ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 380, 2016-11-29 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: בבקשה, היועצת המשפטית, את רוצה לקרוא את כל הפתיח, זה יקל עליי.

<יעל סלנט: אנחנו דנים בנושא של נכות כללי – סעיפים 136(2-11), ו-(13), סעיפים 137(ג) וסעיף 138(א) להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה).

<יעל סלנט: חברים, אנחנו דנים בתחום שהוא מאוד קרוב לליבנו, למרות שהתשובות שניתן הן לא מספיקות, הן המשך טוב למערכת שמטפלת בנכות כללית שהרבה מאוד אנשים זקוקים לה לתקציבים - גם אם יש פה מאמץ אדיר של תוספת 300 מיליון שקל, ועל זה בלבד אנחנו דנים.

<יעל סלנט: אנחנו נשמע נושאים נוספים, אבל זה לא אומר שזה ייכנס לסכום הזה.

<יעל סלנט: אני יכול להגיד, גם בשם שר האוצר, נמשיך להיאבק כדי לשפר את המצב של הנכים הסובלים מנכות כללית, ודברים נוספים, שלצערנו, לא תמיד יש לנו תשובות.

<יעל סלנט: יש גם הסתייגויות שקיבלנו מחברת הכנסת קארין אלהרר, שיוסברו במהלך הדיון על-ידי היועצת המשפטית.

<יעל סלנט: אני מבקש מהביטוח הלאומי לפתוח לפי רצונכם באמצעות מי שתרצו.

<יעל סלנט: בבקשה.

<שלומי מור: תודה רבה אדוני, עו"ד שלומי מור, המוסד לביטוח לאומי.

<שלומי מור: כפי שאדוני ציין, אנחנו מדברים על תיקון מאוד משמעותי וחשוב לפרק נכות כללית של חוק הביטוח הלאומי.

<שלומי מור: התיקון הזה נעשה אחרי שהביטוח הלאומי פרסם "קול קורא", שמע את הנכים, עשה בדיקה מאוד מעמיקה של צרכי הנכים לפי הפילוחים.

אלי אלאלוף: סליחה, אני מרגיש משפחתי עם שתי החברות שלי מהסיעה - טלי פלוסקוב ומירב בן ארי.

<שלומי מור: הבסיס, כמו שאדוני אמר, הוא תקציב של 300 מיליון שקלים שהוקצה לתיקון הזה, כאשר הביטוח הלאומי חילק אותו על מנת שלא תימצא קבוצה שאיננה מקבלת משהו מהתיקון הזה.

<שלומי מור: זאת אומרת, גם מי שעובדים, נכים שעובדים ייהנו מהתיקון הזה, וגם נכים שאינם עובדים ייהנו מהתיקון הזה.

<שלומי מור: התיקון הזה, מעבר לזה,

<שלומי מור: גם נועד לפשט ולפתור בעיות שאנחנו מצאנו – חוק לרון משנת 2007, 2008.

<שלומי מור: אני אזכיר שכבר ב-2008, בחוק לרון, ניסה המחוקק לעודד נכים לצאת לשוק העבודה, לחזור ולעבוד ולהתפרנס, ולא לדאוג מכך שקצבתם תיפגע.

<שלומי מור: לא לדאוג מכך שהם יישארו ללא המשענת של המדינה.

<שלומי מור: היום, בתום שמונה שנים, אנחנו בחנו את כל היישום של חוק לרון, ומצאנו לא מעט דברים שאנחנו חושבים שאפשר לשפר, שאפשר לייעל, ובאמת החוק הזה מביא בשורה נוספת לציבור הנכים, לציבור הנכים העובדים על מנת לעודד אותם ולאפשר להם לצאת לעבוד מבלי לחשוש מכך שהם לא יוכלו לחזור חזרה למערכת.

<שלומי מור: אני גם רוצה מאוד אישית להודות לייעוץ המשפטי של הוועדה, שגם סייע לנו, וגם חידד והביא את התוצר שמונח היום על השולחן שבאמת בעינינו כאמור זו בשורה לציבור הנכים.

אלי אלאלוף: היועצת המשפטית שלנו יעל סלנט, כבר מחמאות מההתחלה, אז מה יישאר בסוף....

אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להתייחס?

<אורנה צח גלרט: אני רואת חשבון, אני נציגת לשכת רואה חשבון.

<אורנה צח גלרט: אני מתייחסת למה שדובר בישיבה הקודמת, בדיוק היא הופסקה ויש לי שתי הערות, שמרתי אותן כבר לביטוח הלאומי, ואני רוצה להגיד אותן גם פה.

<אורנה צח גלרט: קודם כל אני מאוד מברכת על התיקון הזה, אני מודה לביטוח הלאומי על ההקלות שהם עשו בחוק לרון, מה שכתוב פה תיקון לרון, כי הוא באמת קצת גרם לחששות אצל ציבור הנכים.

<אורנה צח גלרט: הנושא שאני רוצה להדגיש, הם אמרו, הביטוח כאשר הציג את החומר, הוא אמר עד 120.

<אורנה צח גלרט: זה נכנס לי אז באוזן, והנושא של העד 120 הוא קצת בעייתי, כי החוק הזה מדבר רק עד גיל פרישה.

<אורנה צח גלרט: גיל פרישה הוא אמנם נזיל, יכול להיות שהוא יגיע בסוף ל-120, אבל כרגע הוא ממש עוד לא.

<אורנה צח גלרט: ולכן מאוד חשוב להדגיש, שכל מה שאנחנו מדברים פה כולל ללא גבולות וכו', זה רק עד גיל פרישה, לפי חוק גיל פרישה רשמי.

<אורנה צח גלרט: כלומר, כל מי שבחוק גיל פרישה לא יעמוד בכללים של נכה כללי לפי ההגדרה הזאת, הוא כבר לא יהיה נכה זקן בגיל פרישה עם המשך ההטבות וכו' - כך אני מבינה, אלא אם כן יש לי טעות בהבנה.

<אורנה צח גלרט: הדבר השני שאני רוצה להסב את תשומת הלב, יש פה סעיף מאוד טוב של המשך הטבות במשך 36 חודשים, הוא סעיף מצוין.

<אורנה צח גלרט: הנקודה היא שהנושא הזה של הפטור מדמי ביטוח לא כל כך בא לידי ביטוי ברמה בשטח.

<אורנה צח גלרט: אני חושבת כשעושים תיקון כל כך טוב, צריך גם לוודא שהשטח יקבל את הפטור הזה מדמי ביטוח במשך 36 החודשים, זה עניין פרוצדורלי בביטוח הלאומי, אבל זה המקום להדגיש את זה.

<אורנה צח גלרט: אני מודה לכם.

<איתי קלטניק: קודם כל משרד הבריאות מברך על החוק ועל התוספת, כמובן אנחנו מאוד שמחים שמגדילים את הזכאות, החבר'ה זקוקים לכך.

<איתי קלטניק: יש סעיף ותיקון לחוק שמשפיע על קופות החולים, ולא ניתן על זה דגש.

<איתי קלטניק: כמו שאתם יודעים, קופות החולים נמצאים במצב כלכלי ופיננסי לא מזהיר.

<איתי קלטניק: סעיף 136 שמתקן את הזכאות לקצבת נכות 145% מההכנסה הממוצעת, ו-60% מההכנסה הממוצעת בעצם מגדיל את כמות האנשים הזכאים לקצבת נכות, כמובן שזה מבורך.

<איתי קלטניק: קופות החולים בחוק, לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, נותנות פטור מהשתתפות עצמית לנכים הזכאים לקצבת נכות ולמשפחותיהם.

<איתי קלטניק: מה שאומר, שבעצם קיים אובדן הכנסה לקופות החולים.

<איתי קלטניק: ממד אובדן ההכנסה – החוק הזה הגיע לידינו לא מזמן, והעבודה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

<איתי קלטניק: אנחנו עדיין בודקים את ההשלכות, אנחנו נבקש עוד זמן לבדיקת אובדן ההכנסות, כמובן נבקש שיהיה שיפוי על כך לקופות החולים.

<איתי קלטניק: נציג קופת חולים כללית נמצא פה.

<הלל דשן: אני מאגף תקציבים, שירותי בריאות כללית.

<הלל דשן: בהמשך לדברים שנאמרו על-ידי הרגולטור שלנו במשרד הבריאות, אנחנו אכן לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, נותנים הנחות ופטורים בהשתתפויות עצמיות במספר תחומים, ועכשיו בעצם הצעת החוק הזו הולכת ומרחיבה את מעגל הזכאים לפטורים וההנחות האלו.

<הלל דשן: קודם כל זה צילום של המצב הקיים בשוק התעסוקה, והנכים, השילוב של השניים ביום הראשון כבר יגדיל את האוכלוסייה, ובאופן טבעי החוק הזה נאמר פה בפתיח אמור למשוך אנשים למעגל העבודה לשלב אותם יותר בחיי התעסוקה.

<הלל דשן: מן הסתם, הדבר הזה יילך והתפתח, זה כמובן מבורך, אלא שאנחנו כפופים לחוק, ועובדים גם במסגרת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, גם שם יש לנו את המגבלות התקציביות שלנו, ברגע שמרחיבים נושאים בחוק הזה, אנחנו זקוקים להשלמת תקציב בנושא.

