עודה: כל כך חשוב לנו, בשביל לחיות בחברה בריאה.

איימן עודה: זה יכול להיות מהלאום הזה, מהמין הזה, מהקבוצה הזו, זה יכול לבוא מכל מקום, אבל בכל מקום להיות בעמדה ערכית, מי שפגע, לצאת נגדו, לבקש למצות את הדין, להעניש בחומרה, אותו דבר כלפיכם מנצרת עילית, אם יש מישהו, לא חשוב מה הלאום שלו, לא חשוב.

איימן עודה: לכן אני מבקש, חברת הכנסת, כולכם וכולכן, לצאת מהר מהמקום הלאומי וכולנו נהיה במקום הערכי.

איימן עודה: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: תרשי לי - - -

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לעוד עדות.

עאידה תומא סלימאן: את רוצה לגזול מזמנן?

יוליה מלינובסקי: לא, אני מאוד - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל הדוחק בזמן אני חייבת לתת רק לעוד עדות ואני חייבת אחר כך לסכם, אז אני מבקשת, מי הכי עכשיו רוצה לדבר עכשיו מתוככן?

עאידה תומא סלימאן: אבל ברוגע.

<קריאה: ברגע, אני מאוד רגועה.

עאידה תומא סלימאן: מצוין.

עאידה תומא סלימאן: את רוצה להגיד שם?

עאידה תומא סלימאן: את יכולה גם - - -

<בר שלו: לא, אני רוצה.

<בר שלו: קוראים לי בר שלו, אני סטודנטית באוניברסיטה העברית ונציבת הטיפול בהטרדות מיניות בתנועת אם תרצו.

<בר שלו: אני קודם כל רוצה לברך על - - -

<קריאה: זו אידיאולוגיה.

<קריאה: מה, זו אידיאולוגיה?

עאידה תומא סלימאן: גברתי, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני ביקשתי עדות - - -

יוליה מלינובסקי: זו עדות שלה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע - - -

<בר שלו: אוקיי, רציתי לברך על הדיון, אבל אני אתן עדות.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני רוצה עדות אישית.

עאידה תומא סלימאן: יש מישהי שרוצה לתת - - -

יוליה מלינובסקי: יש לה עדויות אישיות.

עאידה תומא סלימאן: תקשיבי לי, אני אגיד את השאלה ואז את עונה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, האם את מדברת על עדות אישית שלך, כמוטרדת?

<בר שלו: גם.

<בר שלו: אני גרתי בגבעה הצרפתית - - -

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת, עדות אישית.

עאידה תומא סלימאן: כי התלוננתם על זה שלא נתתי מספיק לעדויות אישיות, אני לא רוצה לתת עכשיו למי שמטפל או למי שאוסף עדויות.

<בר שלו: כבר הלכו הבנות שישבו לצדי, אבל בסדר.

יוליה מלינובסקי: תגידי מה שאת עברת באופן אישי.

<בר שלו: בסדר גמור, אין שום בעיה.

<בר שלו: אני גרתי בגבעה הצרפתית, שהיא כידוע שכונה שצמודה לאוניברסיטה העברית בהר הצופים.

<בר שלו: גרתי שם מעל לשנתיים וגם כרכזת סניף ירושלים של אם תרצו וגם כל התפקידים שלי, גם קיבלתי עשרות תלונות על הטרדות מיניות, חוויתי בעצמי הטרדות מיניות, בין אם זה רכבים נוסעים שעצרו לידי והתחילו לשרוק לי ולצעוק לי ולאיים עליי ולצחוק עליי גם.

<בר שלו: אני מכירה את הנושא הזה מקרוב ורציתי להגיד שני דברים.

<בר שלו: האחד, סגן ניצב אורנשטיין אמרה שיש ירידה בתלונות, חברים, זה לא מעיד על כלום, צריך להבין, יכול להיות שיש תלונות שמגישים - - -

<קריאה: הן לא מתלוננות.

<בר שלו: שלא מתלוננות.

<בר שלו: אסתר הזכירה את זה כבר.

<בר שלו: יש בנות שחוות הטרדות מיניות על בסיס יומיומי.

<בר שלו: זה אולי לא אונס וזה אולי לא סיפורים קשים, כמו שאנחנו שומעים, אבל זה סיפורים מאוד מאוד לא נעימים שדוחקים את הבנות האלה בסופו של דבר החוצה, מחוץ לשכונות המעורבות האלה.

<בר שלו: וכן, זה לא מדווח למשטרה, כי בשביל מה שאני אדווח שעצרו לידי?

<בר שלו: מה תעשו עם זה?

<בר שלו: זה לא יעיל.

<בר שלו: אז בנות לא מדווחות וחוות את זה על בסיס יומיומי.

<בר שלו: דבר שני, נקודה אחת נוספת.

<בר שלו: הסטודנטיות האלה הן טרף קל במאבק הלאומי וצריך להגיד את זה.

<בר שלו: זה לא גזענות, אני לא באה מהמקום הזה בשום צורה, ומי שמכיר אותי יודע, שוב, צריך להבין, יש כאן איזה שהוא מאבק לאומי, אני מבקשת ממך, מכולכם, אל תעצמו את העיניים, זה כן מאבק לאומי.

<בר שלו: שמענו עדות אחת, שלא נתתם להן להישמע.

<בר שלו: בבקשה, תטפלו בזה.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני ביקשתי עדות אישית - - -

<בר שלו: תטפלו בזה בצורה ראויה, אל תתעלמו מהמצוקה שלנו ובשם הפוליטיקלי קורקט תהרסו את הביטחון שלנו.

<בר שלו: זה מה שאני מבקשת, תודה.

עאידה תומא סלימאן: יופי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: ובגלל זה מקיימים את הדיון.

<בר שלו: בסדר, מעולה.

עאידה תומא סלימאן: ואל תחזרו על זה שוב ושוב.

עאידה תומא סלימאן: אל תחזרו על זה שוב ושוב ש'לא נתתם ולא שמעתם' ולא זה ולא זה.

<בר שלו: הם הלכו פשוט.

עאידה תומא סלימאן: מי שהיו לו ציפיות שנשמע עשר עדויות לא יודע כלום על דיונים בוועדות, אף פעם לא יכולים לשמוע עשר עדויות.

עאידה תומא סלימאן: הדיון, מטרתו שחברי הכנסת, נציגי הציבור, ישמעו את הנושא וידונו בו ויקבלו איזה שהוא כיוון.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מאוד מצטערת שלמישהו הייתה הבנה שנשמע עשרים, אני נתתי עד עכשיו לארבע עדויות, או שלוש עדויות - - - ארבע, בעצם אחת אני לא נתתי - - -

<שרה לורקט: אני גם אשמח לדבר, אני הגעתי במיוחד - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת מאוד, אני חייבת לנעול את הישיבה בארבע, אחרת יש לי נזיפה מיושב ראש הכנסת.

<שרה לורקט: 30 שניות.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: את רוצה לתת מה?

עאידה תומא סלימאן: עדות?

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לך שתי דקות ובזה מסיימים את כל העדויות ועדות אישית, אני מבקשת.

<שרה לורקט: תודה רבה, שלום לכולם.

<שרה לורקט: לי קוראים שרה לורקט, לא היה לי קל לבוא לפה היום, אני אעשה את זה מאוד מאוד מהר.

<שרה לורקט: אני מכירה פה הרבה אנשים, אני עבדתי בכנסת.

<שרה לורקט: לא קל לי לדבר, באמת אני רועדת ואני הכרחתי את עצמי להגיע לכאן כדי לתת עדות, כי אני באמת מרגישה שהנושא של הוועדה הזאת הוא מאוד מאוד חשוב, לי באופן אישי אחרי כל מה שעברתי ואחרי מה שאני עוברת באופן יומיומי כאישה יהודייה שחיה פה בירושלים, עיר מעורבת.

<שרה לורקט: אז אני אתחיל ממש בקצרה.

<שרה לורקט: לפני עשר שנים עברתי תקיפה מינית, שבעזרת הקדוש ברוך הוא לא הסתיימה באונס.

<שרה לורקט: אני לא אכנס לפרטים, כי אני יודעת שזה לא נעים לשמוע את זה וגם לי לא נעים לחזור על הדברים, אבל החיים שלי השתנו מאז, החיים שלי לא אותו דבר.