אלי אלאלוף: הפטור שהקופות מעניקות היום לנכים עד האחוז שמותר זה החלטתכם או החלטת הממשלה?

<הלל דשן: לא.

<הלל דשן: סעיף 8 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, קובע שאנחנו חייבים לתת הנחות ופטורים בנושאים מסוימים – תשלום לרופא יועץ בטפסי 17, בעוד כמה דברים.

אלי אלאלוף: אתם יודעים להעריך את זה?

אלי אלאלוף: למשרד הבריאות יש יחידת מחקר מעולה.

<איתי קלטניק: אנחנו עדיין זקוקים לכמה נתונים שחסרים לנו כדי להעריך.

<איתי קלטניק: כמובן ההערכה היא היום – כלומר, אם יהיו נכים נוספים שהצטרפו למעגל העבודה, בעצם זה יגדיל גם בהמשך עוד יותר את האוכלוסייה הזכאית.

<איתי קלטניק: אבל נכון להיום, אני מאמין שללשכת המחקר והמידע קיימים נתונים.

<איתי קלטניק: עברנו על העבודה היפה שהם עשו, ופשוט הנתונים אינם מוצלבים כפי שאנחנו רוצים.

<מתן אונגר: כבוד היושב ראש, כדי לבצע הערכה כלכלית מדויקת, אנחנו זקוקים לעוד זמן.

<מתן אונגר: הייתי מציע, או לתת לנו זמן נוסף לעשות את הערכה הזאת, או בעצם לשפות את הקופות לפי הערכה מסוימת מאוד לא מדויקת, אבל אפשר לבוא ולבדוק עוד שנה, שנתיים, שלוש, ואולי לשפות את הקופות.

אלי אלאלוף: בינתיים נעכב את החוק עד שתגמרו?

<מתן אונגר: עדיף שלא לעכב את החוק, אבל להכניס איזה סעיף שישפה את הקופות - - -

אלי אלאלוף: נכנסת אלינו ויקי כנפו, שאני מאוד מברך אותה על המנהיגות החברתית שלה.

אלי אלאלוף: המאבק האחרון שלה זה הנושא לטובת הנכים, והיא עושה את זה עם כל הלב, עם כל הכישרון האדיר שיש לה, עם כל המנהיגות.

אלי אלאלוף: אני גאה שבאת לוועדה שלנו.

אלי אלאלוף: מברך אותך על כל המאמצים שאת עושה, ואפשר לקרוא לזה לשם שמים.

אלי אלאלוף: תודה לך.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

<יוגב גרדוס: בעקבות הטענות שעלו באמת ברגע האחרון ובצורה קצת מפתיעה, בדקנו, ומדובר על-פי הערכות המוסד לביטוח לאומי, זה לא הערכות, נתונים בדוקים של המוסד לביטוח לאומי, מדובר ב-600 אנשים שיוכרו כנכים.

<יוגב גרדוס: העלות הממוצעת לקופת החולים היא כ-400 שקל.

<יוגב גרדוס: מדובר פה ב-240 אלף שקל לכלל קופות החולים.

<יוגב גרדוס: אנחנו חושבים שזה סכום שהוא זניח שבזניח לעומת תקציבם, אנחנו לא רואים פה מקום להתחיל לעכב את החוק, ולהתחיל לדון בשיפויים, זה לא סכומים שהקופות לא יכולות להתמודד איתם.

<יוגב גרדוס: בדקתי, בריאות זה לא התחום שלי, אבל תקציב קופות החולים בסך הכול הוא כ-48 מיליארד שקלים, אני חושב ש-240 אלף שקלים מפוזר על כלל הקופות.

אלי אלאלוף: אתה יודע שהדיון הוא לא על 48 מיליארד שקל, אלא על הגירעונות הנוספים שלא משולמים.

<הלל דשן: כפי שנאמר פה, הבוקר בדקות שלפני הדיון, הבנו מביטוח לאומי שאין להם מושג על הכמות הקיימת היום, ובטח לא על הכמות שעתידה להצטרף.

<הלל דשן: אם יש מספר כמו שנאמר פה, נשמח לקבל טבלאות מסודרות.

<הלל דשן: ביטוח לאומי זה אחד הגופים שיש בו הכי הרבה נתונים במדינה.

<מתן אונגר: חשוב לציין שגם בני משפחותיהם של הנכים זכאים לפטור.

<מתן אונגר: כלומר, אם אתה מדבר על הנכה עצמו, אז צריך להוסיף את כל - - -

<הלל דשן: כל התלויים בו.

אלי אלאלוף: נאפשר תגובה של ביטוח לאומי.

<שלומי מור: תודה, אדוני.

<שלומי מור: קודם כל, על פניו מהנתונים הבסיסיים שיש לנו, כמו שגם אמר יוגב, מדובר בערך ב-600 אנשים נוספים.

<שלומי מור: מאידך גיסא, כל מטרת החוק היא לעודד נכים לצאת למעגל העבודה, אז בהחלט יכול להיות שתהיה הפחתה של 600 או של כמות נוספת שאינני יודע להעריך אותה כעת של נכים שייצאו, כך שייתכן שבסוף היום אנחנו ממילא נגיע למצב שמה נוסף ומה שירד מביא אתכם לאותה כמות נכים.

<שלומי מור: מעבר לזה, גם שיטת השיפוי היום של קופות החולים איננה בקורלציה לכמה תביעות אושרו מדי שנה, יכולה להיות שנה שבה אושרו 10,000 תביעות, ותביעה ששנה שבה אושרו 2,000 תביעות.

<שלומי מור: מבחינת קופות החולים זה לא משנה את ההתחשבנות השנתית שלהם בהקשר הזה.

<שלומי מור: מבחינת הביטוח הלאומי, אנחנו ודאי לא רוצים שזה מה שימנע את כניסתו לתוקף של החוק הזה, זה התחשבנות אוצרית מול קופות החולים מבחינתנו.

<הלל דשן: אני שמח על הדברים.

<הלל דשן: רק אנחנו שומעים שיהיה ודאות מאוד גדולה, גם הביטוח הלאומי הציג את זה - המידתיות בין השנים גבוהה, אז בוודאי שנשמח לקבל נתונים.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת.

אלי אלאלוף: החוק אם הוא יעבור, יעבור ולא יעוכב, לא יהיה עיכוב בעקבות ההערות שהיו.

אלי אלאלוף: במקביל, אפשר לעשות את הבדיקות, ואם צריך בעוד שנה לעשות הערכה ויהיו נתונים בדוקים וכו', אני בעד להביא חזרה לדיון בוועדה, ואז נוכל להתמודד עם זה אז בזמנו.

אלי אלאלוף: כרגע הנתונים כפי שהם מוצגים פה לא מראים לי שזה סיבה לעיכוב החוק הזה.

אלי אלאלוף: לכן אני רוצה בשלב זה - אני מתחייב בשם הוועדה לעשות את הבדיקה ולקבל את כל הנתונים המשולבים.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהביטוח הלאומי לעשות את זה יחד עם אנשי האוצר, בינתיים, ההערה שלכם שהיא משמעותית, אני לא מזלזל בה, חס ושלום, אני לא אוהב לגרום לגירעונות של אף אחד.

אלי אלאלוף: אם צריך בזכות ההטבה הזאת למצוא את הסכום הנדרש, אז נמצא את הסכום הנדרש.

אלי אלאלוף: כרגע נמשיך.

אלי אלאלוף: שלומי, הצעת להגיב לנושא של ההטבות.

<שלומי מור: כן, אדוני.

<שלומי מור: קודם כל אם אפשר להגיב לדברים של אורנה.

<שלומי מור: היא דיברה על שתי דברים – היא דיברה על אמירה שלי שנאמרה עד גיל 120.

<שלומי מור: אז ברור שקצבת נכות ניתנת עד גיל הפרישה.

<שלומי מור: עם זאת, חוק הביטוח הלאומי קובע שמי שהיה נכה קודם לגיל הפרישה, קודם לגיל זיקנה, ממשיך להיות זכאי לקצבה בגובה קצבת הנכות, אז במובן הזה זה כן נכון שזה עד 120, אבל אם להיות מאוד מדויק, ברור שפרק נכות עוסק רק באנשים שהם בגיל העבודה, קרי, עד גיל פרישה.

<שלומי מור: ולגבי הפטור מדמי ביטוח, להבנתנו זה מיושם, אם יש איזשהם מקרים ספציפיים שאת יכולה להביא אלינו לבדיקה, אנחנו נשמח.

<אורנה צח גלרט: מעולה.

<אורנה צח גלרט: אני אשמח לפגוש אתכם ולהגיד לכם מהן הבעיות.

אלי אלאלוף: ההשתתפות שלך הקצרה היום ביוזמתנו כבר מועילה למטרות.

<אורנה צח גלרט: תודה.

אלי אלאלוף: גברתי, את רוצה להתבטא, להגיד לנו למה את נאבקת – המאבק החדש שלך.

<ויקי כנפו: אני הולכת על דבר אחד - בגלל שהממשלה יושבת על תקציב דו-שנתי, ואנחנו מעוניינים שהסתכלו קצת על החברה - על החלשים, על השקופים, על המוחלשים.

<ויקי כנפו: מבקשים להשוות את קצבאות העוני, רק אלה נכים, קשישים, ניצולי שואה, אלה שמשתכרים רק מ-2,342 שקלים להשוות אותם – הלוואי - לשכר מינימום.

<ויקי כנפו: אני מאוד עצובה שאף אחד כאן לא איתי, כי אני באה ממקום של החברה הבריאה, אני עוד לא נכה, ולא קשישה, אבל בטח לא נשאר הרבה להיות קשישה, ואולי גם נכה – אף אחד לא חסין.

<ויקי כנפו: נגעתי בנקודה הכי קשה שזו נקודת העוני, ואף אחד לא כל כך – לא מאשימה, עסוקים.

<ויקי כנפו: אלה שאני נלחמת למענם לא בדיוק יכולים לצעוד, ולא בדיוק יכולים להיות נוכחים כאן.

<ויקי כנפו: אבל אלה שבעתיד יהיו, לא חושבים שצריך להקים קול צעקה ולהיות כאן אתנו.

<ויקי כנפו: וחבל שהחזק לא חושב על החלש.

<ויקי כנפו: וחבל, בכלל לא חושבים עלינו, מי כאן שפוי, מי ישן טוב בלילה שיודע שמישהו חי מ-2,300 שקלים – זה משהו בלתי נתפס.

<ויקי כנפו: אנחנו כבר בחורף – לחמם את הבית, לאכול, לקנות תרופות.

<ויקי כנפו: אני בחודש הזה שיושבת כאן, חליתי פעם אחת, רק אנטיביוטיקה קיבלתי ואקמול 70 שקלים.

<ויקי כנפו: הם בטח לא חיים מאנטיביוטיקה ואקמול, הם כרוניים, תרופות, אני רואה אותם, באים לקופות החולים ששווים הרבה יותר – איך?

<ויקי כנפו: שכר מינימום זה לא משהו שבשמים.

<ויקי כנפו: יש כסף למדינה, שלא ישקרו אותנו, שלא ימרחו אותנו.

<ויקי כנפו: זה בסדר לקנות שלוש צוללות, אני לא נכנסת לדברים האלה.

<ויקי כנפו: אתה יודע, מה שעושים פה בחברה שלנו זה לפלג בכל מיני חברות.

<ויקי כנפו: אמרו לי למה למתנחלים?

<ויקי כנפו: ולמה לחרדים?

<ויקי כנפו: - זה לא מעניין אותי, זה מגיע לכולם, ולכולם יש.

<ויקי כנפו: שיחלקו את העוגה שווה בשווה.

<ויקי כנפו: אני רוצה את החרדים איתי.

<ויקי כנפו: אני לא נכנסת בשום קבוצה, כולנו כאן חיים ביחד.

<ויקי כנפו: ועוני אין לו עיניים גם במתנחלים וגם בחרדים, וגם בכל קבוצה אחרת הוא פוגע.

<ויקי כנפו: אני רוצה לראות את כולם פה איתי - לממשלה יש כסף לכולם, גם לקנות צוללות וגם לחשוב על העניים.

אלי אלאלוף: בשבוע הבא יש לנו דיון פה בוועדה יחד עם שר האוצר בנושא של העוני בעקבות דוח העוני.

אלי אלאלוף: אני לא יכול להגיד שאני לא מזדהה אתך.

אלי אלאלוף: אני מזדהה, הקשרים שלנו הם לא מהיום.

אלי אלאלוף: אני מזדהה עם המאבק, עם הצורך להקטין את העוני, לצערנו, אף פעם העוני לא ייגמר.

אלי אלאלוף: אפשר רק להקטין את ההיקף של העוני, ולהקטין אותו בצורה שיטתית במערך כולל כפי שלפחות אני מאמין במה שהדוח יחד עם החברים הוצאנו שהוא חלק אינטגרלי מתקציב המדינה.

אלי אלאלוף: אנחנו שנה שנייה עם תקציב שמתקרב לשבעה מיליארד שקל, שברובו הוא בבסיס התקציב של המדינה.

אלי אלאלוף: קצבאות ילדים, קצבאות קשישים, קצבאות קשישים חלשים, השלמת הכנסה, ניצולי שואה, כל התקציבים האלה, כל הקצבאות האלה גדלו - להגיד לך שזה מספיק – לא, את צודקת.

<ויקי כנפו: בפעימה הרביעית כולם מתים כבר.

אלי אלאלוף: שיהיה ברור, לבוא ולהגיד היום שלא נעשה, לא נעשה מספיק.

אלי אלאלוף: אני שייך לקואליציה, אני שייך למפלגה של שר האוצר, ובגאווה מאוד גדולה אני עושה.

אלי אלאלוף: אבל שנבין שצריך להמשיך להיאבק, להתמודד.

אלי אלאלוף: אנחנו גם מאלה שיודעים לזהות תקציבים שהייתי מעדיף לראות אותם במקומות אחרים, אבל כיושב ראש ועדה, אני חייב להיות בזה גם ממלכתי ולקחת את כל הדברים שאני אומר באחריות גדולה.

אלי אלאלוף: זה מחייב אותי, אותך – תמשיכי, המאבק שלך הוא לגיטימי, והוא עוזר למערכת הפוליטית – עוזר בזה שיש מישהו שמחוץ למערכת שבא עם מצפון נקי להמליץ על תפיסה נוספת, אחרת.

אלי אלאלוף: לכן, אני מאוד מעריך את מה שאת אומרת, אבל שנדע שיש מאמצים שנעשו.

אלי אלאלוף: כפי שאמרת, לפי המדדים של ה-OECD שאנחנו מתגאים להידמות להם, אנחנו עוד רחוקים ממה שהממוצע היה רוצה.

אלי אלאלוף: נמשיך לעשות הכול.

אלי אלאלוף: בשבוע הבא, כמו שאמרתי, שר האוצר באופן אישי ביקש לבוא.

אלי אלאלוף: אתם יודעים מה לוח הזמנים של איש ממשלה, של חבר ממשלה היום משתנה כל שניה וחצי.

אלי אלאלוף: בינתיים זה מתוכנן ל-5, לא יודע אם זה ייצא, אולי לפני, אולי אחרי כן, אבל יהיה דיון על הנושא של העוני.

אלי אלאלוף: תדעי שאנחנו פה בוועדה מקיימים עם כל אחד מהמשרדים מעקב על המלצות דוח העוני והיישום שלהם בתוך המשרד.

אלי אלאלוף: אני חייב לומר לכם, ההתמודדות בעוני זה לא כסף, זה מודעות.

אלי אלאלוף: אני כל נושא שבא לשולחן הזה, לפחות כמה שאני מצליח להיות ערני לנושאים האלה, כל מה שלא נותן עדיפות לאוכלוסיות החלשות והעניות, אני בכלל לא מעביר.

אלי אלאלוף: השבוע, מודה, עכבתי את החוק הקשור לתרומת ביציות - כי מה?

אלי אלאלוף: מי שרוצה לקבל ביצית כזאת הוא חייב 10,000 שקלים כדי להתחיל לקבל את הטיפול.

אלי אלאלוף: זה אומר, ההשתתפות של האנשים האלה שאין להם 10,000 שקלים, זה כאילו פסולות להיות אימהות - עובדה, החזרנו את החוק.

אלי אלאלוף: כל דבר, אנחנו עכשיו דנים עם ועדת חוץ וביטחון על נושא של הנכות החיילים ופנסיה לחיילים, אז אנחנו בודקים עם הראייה הזאת, ואנחנו מעכבים דברים מסוימים כי מסתכלים על זה כל הזמן.

אלי אלאלוף: אני אומר לך, תודה שאת נאבקת, אני יודע שזה עולה לך גם בבריאות, וגם במשאבים שלך, אבל נשתדל לעשות יותר.

אלי אלאלוף: יש היום - אני יכול להגיד לפחות על שר האוצר, ולא רק מפני שהוא ראש המפלגה שלי, אלא שהמאבק שלו בנושא הזה הוא כל הזמן במתח, ולכן גם כשאמרתי לו, ההרגשה שלי לא טובה, הוא אמר אני רוצה לבוא בעצמי להסביר את המצב.

אלי אלאלוף: לכן יש בשבוע הבא דיון על זה, למרות שיוגב אחראי לספק לנו את הנתונים המשלימים, המורכבים, ואנחנו נודיע לך, נשמח שתהיי בפגישה הזאת.

<גיא שמחי: אני ממונה על תעסוקת אנשים עם מוגבלות בהסתדרות.

<גיא שמחי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחדד טיפה את הדברים שויקי העלתה כאן, משום שאני חושב שלהציג את הנושא שלנו אנשים עם מוגבלות רק דרך הנושא של קצבאות זה חסר, מפני שאנחנו פה היום עוסקים בשני דברים – בתחום של קצבאות, השני חוק לרון שמדבר על תעסוקה.