<שרה לורקט: שני התוקפים היו ערבים ואני לא צריכה להתבייש להגיד את זה.

<שרה לורקט: אני חשבתי שאחרי הדבר הזה אז עברתי את הכי גרוע, וזהו, מה כבר יכול לקרות לי?

<שרה לורקט: זהו, היה לי את הכי גרוע, עכשיו אני צריכה להתמודד ויהיה בסדר.

<שרה לורקט: נהיה חזקים, נלך, נעשה קצת קרב מגע, אז לא.

<שרה לורקט: מסתבר שלא.

<שרה לורקט: כי מסתבר שכשאת גרה בשכונת ארנונה בירושלים, שהיא שכונה יוקרתית ויפה ונחמדה, אז כשאת יורדת לדרך חברון לתפוס אוטובוס אז יטרידו אותך מינית ערבים שנוסעים ברכבים.

<שרה לורקט: כן, זה ערבים, מה לעשות?

<שרה לורקט: אז לשקר?

<שרה לורקט: להגיד לכם שזה לא ערבים?

<שרה לורקט: זה ערבים שנוסעים ברכבים ומטרידים אותי יום יום כשאני עולה לאוטובוס שם.

<שרה לורקט: ואחר כך, כשאני יוצאת בריצה בערב, אז אני צריכה לעבור ליד תחנת דלק בדרך בית לחם, מה כבר יש בדרך בית לחם?

<שרה לורקט: אני צריכה לעבור ליד תחנת דלק, ושם כשאני עוברת אז שורקים לי וצועקים לי, ואז כשאני מגיעה לבניין שעובדים שם פועלים ערבים, אז אותו מופע חוזר על עצמו עוד פעם.

<שרה לורקט: עוד פעם ועוד פעם, ואני צריכה לעבור את הדברים האלה כל יום.

<שרה לורקט: למה לי אסור לצאת לריצה?

<שרה לורקט: למה לי אסור לעשות את הדברים הבסיסיים שלכל בן אדם במדינת ישראל מותר?

<שרה לורקט: אז אני מדברת פה בשם כל הבנות היהודיות שמוטרדות מינית על ידי ערבים.

<שרה לורקט: זו תופעה שקיימת ותפסיקו להסתיר את התופעה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<שרה לורקט: סליחה, לא סיימתי.

<שרה לורקט: רק רגע.

<שרה לורקט: יש לי כמה מילים ואני מסיימת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, אל תכניסו אותי למקום הזה.

<שרה לורקט: אני מסיימת.

<שרה לורקט: אני מדברת פה מהלב ואני מדברת על משהו קשה, אני מבקשת ממך.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני אמרתי מהתחלה, אני מבקשת - - -

<שרה לורקט: כמה שניות.

<שרה לורקט: אני רוצה להגיד שהמסכת הזאת לא הסתיימה ולפני כמה חודשים גילינו, אני לא אכנס לפרטים, אבל עוד מישהי מהמשפחה שלי עברה גם הטרדה מאוד קשה, גם על ידי ערבים, לצערי הרב.

<שרה לורקט: ותאמינו לי, הלוואי שזה היה הטרדות שהיו קורות מכל הציבורים ולא הייתי צריכה לבוא ולהגיד פה שזה על ידי ערבים.

<שרה לורקט: אבל זו האמת.

<שרה לורקט: זו האמת וצריך לשים אותה על השולחן.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<שרה לורקט: אני לא סיימתי.

<שרה לורקט: רגע, רגע.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אני מאוד מבקשת - - -

<שרה לורקט: סליחה, זה לא בסדר, אני באה ו - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אל תעשי לי את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני נתתי לך - - -

<שרה לורקט: אני מדברת פה, אני עובדה חיה בשטח, אני חיה את זה ביום יום שלי.

<שרה לורקט: אני עובדה חיה בשטח - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, גברתי, גברתי - - -

<שרה לורקט: כל הדברים האלה, אני באה ומציגה לך עובדה, דבר עובדתי.

עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור - - -

<שרה לורקט: אז תני לי לסיים, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: לא, שנייה, תקשיבי לי שנייה.

<שרה לורקט: אני מקשיבה לך.

עאידה תומא סלימאן: אתן רוצות להדגיש שאני לא רוצה לשמוע וסוחבות את זה.

עאידה תומא סלימאן: ביקשתי שתי דקות, נתתי שלוש וזה עוד ממשיך.

<שרה לורקט: אז תני לי רק לסיים את המשפט.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, משפט אחד.

<שרה לורקט: בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<שרה לורקט: אני רק רוצה להגיד שכבחורה יהודייה שעוברת את מסכת העינויים האלה, גם למשטרה וגם לכל הגורמים שצריכים לטפל בזה, אל תשימו את הדברים מתחת לשולחן, תטפלו בדברים האלה.

<שרה לורקט: יש פה בחורות שמפחדות לדבר ויש פה ציבור שלם שסובל, ציבור של בנות יהודיות שסובל מהטרדות של ערבים.

<שרה לורקט: תטפלו בזה, אל תשימו את הדברים מתחת לשולחן.

עאידה תומא סלימאן: תודה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: רצית להציע הצעה קונקרטית?

יוליה מלינובסקי: הצעות אופרטיביות, כן.

עאידה תומא סלימאן: אבל ממש בדקה.

יוליה מלינובסקי: אני בדקה אסיים.

יוליה מלינובסקי: יש חילוקי דעות בין חברי הכנסת הנוכחים באולם לגבי מהות המעשים.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת ברור שזה קורה, ברור שהטרדות קורות, גם לפי עדויות וגם הנתונים - - - אני מבקשת ממך, בפעם הבאה תקראי טוב את הפרטים - - -

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מבקשת, הצעות קונקרטיות, לא סיכום דיון ולא תגובות לאף אחד.

יוליה מלינובסקי: כן, אנחנו נשב על זה אחר כך.

יוליה מלינובסקי: הצעות קונקרטיות.

יוליה מלינובסקי: הצעה קונקרטית, היום יש תקציב, 50 מיליון שקל, למלחמה באלימות נגד נשים.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת מכל הגורמים הרלוונטיים ומיו"ר הוועדה, שחלק מהכסף הזה יופנה לטיפול בבעיית הטרדות לאומיות על רקע לאומני בערים מעורבות, כי הבעיה קיימת.

יוליה מלינובסקי: אז כנראה שאם בעיה קיימת אז אנחנו צריכים לטפל בה ואי אפשר לטפל בלי כסף.

יוליה מלינובסקי: דבר שני, אני מבקשת ממנהיגי הרשימה המשותפת ומנהיגי העם הערבי במדינת ישראל, כי אתם בעצם הנציגים שלהם בכנסת, לקחת לתשומת לבכם את מה ששמעתם פה, חלקם מלא, חלקם - - -

אוסאמה סעדי: אל תטיפי לנו מוסר.

אוסאמה סעדי: אל תטיפי לנו מוסר, את מסיתה וממשיכה להסית.

עאידה תומא סלימאן: אוסאמה, חבר הכנסת סעדי.

עבדאללה אבו מערוף: אלה דברים בזויים, לא הגונים, דברים גזעניים.

עאידה תומא סלימאן: לא ,לא, לא, לא.

עבדאללה אבו מערוף: עם כל הכבוד.

עבדאללה אבו מערוף: מוסר בשבילך.

אוסאמה סעדי: אם יש מישהי שעברה שתגיש תלונה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת ראש, די להסתה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת.

אוסאמה סעדי: כל הדיון הזה הוא הסתה אחת גדולה.

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, שנייה.

אוסאמה סעדי: אז עכשיו היא באה אלינו בטענות?

אוסאמה סעדי: לרשימה המשותפת?

עבדאללה אבו מערוף: ממש היא גזענית.

אוסאמה סעדי: שתחזור בה מזה.

אוסאמה סעדי: שתחזור בה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת - - -

עבדאללה אבו מערוף: אנטישמית.

אוסאמה סעדי: אני עכשיו אספר על הטרדות של יהודים נגד ערבים?

אוסאמה סעדי: נו, די, די.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אבו מערוף.