<גיא שמחי: אני אתייחס לנקודה שויקי העלתה כי היא מאוד נכונה – יש הרבה מאוד אנשים שנמצאים במקום הזה, אבל אנחנו רואים גם הרבה חבר'ה צעירים, גם בדור הביניים, חבר'ה מוכשרים מאוד, עם יכולות מאוד גבוהות, יכולים לתרום לחברה, ולייצר לנו חברה נהדרת לא רק ברמה של מה הם תורמים לחברה, ונותנים לה מבחינת פריון למשק בישראל, אלא באמת גם ברמות החברתיות, החיבור, החברה.

<גיא שמחי: התפקיד שיש לנו ללמד אנשים אחרים איך להיות קרוב לשונה, קרוב לעצמם.

<גיא שמחי: התחום של קצבאות הוא מאוד מורכב, אני חושב שצריך להתייחס אליו בצורה מאוד מעמיקה, ולא בצורה רוחבית שרואה רק את הרוחב.

<גיא שמחי: אני, למשל, אדם עיוור, ואני מוגדר בביטוח הלאומי כאדם שאינו מסוגל לעבוד, ואני עובד, אני עובד ואני אפילו חושב שאני עובד טוב, אני מקווה.

אלי אלאלוף: אל תצפה מאתנו לתת לנו הערכה, כי אוטומטית אתה יודע כמה היא גדולה.

<גיא שמחי: זה הבוס שלי צריך לעשות.

<גיא שמחי: ..

<גיא שמחי: אבל מה שכן, אני חושב שצריך לבחון לעומק את הנושא הזה.

<גיא שמחי: מה שקורה פה עכשיו עם התקציב של ה-300 מיליון הוא חשוב, הוא נכון, הוא טוב, אבל הוא בהחלט, כפי שאמרת בישיבה הקודמת, רק התחלה של פתרון אמתי שחייב כבר להיות פה, חייב להיות במדינה שלנו, שכמובן אנחנו אנשים עם מוגבלות צריכים להיות חלק מההובלה שלו ביחד עם כל הגורמים הרלבנטיים.

<גיא שמחי: אני רוצה לומר שאחד הדברים החשובים ביותר שאני חושב שאנחנו צריכים להתחיל ולקדם, זה בשני היבטים - לקדם את היכולת ולתת כלים, כמה שיותר כלים למי שיכול להיכנס לעולם העבודה.

<גיא שמחי: ואפילו יותר מזה אני אומר, מי שיכול צריך לחייב אותו להיכנס לעולם העבודה.

<גיא שמחי: אני אומר פה משהו קצת קיצוני שאולי יכעיס אנשים אבל זה בסדר.

<גיא שמחי: דרך אגב, יש המון הצעות עבודה, אנחנו רק מחכים לאנשים שייכנסו ליישום הצו של ה-3%, יש היום 5% במגזר הציבורי, עשרות אלפי משרות חדשות ייפתחו, ואנחנו רק מחכים לאנשים שייכנסו.

<גיא שמחי: וגם ברמה הזאת אני חייב לומר, שבגלל מדיניות ארוכת שנים, אנשים עם מוגבלות לא מספיק מאמינים, או לא מספיק יש להם את הכלים כדי להיכנס לעולם העבודה, וצריך להשקיע בזה את מירב המשאבים לאלה שיכולים, ואז לבדוק מי באמת אינו יכול, ויקי, להבין את זה טוב לעומק מי אינו יכול, ולתת לו את כל התמיכה האפשרית כדי לצאת ממעגל העוני.

<גיא שמחי: ויקי, אני רוצה להגיד לך גם ברמה הזאת, כי אני מרגיש שאני כאדם עיוור עם מוגבלות קם בבוקר, יוצא לעבודה, חוזר לילדים שלי הביתה, יכול לספר להם מה עשיתי בעבודה שלי.

<גיא שמחי: אני יכול להיות גאה בעצמי, והם יכולים להיות גאים בי, ועם זאת, אני מכלכל את הבית, מפרנס אותו, דואג לו, אני חושב שערך עבודה הוא ערך חשוב ביותר לקדם אותו, ולפתח אותו.

<גיא שמחי: וביחד עם זה כמובן כל מי שאינו מסוגל, צריך לקבל את העזרה הנדרשת ואפשר לעשות אותו.

<ויקי כנפו: אני חייבת להתייחס בקשר לעודד אותם לצאת לעבוד.

<ויקי כנפו: גם אני במאבק הראשון שלי, זה מה שעשינו.

<ויקי כנפו: אני רוצה להגיד לכם, אני מקווה שתקראו את האותיות הקטנות.

<ויקי כנפו: אני יצאתי לעבוד, אני עבדתי גם במאבק הראשון, ואפילו הגדלתי משרה, והכול.

<ויקי כנפו: אני רוצה להגיד לכם, אני מקווה שזה לא יקרה לכם.

<ויקי כנפו: אני יותר ענייה מזאת שלא עובדת – למה?

<ויקי כנפו: כי ברגע שיצאתי לעבוד לקחו לי את כל רשת הביטחון.

<ויקי כנפו: שקל מעל שכר מינימום, את כל רשת הביטחון שאני במאבק שלי עשיתי, שזה הנחה בארנונה, הנחה בדיור, לא מקבלת כלום, אפילו במזונות שלי פגעו.

<ויקי כנפו: אז אני לא יודעת אם כל הדברים פה זה מלעודד לצאת לעבוד, צריך לבדוק את זה טוב, טוב.

טלי פלוסקוב: מה זה לעודד?

טלי פלוסקוב: זה בדיוק לעשות את הכול כדי לבן-אדם השתלם לעבוד.

<ויקי כנפו: לי לא משתלם.

<ויקי כנפו: אני חשבתי על הפנסיה שבאיזשהו שלב הילדים שלי יגדלו - - -

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבינתיים החוקים השתנו מאז המאבק הראשון שלך.

אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה לחזור לדיון.

<משה בר: אני יושב ראש עמותה – "תנו יד לחירש, נכים למען נכים".

<משה בר: אני רוצה להגיד דבר אחד, אני הובלתי את חוק לרון מההתחלה, שמצאנו בו הרבה מאוד דברים לא סבירים, ושינינו אותו.

<משה בר: אני היום לא כל כך בקיא במה שעשו שינויים.

<משה בר: הנכה שבא ורוצה להתחיל לעבוד, אומר בשביל מה לי לעבוד, אני ארוויח פחות מאשר אני מקבל קצבה.

<משה בר: ברגע שאני עוזב, אני מתחיל להיכנס לתהליכים לחדש שזה עולה לי פי אלף יותר.

<משה בר: האם ביטוח לאומי מתחייבים נכה באותו יום שמפסיק את העבודה, למחרת הוא מקבל את הקצבה בכתב לא בעל-פה.

אלי אלאלוף: מהידע החלקי שיש לי, יש תשובה טובה למה שאתה אומר.

<משה בר: בסדר.

<משה בר: אני רוצה לומר עוד דבר.

<משה בר: נכה מקבל את הקצבה על נושא הנכות שלו.

<משה בר: אני גם העליתי את זה מזמן את הנושא הזה - לא להוריד מהקצבה של הנכה, הנכה יכול לקבל את הקצבה פלוס לעבוד עד 10,000 שקלים שלא ייגעו לו בקצבה, ייקחו לו מס מ-10,000 שקלים, אם הוא מרוויח בהרבה יותר, שיתחילו להוריד את הקצבה.

<משה בר: נכה רוצה לשפר את החיים שלו.

<משה בר: אם הוא מחליף קצבה בפרנסה - לא כדאי לו, בשביל מה שייצא לעבוד?

אלי אלאלוף: יש תשובה לעניין.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה נעמי.

<נעמי מורביה: קודם אני מתנצלת, יצאתי בבוקר אבל הפקקים.

<נעמי מורביה: אני יו"ר מטה מאבק הנכים, וחברה בפורום הארגונים למשא ומתן עם ממשלת ישראל.

<נעמי מורביה: יש לי רק מלים טובות לומר.

<נעמי מורביה: אני חושבת שמה שנעשה כאן הוא מראה על רצינות כוונות מבחינת המוסד לביטוח לאומי, בנוגע להפקת הלקחים מכל מה שקרה במהלך השנים האלה שבהם התנסינו בחוק לרון, והבנו שיש פער עצום בין הכוונות לבין מה שקרה בתכ'לס.

<נעמי מורביה: אבל בכל זאת יש מקום, כמו שחברי אמר, גם להגדיל את הסכום שנכה יכול להשתכר, להתחיל את ה"דיסריגרד" משכר מינימום.

<נעמי מורביה: אני לא הולכת ל-10,000 שקלים, אני אומרת שכר מינימום.

<נעמי מורביה: אני בקטנה, אני מציאותית, ויכול להיות שיש מקום להקטין גם את הדיסריגרד, שלא יהיה 10%, יכול להיות פחות.

<נעמי מורביה: דבר שני, מאוד רוצה לגעת לבו, ועד לרגע זה לא מצאתי חבר כנסת שירים את הכפפה.

<נעמי מורביה: חוק לרון פגע קשות באנשים עם מוגבלות בעלי תואר אקדמי.

<נעמי מורביה: עד לכניסת חוק לרון לתוקף, אנשים עם מוגבלות עם תואר אקדמי היו זכאים להשתכר.

<נעמי מורביה: נדמה לי שכאשר אחרים יכלו להשתכר עד 1,500 שקלים, תקנו אותי, אדם עם תואר יכול להשתכר עד 3,500 שקלים מבלי לאבד את הקצבה.

<נעמי מורביה: חוק לרון איפס את זה לחלוטין, ונוצר מצב של הסללת האדם עם המוגבלות לעבודות שאינן דורשות תארים.

<נעמי מורביה: כי בן-אדם עושה חשבון פשוט - אני צריך ללכת, ללמוד ארבע שנים, להשקיע את נשמתי, לקרוע, כי זה באמת לקרוע את מה שאנחנו חושבים עליו, בסיכומו של דבר אין לי שום מקדם שמביא אותי אל איזושהי נקודת זינוק יותר טובה מבן-אדם שלא השקיע את ההשקעה הזאת - את זה הייתי מאוד מבקשת, לימור, שלומי.

טלי פלוסקוב: בכמה אנשים מדובר?

<נעמי מורביה: לא מדובר בהרבה אנשים.

<נעמי מורביה: אני מדברת על הערך המוסף שזה מוסיף, כי בסך הכול נורא מעודדים אנשים עם מוגבלות לצאת ללימודים.

<נעמי מורביה: המוסד לביטוח לאומי עושה פרויקט – שאפו, הוא מקדם, הוא מממן, הוא רוכש את הציוד המיוחד, עושה הכול כדי שהאדם עם המוגבלות ייצא ויקבל השכלה אקדמית מה שייתן לו סיכויים טובים יותר להשתלב בשוק העבודה מן הסתם.

<נעמי מורביה: אבל מרגע שאנחנו פוגעים ביכולת ההשתכרות שלו זאת בעיה.

<נעמי מורביה: אני מאוד מבקשת לשקול את זה לחיוב, דבר קטן שיש לו משמעות גדולה.

אלי אלאלוף: תודה נעמי.

רוכברגר: תודה רבה ליושב ראש, ולחברי הכנסת הנכבדים, אני חבר ועד מנהל עמותה "נכה לא חצי בן אדם".

רוכברגר: קודם כל אני מצטרף לכל מה שנאמר קודם גם על ידי נעמי, ויקי, גיא שמחי, ואני רוצה להוסיף משהו.

רוכברגר: אנחנו כעמותה מקדמים כבר שנתיים את עניין העלאת קצבת נכות לגובה של שכר המינימום.

רוכברגר: אנחנו מבינים שכנראה בתקציב הזה הדבר הזה לא התממש, לצערנו הרב.

רוכברגר: אבל אנחנו מציעים כאיזה צעד בונה אמון מצד הכנסת ומצד הממשלה צעד אופרטיבי להוסיף ל-300 מיליון שכבר תוקצבו להעלאת קצבאות, וזה דבר מאוד מבורך אחרי 15 שנים שהקצבאות נשחקו ולא הוגדלו, להוסיף עוד סכום של 440 מיליון שקל על מנת להוציא את ציבור הנכים לפחות מקו העוני, כי אין היום נכה שלא נמצא מתחת לקו העוני שהיום הוא כידוע 3,077 שקלים, והקצבה יחד עם - - - רחוקה מהסכום הזה.

רוכברגר: אז לפחות לצמצם את הפער, שלפחות כל נכה יהיה ולו שקל אחד מעל קו העוני הרשמי של מדינת ישראל.

רוכברגר: תודה רבה לאדוני.

רוכברגר: באותה הזדמנות אני מבקש למסור את נייר העמדה שלנו לאדוני.

<שלומי מור: ההערה המשמעותית ביותר, אדוני, מפי כמה דוברים נגעה להכנסות של הנכה ועל החשש שלו שעם ההכנסות שלו הוא ייצא ממעגל הזכאים, וזו בעיה מוכרת וכאובה.

<שלומי מור: במסגרת ההצעה הזאת אנחנו מנסים לתת לה מענה ולו חלקי.

<שלומי מור: אני אזכיר שבשל החשש של הנכים גם תיקנו את התקנות כך שנכה שיוצא לעבוד, הביטוח הלאומי הגביל את עצמו, והוא לא יוכל להגיד לנכה, אתה עובד, אז יש לך כושר עבודה, אז אתה לא זכאי לנכות.

<שלומי מור: עצרנו את עצמנו שם כדי שנכה יוכל לצאת לעבודה.

<שלומי מור: מבחינת ההצעה הנוכחית, אדוני, אחד הדברים הכי משמעותיים פה שבאמת העלו את ה"דיסריגרד" מהכנסת עבודה, זאת אומרת, נכה יכול להרוויח בערך 700 שקלים יותר מי שהוא יכול לפני תיקון החוק מבלי שתפגע קצבתו.

<שלומי מור: זאת אומרת, יכול אדם להרוויח עד 2,700 וקצבתו לא תיפגע ולו בשקל.

<שלומי מור: 2,700 שקלים ועוד 2,300 שקלים הקצבה, אנחנו מגיעים 5,000 שקלים שזה בערך שכר המינימום שמדובר עליו - זה אחד הדברים שינחו אותנו.

<שלומי מור: הרציונל בבסיס התוספת, זאת אומרת, גם הקצבה וגם הכנסה מעבודה מביאה אותך לסכום הזה.

<שלומי מור: אם מדובר במישהו שהוא בעל משפחה שיש לו שני ילדים ויש לו בת זוג, אנחנו כבר מגיעים לבן אדם שעובד ומרוויח 2,700 שקלים, פלוס הקצבה, פלוס התוספות - ל-7,800 שקלים.

<שלומי מור: ברור לנו שזה לא פתרון מלא, אבל זה בהחלט פתרון בכיוון של מה שדובר עליו פה.

אלי אלאלוף: אתה יכול לענות לשאלה של החבר משה בר, שאמר מי שיוצא לעבודה, ואחר כך מסיבות כאלה ואחרות הוא מפסיק וחוזר.

<שלומי מור: אדוני, התיקון הזה באמת הביא פתרון משמעותי גם בהקשר הזה.

<שלומי מור: החוק היום אומר שאם יצאת ממעגל הזכאים יש לך שלוש שנים אפשרות לחזור אלינו ולחזור לאותו מצב שהייתה בו קודם.

<שלומי מור: במסגרת התיקון שהבאנו היום אנחנו ביטלנו את מגבלת שלוש השנים, ואנחנו מאפשרים לכל נכה שהיה זכאי לקצבת נכות ויצא מהקצבה, יצא מהזכאות בגלל שההכנסות שלו עלו, לחזור למעגל הזכאים לנכות כללית בלי מגבלת זמן, ובלבד שבעתיד גם אם זה יהיה עוד 10 שנים, וגם אם זה יהיה 20 שנה, וגם אם זה יהיה עוד 30 שנה חודש אחד בלבד ירוויח פחות מ-60% מהשכר הממוצע במשק.

<שלומי מור: זה בעצם אומר שוואנס נכנסת למערכת נכות כללית, אתה מוגן למשך חיי העבודה שלך, עד גיל הפרישה שלך אתה יכול להיות רגוע - אתה תחזור אלינו כמעט בלי שום דרישה למעשה, אתה לא תיבחן בחינה רפואית שוב, הכנסותיך ייבחנו חודש אחד, ואתה חוזר חזרה.

<שלומי מור: זאת אומרת, כל נכה יכול לדעת שהוא יכול לצאת לעבודה ולא לדאוג - הוא תמיד יוכל לחזור אלינו.

אלי אלאלוף: משה, זה מספק אותך?

<משה בר: אני מאוד מקווה שזה יהיה הדבר, למה אני בעבר - - -

אלי אלאלוף: אני לא מבקש שתהיה אופטימי, אבל - - -

<משה בר: לא, אדם שיצא לעבוד שלושה חודשים, ואחר-כך הוא הפסיק, הוא שילם 70 אלף שקל לעו"ד להחזיר את הקצבה.

אלי אלאלוף: קודם כל, אני מציע לא לרוץ לא לעו"ד ולא למשרדים המפורסמים כמי שיש להם טונות של כסף בזכות המנוצלים - שיפסיקו ללכת אליהם.

<משה בר: אני גם נגד זה.

<משה בר: לא, אני לא הולך.

אלי אלאלוף: אני מקווה שהביטוח הלאומי יגדיל את היד המכוונת שלו ביותר משני סניפים – תלכו לשם, קודם כל זה לא יעלה לכם כסף, לפחות לא תפסידו כסף.

אלי אלאלוף: כשאני שומע שמשרד לקח 70 אלף שקל, זה רק מקומם יותר.

אלי אלאלוף: אני יודע כמה קצבאות זה, זה כמעט שנתיים של קצבאות.