אוסאמה סעדי: יש בחורה שעברה הטרדה, - - -

עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו שתקתי, אבל עד כדי כך?

עבדאללה אבו מערוף: עד כדי כך?

אוסאמה סעדי: מה זה השטויות האלה?

עבדאללה אבו מערוף: זה בזוי, בוז.

עבדאללה אבו מערוף: אנטישמית.

יוליה מלינובסקי: אתה עוד לא - - -

עבדאללה אבו מערוף: פשיסטית ואנטישמית.

עאידה תומא סלימאן: עבדאללה אבו מערוך, חבר הכנסת - - -

עבדאללה אבו מערוף: תלכי תעשי סטטיסטיקה, את יודעת איפה לעשות סטטיסטיקה טוב.

עאידה תומא סלימאן: ובעדאן?

עבדאללה אבו מערוף: תעשי סטטיסטיקה טוב, תראי מי מטריד מינית, את יודעת איזה אנשים, איזה קבוצה של אנשים עושים הטרדה מינית.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, אני קוראת אותך לסדר.

עבדאללה אבו מערוף: שתקראי לסדר - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, זה לא קורה.

עבדאללה אבו מערוף: עם הגזענית הזאת צריך לשבת כאן.

יוליה מלינובסקי: טוב, אפשר להמשיך?

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת ראש, היא פנתה אלינו, לרשימה המשותפת, אז אני חייב להגיב.

יוליה מלינובסקי: אני לא סיימתי, אני עוד לא אמרתי מה אני מבקשת ממך ואתה כבר רוצה להגיב?

אוסאמה סעדי: אני יודע מה, אמרת את זה.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שיש פתיל קצר, חכו, שנייה, יכול להיות שההצעה שלי מקובלת עליכם.

יוליה מלינובסקי: אתם מודים, ישב פה איימן עודה, הנה, הוא עדיין יושב, סליחה, לא זיהיתי אותך, יושבים פה נציגים, הבעיה קיימת, בעיה חמורה - - -

אוסאמה סעדי: אין בעיה.

<קריאה: אין בעיה?

<קריאה: אני דיברתי פה הרגע.

<קריאה: סליחה, אתה אומר שהדברים שלי הם שקר?

<קריאה: לא, אין דבר כזה, אין הטרדות מיניות בערים מעורבות.

<קריאה: תפסיקו ל - - -

<קריאה: זה פשוט לא יאומן, אתה הנציג של מדינת ישראל.

<קריאה: אתה נבחרת ל - - -

אוסאמה סעדי: - - - בערים מעורבות.

אוסאמה סעדי: יש לך בעיה?

אוסאמה סעדי: תלכי למשטרה.

אוסאמה סעדי: המשטרה תחקור את זה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי - - -

<קריאה: חבר כנסת במדינת ישראל.

<קריאה: הם גם מטפלים בזה.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, גברתי - - -

אוסאמה סעדי: אז יש לך תלונה תיגשי למשטרה.

<קריאה: אז אתה מסלק אותנו מפה למשטרה?

עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי ש - - -

אוסאמה סעדי: שהוועדה תקרא למשטרה - - -

<קריאה: זה היחס שאני מקבלת מחברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: בלבלתי שמות.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני מאוד מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, זה לא מקובל עליי.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת לסיים את דבריי, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: ומשהו אחר, אל תחשבו שמה שמותר או לא מותר אפילו ועושים אותו חברי כנסת, מותר לאורחים.

עאידה תומא סלימאן: לא מותר לכם להתפרץ, אפילו אם חבר כנסת מתפרץ, בסדר?

יוליה מלינובסקי: אני מסיימת את דבריי ואני מבקשת - - -

עאידה תומא סלימאן: הצעה קונקרטית.

יוליה מלינובסקי: אמרתי, ביקשתי להפנות את הכסף, 50 מיליון שקל לבעיה בכיוון הזה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, יאללה.

עאידה תומא סלימאן: רשמתי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה

יוליה מלינובסקי: ודבר נוסף, אני מבקשת ממנהיגי העם הערבי, שהם בעצם רשימה משותפת פה, וישבו פה הנציגים והכירו בבעיה, לקחת את הנושא, להוביל טיפול, גם במערכת ההסברה, גם בבתי ספר, גם בשכונות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יוליה מלינובסקי: לדבר עם החבר'ה.