אלי אלאלוף: אז אני חושב שזה פשוט פשע ללכת אליהם, אנחנו עשינו עבודה פה בוועדה, ואתם יודעים שהגבלנו את שכר הטרחה שלהם, אבל לצערי לא מאמין שזה מספיק אפקטיבי כדי שאנשים מול הטונה של הפרסומת המזוהמת הזאת שכל הזמן מתפרסמת בתקשורת - ותאמינו, אם הם משלמים כל כך הרבה, זה סימן שיש הרבה פריירים שמספקים להם כסף – סליחה שאני משתמש במושגים לא הכי דיפלומטיים, אבל זה מהלב שלי.

אלי אלאלוף: אנחנו נגיע לכל הנקודות, אם לא תמצאו בקריאת החוק את התשובות, נחזור ונפרט אותן.

<יעל סלנט: לתשומת ליבכם מונחים בפניכם שני נוסחים: אחד - התיקון עצמו לחוק.

<יעל סלנט: השני – נוסח משולב כדי שתוכלו לראות איך התיקונים שאנחנו עושים לחוק בעצם משתלבים בתוך החוק במטרה באמת להקל עליכם את הקריאה, זה נושא שהוא קצת מורכב.

<יעל סלנט: לכן, תוך כדי הקריאה כדאי להחזיק את שני הנוסחים במקביל כדי שזה יהיה ברור יותר.

<יעל סלנט: הצעת חוק ההתייעלות – פרק ט' ביטוח לאומי סעיף 136(2).

<יעל סלנט: ( 2) בסעיף 195 – (א) ההגדרה "בעל ליקוי חמור" – תימחק; (ב) ההגדרה "זכאי במשך תקופה ממושכת" – תימחק; בעצם שתי ההגדרות האלה היו רלבנטיות בין היתר להגדרת נכה, כדי להיות מוגדר נכה היה צריך להשתכר פחות מ-60% או פחות מ-45% מהשכר הממוצע, תלוי בשאלה אם הוא בעל ליקוי חמור, ואם הוא זכאי במשך תקופה ממושכת.

<יעל סלנט: אחרי זה נראה גם שזה השפיע על המועד שממנו קיבל את הגמלה בכל הנוגע לדמי מחלה - שתי ההגדרות האלה נמחקות.

<יעל סלנט: ההגדרה הבאה שאנחנו מתקנים אותה היא הגדרת "נכה".

<יעל סלנט: (ג) בהגדרת "נכה" – בפסקה (3), במקום הסיפה החל במילים "המפורט להלן" יבוא "60% מהשכר הממוצע לתקופה של 90 ימים רצופים לפחות מהתאריך הקובע".

<יעל סלנט: מה שהיה קודם בהגדרת "נכה" כפי שאמרתי, היו שני מבחני הכנסה שהיו צריכים להתקיים לאורך כל חיי הגמלה.

<יעל סלנט: הנכה היה צריך להשתכר פחות מ-45% מהשכר הממוצע, או פחות מ-60% מהשכר הממוצע, תלוי אם הוא זכאי במשך תקופה ממושכת, אם הוא בעל ליקוי חמור.

<יעל סלנט: אנחנו עוברים למבחן שהוא מבחן אחיד ומקל שהוא צריך להתקיים רק במשך 90 ימים מהתאריך הקובע, כלומר, אנחנו כבר לא במצב שבו כל פעם שנכה מגדיל את הכנסתו שקל מעבר ל-60% או ל-45% מהשכר הממוצע, אז הוא מפסיק לקבל קצבה, זה מבחן שהוא פעם אחת 90 ימים מהתאריך הקובע של 60% פחות מהשכר הממוצע.

<יעל סלנט: פסקאות משנה (א) ו-(ב) יימחקו.

<יעל סלנט: (ד) בהגדרה "התאריך הקובע" – בעצם את ההגדרה הזאת אנחנו סיכמנו שאנחנו מוחקים אותה.

<יעל סלנט: ההגדרה "התאריך הקובע", תישאר כפי שהיא היום בחוק בלי השינוי הזה, כי בעצם השינוי הזה שאתם רואים פה בסעיף קטן (ד) הוכנס כבר לתוך הגדרת "נכה", ולכן הוא ממילא מיותר בהגדרה "התאריך הקובע" וההגדרה "התאריך הקובע" תישאר על כנה כפי שהיא נמצאת היום בחוק.

<שלומי מור: אני רק רוצה להבהיר מהנקודה הזאת, אדוני, היום החוק אומר שאם הרווחת שקל אחד יותר מ-60% מהשכר הממוצע במשק, משך 12 חודשים מיום שהתחלת לקבל קצבה, אתה יוצא החוצה מהמערכת.

<שלומי מור: פה יש שינוי מאוד משמעותי שאומר שאת השנה הזאת אני מבטל, אני מצמצם אותה לשלושה חודשים, ולא רק שאני מצמצם אותה לשלושה חודשים, זה כבר לא שלושה חודשים ברגע שהתחלת לקבל קצבה.

<שלומי מור: אם התחלת לקבל קצבה, אתה כבר יכול להרוויח גם יותר מ-60% מהשכר הממוצע במשק ולהישאר בפנים.

<שלומי מור: את השלושה חודשים, את ה-60% אתה צריך לקיים במשך שלושה חודשים עד 15 חודשים לפני שהגשת תביעה למוסד לאומי.

<שלומי מור: זאת אומרת, אני גם צמצמתי משנה לשלושה חודשים, אני גם הרחבתי את המבחן – אתה לא חייב להרוויח רק עד 45%, אתה גם יכול להרוויח עד 60% וגם את השלושה חודשים האלה, את ה-60% יכול שהתקיים בך גם 15 חודשים לפני שהגשת את התביעה.

<שלומי מור: זאת אומרת, יש פה שיפור בשער הכניסה לקצבה בשלושה אספקטים.

אלי אלאלוף: אני מבין את ההסבר, במיוחד שאתה מסביר, אני מודה באשמה, אבל איך אדם פשוט יכול להבין את ההסבר?

<לימור לוריא: אני יכולה להסביר, אדוני, בצורה פשוטה.

<לימור לוריא: מה ששלומי אמר בשפה משפטית, זה עלה פשוט מהשטח.

<לימור לוריא: עד היום בן-אדם שחלה, לא עלינו, ונהיה אדם עם מוגבלות – אשה חלתה בסרטן השד, והיא מקבלת נכות מאתנו למשך שנתיים.

<לימור לוריא: אחרי חצי שנה שהיא עברה את הכימותרפיה ואת ההקרנות היא מרגישה שהיא יכולה לחזור לעבודה, ולהיות מורה ולהשתכר 6,000 שקל.

<לימור לוריא: מה שהיה קורה עד היום, היינו אומרים לה, לא, גברת, את שנה שלמה תשבי בבית, תרוויחי פחות מ-60% מהשכר הממוצע ורק אחר כך תחזרי ותוכלי להרוויח את מה שאנחנו מדברים עליו היום.

<לימור לוריא: מה שזה גרם לזה שאנשים שיוצאים משוק העבודה למשך שנה, אחר-כך הרבה יותר קשה לחזור אליו.

<לימור לוריא: מה ששלומי אמר פה בעצם מה שאמרנו, מה זה משנה, אם היא מרגישה, או כל אדם אחר שקיבל נכות מרגיש שהוא יכול לחזור ולעבוד ולהשתכר מעל הסכומים שמותר לו אחרי ארבעה חודשים, או אחרי שמונה חודשים - לא אכפת לנו זה win win situation - אם הוא מרגיש שהוא יכול לחזור ולהשתכר 60% 70% 80% מהשכר הממוצע, הוא יכול לחזור ולעבוד – זה מה שזה אומר לאדם מן היישוב.

<לימור לוריא: אתה לא צריך לחכות שנה בבית בשביל אחר-כך להגדיל את ההכנסה שלך.

<משה בר: אני רוצה לשאול דבר אחד.

<משה בר: אני מטפל היום בנכה שקיבל נכות של 30% עד שהוא יקבל את שאר הנכות שלו.

<משה בר: הוא בא לביטוח הלאומי לקבל השלמת הכנסה, שלחו אותו ללשכת העבודה.

<משה בר: לשכת העבודה סירבו בכל תוקף לטפל בו והחזירו אותו לביטוח הלאומי, הביטוח הלאומי סירב לטפל בו שרופא שלא קיים בכלל שהחליט שהוא מסוגל לעבוד, כל הרופאים אומרים שהוא לא מסוגל לעבוד, לשכת העבודה אומרים שהוא לא מסוגל לעבוד - - -

אלי אלאלוף: סליחה, זה לא קשור לזה.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שאלה כזאת, אני מנדב את החברים שלי בשעה 12:00 יסבירו לך את זה, אבל זה לא קשור לדיון.

אלי אלאלוף: אני רוצה שנתמקד בדיון.

אלי אלאלוף: אני מאוד מעריך שאתה מטפל, אבל נעשה את ההבהרה בסוף, לא קשור.

<יעל סלנט: בעצם פה בתוך סעיף ההגדרות יש נושא שעלה בדיון הקודם, והוא הנושא של דמי נסיעות.

<יעל סלנט: חברת הכנסת קארין אלהרר העלתה את זה גם בדיון הקודם, והיא מבקשת כאן בכתב בקשה, שההכנסה של הנכה והגדרת הכנסה לא תכלול את דמי הנסיעות שלא לצורך החישוב של ההכנסה.