יוליה מלינובסקי: אין להם מה לחפש בשעות הערב בשכונות היהודיות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

יוליה מלינובסקי: אין, הם לא קונים שם - - - הם מגיעים לשם במטרה מסוימת.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: נו?

יוליה מלינובסקי: דברו איתם.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יוליה - - -

יוליה מלינובסקי: הם פוגעים בכם.

אוסאמה סעדי: ענינו לך.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: תודה, כבוד היושבת ראש.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, אני הולכת לסכם.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם צריך עכשיו לפתוח את הדיון מחדש, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת שתכבד את בקשתי שנלך לקראת הסיום ונסיים את הדיון.

עאידה תומא סלימאן: מאחר שקיימתי את הדיון אני אגיד מה שאמרתי במכתב ליושב ראש הכנסת כשנתקבל הדיון הזה לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: עניין ההטרדות המיניות עומד בלב העשייה שלי מאז שנכנסתי לכנסת ואחד הדברים שעשיתי, כשרק נכנסתי, זה העליתי את הנושא של הטרדות מיניות בתוך המשכן וביקשתי שתהיה ממונה, לא רק על עובדי הכנסת, אלא גם של באי ובאות הכנסת ושל יחסי עוזרים פרלמנטריים עם חברי כנסת.

עאידה תומא סלימאן: הנושא של הטרדות מיניות הוא נושא מאוד מסובך.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב בכל החדר הזה, אני תמיד שואלת את השאלה, האם קיימת אישה אחת שלא הוטרדה מינית בחיים שלה ולו פעם אחת?

עאידה תומא סלימאן: כולנו הוטרדנו מינית, כולנו מוטרדות מינית, כולנו בפוטנציה להיות מוטרדות מינית ואתם יודעים מה?

עאידה תומא סלימאן: לא בגלל שאנחנו יהודיות ולא בגלל שאנחנו ערביות ולא בגלל שום דבר חוץ מהיותנו נשים ובגלל שיש גברים שחושבים שיש להם את הזכות להטריד מינית.

עאידה תומא סלימאן: על שורש הבעיה הזו צריך לדבר.

עאידה תומא סלימאן: חבל לי, יוצא לי הלב לכל אישה שהיא מוטרדת, ונכון, ועוברים את זה יום יום ועוברים את זה בתוך המשכן יום יום ועוברים את זה ברחוב הערבי יום יום ועוברים אותו ברחוב היהודי ולפעמים זה יהודי שנותן הערות לערבייה, שבכלל את לא נראית ערבייה וממש זה אקזוטי לצאת עם בחורה ערבייה ואפשר לעשות עכשיו מסדר של נשים ערביות שהוטרדו על ידי גברים יהודים, כי הם חשבו שזה מאוד אקזוטי, אישה ערבייה, אבל אני לא הולכת למקום הזה.

עאידה תומא סלימאן: מי שתרצה ללכת למקום הזה, אל תיתנו לה, אל תיתנו לאף אחד לעשות הון פוליטי על גב הסבל שלכן, כנשים, ושל הבנות שלכן.

עאידה תומא סלימאן: אכן צריך לעקור את התופעה, מי שיעשה את זה צריך להיות מאחורי סורגים וצריך לשלם מחיר ולא חשוב לי מי יהיה, ובגלל זה עמדתי בשבוע האחרון מול כל מי שניסה לתת הקלה בעונש, גם למי שהיה נשיא מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: וצריך שכולם ישלמו מחיר, לא חשוב מה הרקע שלהם וצריך שכל הנשים המוטרדות מינית יקבלו את הטיפול הנאות והתמיכה והחיבוק מהחברה כדי שיתגברו על הבעיות שהן מוצאות בתפקוד היומיומי לאחר טראומה קשה כזו.

עאידה תומא סלימאן: מאחר שאמרתי את זה, ואני לא מוכנה להפוך את הנושא לדיון גזעני ולא ארשה לדבר כזה וגזענות לא מתקבלת במקום הזה.