אלי אלאלוף: להוצאות הנסיעות של הנכים יש כבר תשובות, אבל לא לכל מי שנוסע שלא ברכב שלו, שלא מקבל את זה במסגרת העסקה שלו וכו'.

אלי אלאלוף: יש פה מרכיב כבד בשביל חלק מהנכים.

אלי אלאלוף: זה הובא לידיעתנו כבר בדיון הקודם, דנו בזה.

אלי אלאלוף: לצערי, אין היום עבודה מסודרת בעניין הזה.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהביטוח הלאומי ומאנשי האוצר לשבת על זה, לבדוק את זה, ונביא את זה לדיון בנפרד כדי לקבל החלטה.

אלי אלאלוף: לחלק מהאוכלוסייה שהסבירו לנו שהיא סובלת מזה, זה יכול להיות מרכיב מאוד מרכזי בהוצאות שלהם.

אלי אלאלוף: לכן אני מציע שלא להגיד כן או לא ללא נתונים, ללא ניתוח.

אלי אלאלוף: אני גם רוצה להסביר דבר אחד.

אלי אלאלוף: כולם יש להם הרגשה, וויקי גם בהרגשה כזאת - כשיש תקציב לשנתיים זה לא אומר שאין יותר תקציב בכלל, שלא דנים יותר בבעיות תקציביות.

אלי אלאלוף: כמו שבשנה שעברה הוספנו באמצע הדרך הרבה מאוד תקציבים.

אלי אלאלוף: אני חושב שגם פה, זה בשנתיים האלה - זה לא אומר שמה שנסגר ב-31 לדצמבר זהו, לא יהיה.

אלי אלאלוף: תדעו, יש תקציב לשנתיים, זה טוב מבחינות מסוימות, זה פחות טוב מדברים אחרים.

אלי אלאלוף: אבל כרגע אם נקבל נתונים ונוכל לנהל משא ומתן עם האוצר בדרכים שאתם מנחשים אותם, אז אנחנו נביא עוד נושאים נוספים לדיון, ובתקווה שניתן להם תשובות.

אלי אלאלוף: את הסעיף הזה ברשות

אלי אלאלוף: כם אנחנו מבקשים להעביר אותו לצוות של הביטוח הלאומי והאוצר, ללמוד אותו, ולהביא לנו הצעות קונקרטיות.

<יעל סלנט: בסעיף 196 - בסעיף קטן (ב), הסיפה החל במילה "ובלבד" – תימחק.

<יעל סלנט: בסעיף קטן (ג)(1) פסקת משנה (א) – תימחק.

<יעל סלנט: סעיף 196 הוא סעיף שמדבר על הזכאות לגמלה.

<יעל סלנט: היום בעצם החוק קובע שאם משתלמים דמי מחלה, אז הגמלה תתחיל להשתלם רק אחרי שהסתיימו להשתלם דמי המחלה.

<יעל סלנט: התיקון שמבקש פה המוסד לביטוח לאומי להכניס, זה להגיד שהזכאות לגמלה תחל אחרי 90 ימים מהתאריך הקובע, ולהוריד את הנושא הזה שצריך לחכות עד שדמי המחלה יפסיקו להשתלם כדי לקבל את הגמלה.

<יעל סלנט: כמובן שבמקביל, לצורך חישוב הגמלה, לוקחים בחשבון את דמי המחלה שמצד אחד הנכה יקבל את דמי המחלה, מצד שני, זה יבוא בחשבון לצורך חישוב ההכנסה שלו.

<יעל סלנט: התיקון הבא הוא תיקון לסעיף 200(א).

<יעל סלנט: (3א) בסעיף 200(א) במקום "21% מהשכר הממוצע" יבוא "29% מהשכר הממוצע".

<יעל סלנט: סעיף 200(א) בעצם מדבר היום שנכה יחיד שהכנסתו מעבודה או ממשלוח יד אינה עולה מ-21% מהשכר הממוצע, משנקבעה לו דרגת אי כושר להשתכר של 100% הוא זכאי לקצבה שהיא מוגדלת ב-7%.

<יעל סלנט: כפי שתוכלו לראות בהמשך ה"דיסריגרד" מתחיל מ-29% מהשכר הממוצע, אז מצאנו לנכון להתאים את זה גם כאן באופן שבו נכה שמשתכר עד 29% מהשכר הממוצע ונקבעה לו דרגת אי כושר להשתכר של 100% גם הוא יהיה זכאי לקצבה המוגדלת.

<יעל סלנט: בסעיף 200א, סעיף 200א רבא עוסק היום ב"קח"ן" – בקצבה חודשית נוספת.

<יעל סלנט: בפסקה (1) במקום "17%" יבוא "20.6%".

<יעל סלנט: פסקה (2) – תימחק.

<יעל סלנט: בפסקה (3), במקום "11.5%" יבוא "16%", ובמקום "ולא יותר מ-69%" יבוא "ולא יותר מ-79%" ובמקום "33 או 91" יבוא "32א(1), 33 או 91".

<יעל סלנט: אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) 6.9%", אם נקבעה לו נכות רפואית בשיעור של 40% לפחות ולא יותר מ-49% והיא אינה נכות רפואית כאמור בסיפה של פסקה (3)".

<יעל סלנט: מה שעושים בסעיף הזה, זה בעצם מעלים את שיעורי הקח"ן, ובנוסף מוסיפים קבוצה שקודם לא הייתה זכאית לקח"ן כלל, קבוצה של מי שנקבעה לו נכות רפואית בשיעור של 40%-49% מכניסים גם אותה למעגל הזכאים לקצבה חודשית נוספת בשיעור של 6.9%, בנוסף בעצם מאחדים שתי קבוצות שהיו קודם בנפרד של נכות של 70-79 ונכות 50-69 לקבוצה אחת ומעלים הקבוצה הגדולה הזאת גם לה מעלים את הקח"ן.

<שלומי מור: היא הסבירה מצוין, אני רק אגיד שאופרטיבית המשמעות היא ש-29 אלף נכים שעד היום לא קיבלו תוספת קח"ן יתחילו לקבל אותה בשיעור של 150 שקלים נוספים לקצבה.

אלי אלאלוף: הקח"ן הזה יש אוכלוסיית הנכים שזקוקה לשני עוזרים?

<לימור לוריא: לא.

<לימור לוריא: חברת הכנסת אלהרר ביקשה שנדבר על הנסיעות שלא נחשיב את זה בהכנסות.

<לימור לוריא: אנחנו חושבים שיש בעיה עם ההצעה הזאת, ומאידך, היינו מאוד שמחים לקדם שני נושאים שלא נכנסים היום והם לא במסגרת החוק הזה.

אלי אלאלוף: נציג האוצר הנוסף לא פה.

אלי אלאלוף: יש לי הסכם אתו, אני מבקש שתעלי את זה אחרי שיוגב יחזור.

<שלומי מור: יש פה איזושהי הקלה בתוספת קח"ן.

<שלומי מור: קודם כל אנחנו אומרים 29 אלף נכים יקבלו 150 שקלים מה שהיום הם לא קיבלו.

<שלומי מור: דבר שני, יש פה איזושהי הקלה שנעשית עם נכה נפש.

<שלומי מור: נכה נפש בגלל האופי המיוחד של הנכות שלהם לא זכאים בדרך כלל לשר"מ.

<שלומי מור: שר"מ זה קצבה שעוזרת לאנשים שיש להם בעיה בפעילויות היום-יום – לבישה, אכילה, רחצה, והרבה פעמים נכי הנפש לא נכנסים לשם.

<שלומי מור: כיוון שהם לא נכנסים לשם יש להם פה הקלה, והם מקבלים קח"ן תוספת לקצבת הנכות קצת יותר גדולה.

<שלומי מור: מה שעשינו פה בהקשר הזה, זה גם כמובן הגדלנו להם קצת את התוספת, אבל מעבר לכך, הוספנו עוד קבוצה קטנה שנמצאת בפרט ליקוי 32(א)(1) שיעל הקריאה, כדי לעשות פה איזשהו סדר.

<שלומי מור: זה קבוצת נכי נפש שלאור התיקונים בספר הליקויים של חוק הביטוח הלאומי יצאה החוצה ונכנסה לפרק חדש, כדי שהם לא יופלו לרעה פשוט הוספנו אותם כאן, כך שכל נכי הנפש יקבלו את התוספת הזאת לקצבה.

אלי אלאלוף: עד עכשיו לא קיבלו.

<שלומי מור: הם היו מחוץ לסעיפים שהיו בחוק, וזה העלה חשש שהם לא יקבלו – עכשיו הם יקבלו את זה.

אלי אלאלוף: זו בשורה טובה, אם זה בכלל היחס לכל מי שסבל מבעיות נפשיות נכנסו לחוק הבריאות הממלכתי, ועכשיו לביטוח הלאומי – זה טוב התיקון הזה.

<נעמי מורביה: אין שמחה ממני בתור מטה מאבק הנכים על תיקון העוול הזה.

<יעל סלנט: סעיף 202 – הזה הסעיף הבא שיש לפנינו, עוסק בניכויים מקצבה.