עאידה תומא סלימאן: כבר נאמר, הטרדות מיניות אכן קורות מגברים ערבים, אבל גם מגברים יהודים ויהודים מאוד ורבנים.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נפסיק עם זה, בואו נפסיק עם זה ונדבר על הטרדות מיניות.

עאידה תומא סלימאן: בעניין המשטרה, אני מאוד מודה על האמירה שלכם.

עאידה תומא סלימאן: לפי מה שנאמר על ידי משטרת ישראל, שאני מתווכחת איתם תמיד, אני לפחות, כולם יודעים, שאני מתווכחת איתכם, אני לא מקבלת את מה שאומרת משטרת ישראל בדרך כלל ככה בהשלמה, כמו שאחרים עושים, כי זה בא ממשטרת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אני תמיד מתווכחת איתכם.

עאידה תומא סלימאן: אז אני אומרת לכם, נתתם לי עובדה שאני מקבלת אותה, אתם אומרים שיש מגמת ירידה ואתם אומרים שהסטטיסטיקה שהשתמשו בה בעיתונות, ואני מקווה, אם יש מדיה שמכבדת את עצמה, שתתקן גם את המידע שהגיע אליה.

יוליה מלינובסקי: לא, היא לא יודעת לספור.

יוליה מלינובסקי: אני מאוד מצטערת.

יוליה מלינובסקי: תקראי את המספר.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: גם הם יודעים לספור.

עאידה תומא סלימאן: אולי בעברית, אבל יודעים לספור.

עאידה תומא סלימאן: אז אני אבקש לקבל סטטיסטיקה אחר כך שתתמוך בהצהרות שאמרתם.

עאידה תומא סלימאן: דבר שני, אני פונה לכל אישה שהוטרדה, או שהבת שלה הוטרדה, אני יודעת כמה זה קשה ללכת להתלונן ואני יודעת כמה זה קשה, גם כן, אבל יש מסר שאנחנו צריכות להעביר בחברה הזאת, שאף אחד לא מוכן לסלוח ולקבל ולהתבייש בזה, אף אחת שהיא מוטרדת מינית, לכן אני פונה אליכן גם כן, תתלוננו.

עאידה תומא סלימאן: אם קשה במשטרה, לפחות לאיגוד מרכזי הסיוע, למרכזי הסיוע.

עאידה תומא סלימאן: ואני גם מבקשת מכם, תפנו למרכזים המקצועיים, אם זה בלשכות הרווחה ואם זה במרכזי טיפול בנפגעות תקיפה מינית ואם זה במרכזי הסיוע, לבקש מהם עזרה וסיוע.

<קריאה: רק אולי שיהיה גילוי נאות לגבי מרכזי הסיוע, שהם הוקמו על ידי הקרן החדשה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אדוני, לא נתתי לך זכות דיבור.

<קריאה: צריך פשוט לדעת.

עאידה תומא סלימאן: לא נתתי לך זכות דיבור.

<קריאה: - - - רלוונטי.

<קריאה: אני חושב שזה רלוונטי, כן.

עאידה תומא סלימאן: אני מסכמת בסוף, שלפי המידע שקיבלתי מהגורמים הרלוונטיים, ברור שקיימות הטרדות מיניות בערים מעורבות, אבל כמו הטרדות מיניות בכל מקום בארץ הזו, ואני מברכת על זה שיש מגמת ירידה ומקווה שזה לא בגלל שלא פונים ולא מדווחים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקבל את המידע, אני מודה, הטענות שהושמעו במדיה, אני מקווה שיהיה מספיק יושרה - - -

יוליה מלינובסקי: משטרת ישראל לא יודעת לספור, לא יודעים לספור, אני אראה לך את - - -

עאידה תומא סלימאן: גם מחברת הכנסת שתקפה אותי בתקשורת - - -

אוסאמה סעדי: רק את יודעת לספור?

יוליה מלינובסקי: כן.

עאידה תומא סלימאן: שתחזור בה מהמתקפות.

אוסאמה סעדי: המשטרה לא יודעת לספור?

יוליה מלינובסקי: ירידה ממה?

יוליה מלינובסקי: תסבירו את מגמת הירידה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכם, אני נועלת את הישיבה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.