<יעל סלנט: בעצם בגלל שקצבת העידוד משתלבת לנו עכשיו בתוך קצבת הנכות, היה צריך להבהיר שאחרי שמנכים מהקצבה עצמה, אפשר לנכות גם מתוספת התלויים, אז זה בעצם שני תיקונים פה שהם שלובים.

<יעל סלנט: (5) בסעיף 202 – (א) בסעיף קטן (ב)(2), אחרי "בטור ב'" יבוא "נותרה יתרה לניכוי לאחר שבוצע הניכוי האמור, תנוכה היתרה מתוספת התלויים החלה לגביו"; (ב) בסעיף קטן (ב) (2) (א), במקום הסיפה החל במילים "מקצבה חודשית מלאה" יבוא "מקצבה חודשית מלאה"; נותרה יתרה לניכוי לאחר שבוצע הניכוי האמור, תנוכה היתרה מתוספת התלויים החלה לגביו; (ג) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא תשולם קצבה לפי סעיפים 200 ו- 201".

<יעל סלנט: שזה הקצבה המלאה והקצבה החלקית.

<יעל סלנט: "אם שיעורה נמוך מ-2.68% מהסכום הבסיסי; לעניין זה, תחושב הקצבה שמבוטח זכאי לה, בצירוף תוספת התלויים החלה לגביו, בהתאם להכנסותיו ובהתאם להוראות סעיפים 200 , 201 וסעיף זה.

<יעל סלנט: "; בעצם מה שאומר הסעיף הזה, שקצבה בשיעור מאוד נמוך, קצבה שהיא פחות מ-230 שקלים לא תשולם.

<יעל סלנט: רק קצבה שהיא מעבר ל-230 שקלים תשולם.

<יעל סלנט: אני מסבה את תשומת לבכם שבנוסח הכחול, המקורי, זה בעצם היה תנאי להגדרת נכה.

<יעל סלנט: נכה הוא מי שהקצבה שלו יותר גבוהה מ-230 שקלים.

<יעל סלנט: התנאי הזה נמחק מהגדרת נכה כפי שהתבקש בנוסח הכחול.

<יעל סלנט: הכנסנו כאן הוראה שהייתה גם קודם שאומרת שהביטוח הלאומי פשוט לא ישלם קצבה שהיא מאוד קטנה, קצבה שהיא פחות מ-230 שקלים.

<יעל סלנט: הערה נוספת.

<יעל סלנט: בסעיף הזה של הנכות בעצם מאפשרים לנכות גם מתוך הכנסות שהן לא הכנסות מעבודה.

<יעל סלנט: הערה נוספת שחשוב להעיר.

<יעל סלנט: בסעיף 202, בסעיף קטן (ב)3 מאפשרים לנכות מהכנסות, לא רק מהכנסות שהן מעבודה, אלא גם מהכנסות שהן לא מהעבודה או ממשלח יד.

<יעל סלנט: היום בפרק של קצבת עידוד, אין סעיף כזה שהוא סעיף מקביל.

<יעל סלנט: כלומר, מי שמקבל קצבת עידוד, בעצם לא מנכים לו מההכנסות שהן לא מעבודה או ממשלח יד.

<יעל סלנט: היום בפרק של קצבת עידוד אין סעיף כזה שהוא סעיף מקביל.

<יעל סלנט: כלומר, מי שמקבל קצבת עידוד בעצם לא מנכים לו מהכנסות שהן לא מעבודה, מנכים לו רק מהכנסות שהן מעבודה.

<יעל סלנט: מכיוון שבעצם קצבת העידוד מבוטלת ונכנסת לתוך קצבת הנכות, חשוב לשים לב שאנשים שקודם היו בעידוד ולא ניכו להם מהכנסות נוספות, יכול להיווצר מצב שעכשיו בגלל שהם ייכנסו לקצבת הנכות כן ינכו להם גם מהכנסות שהן לא מהכנסות מעבודה.

<יעל סלנט: משיחה מקדימה עם הביטוח הלאומי אני מבינה שזה איזשהו משהו שפשוט נפל בקצבת העידוד.

<יעל סלנט: אבל מכיוון שככה אתם נוהגים בפועל, אז אולי חשוב גם להביא בפני הוועדה את כמות האנשים שצפויים להיפגע, וגם אולי איזושהי אמירה מה אתם מתכוונים לעשות עם אותם אנשים שערב תחילתו של החוק, לא ניכו להם מהכנסות שלא מעבודה, ועכשיו פתאום בגלל השינוי הזה בחוק בעצם מצבם יכול להיות מורע.

<שלומי מור: קודם כל כמו שאמרת, מדובר בטעות שנפלה בתיקון החוק הקודם.

<שלומי מור: נוצר מצב שבן-אדם יכול להיות בעל הכנסות הוניות שאינן מעבודה בסכומים של עשרות אלפי שקלים, ולכאורה עדיין הוא יהיה זכאי לתוספות בגין קצבת הנכות.

<שלומי מור: קצבת נכות בסיסית 2,300 הוא יקבל ממילא, על זה לא מדובר.

<שלומי מור: מדובר רק על תוספות של נכה בגין ילדים ובני זוג.

<שלומי מור: במצב כזה בהתאם לחוק הקיים, אם אתה בקצבת עידוד, בשל טעות אתה יכול לקבל הכנסות הוניות של 50 או 100 אלף שקל, ועדיין לקבל קצבת נכות מלאה עם התוספות - זה התיקון.

<שלומי מור: תיקון שדורש עיוות שדורש תיקון.

<שלומי מור: כמו שציינת, ברגע שזה נכנס לקצבת נכות יחולו הכללים הרגילים.

<שלומי מור: ואם יש לך הכנסות הוניות מאוד גבוהות, קצבת נכות אתה תקבל, אבל את התוספות בגין ילדים או בני זוג אתה לא תקבל.

<שלומי מור: ממיפוי שערכנו עולה שלכל היותר מדובר ב-150 אנשים כאלה.

<שלומי מור: אנחנו כמובן נבחן אותם באופן מאוד פרטני אחד לאחד, ונראה, יכול להיות שחלקם כבר אין להם הכנסות ששוללות, אולי חלקם יש להם.

<שלומי מור: אולי שיעורי הנכות שלהם – כמובן שנעשה מאמץ למצות את מלוא זכויותיהם במסגרת החוק הקיים.

אלי אלאלוף: אני ממליץ שלא יהיה רק בהתכתבות אלא במפגשים.

<שלומי מור: אין רף.

<שלומי מור: זה הכנסה הונית – התוספות בגין ילדים ובני זוג יכולות להגיע בערך ל-2,700 שקלים, 900 שקלים עבור כל ילד, ועבור בת זוג אנחנו מדברים על 1,100 בערך.

<שלומי מור: כל שקל שאדם מרוויח כהכנסה הונית מופחת מאלה.

<שלומי מור: קצבת נכות מלאה הוא יקבל, אבל את התוספות אנחנו מפחיתים.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, אם הוא מההון שלו יש לו 5,000 שקלים לחודש, לא יקבל שום תוספת לילדים ולאשה.

<שלומי מור: אם יש לו נכס והוא משכיר את הדירה - - -

אלי אלאלוף: בסדר, זה לא חשוב.

אלי אלאלוף: הוא לא יקבל גרוש מעל - - -

<שלומי מור: כן, הוא לא יקבל נכון.

<שלומי מור: הוא לא יקבל יותר מקצבתו שלו, כיוון שהתוספות ניתנות למי שהמחוקק חושב שלא יכול לכלכל את בני משפחתו.

<שלומי מור: אם יש לו הכנסות אחרות לכלכול בני משפחתו, הוא לא יקבל את התוספת הזאת.

אלי אלאלוף: אבל אם יש לו הכנסות של 1,000 שקלים, והקצבאות של האשה והילדים זה סכום גדול יותר?

<שלומי מור: את ההפרש הוא יקבל, בוודאי.

<ערן תמיר: יירדו לו ה-1,000 שקלים האלה.

<יעל סלנט: אבל השאלה אם לגבי האנשים שנמצאים עכשיו בתוך המערכת אתם לא רוצים שנקבע איזושהי הוראת מעבר שלא יפגעו בהם.

<לימור לוריא: אנחנו מוכנים להתחייב שאנחנו לא נפגע בהם.

<לימור לוריא: ואנחנו אחרי שנבדוק את המשמעויות, מוכנים לחזור לוועדה ולהציע חלופות לפתרון.

אלי אלאלוף: מספיק בדיווח לוועדה.

<יעל סלנט: סעיף 207 עוסק בתחילת הברור.

<יעל סלנט: (6) בסעיף 207 – (א) בסעיף קטן (א), במקום הסיפה החל במלה "צומצמה" יבוא "אין לו הכנסה בפועל מעבודה או ממשלח יד או שהכנסתו כאמור אינה עולה על 60% מהשכר הממוצע.

<יעל סלנט: "; (ב) בסעיף קטן (ב), במקום "אם חל צמצום בהכנסה מעבודה" יבוא "אם הכנסתו כאמור אינה עולה על 60% מהשכר הממוצע"; (7) בסעיף 209 (ד)( 1), במקום "שחדל להיות נכה" יבוא "שחדלה להשתלם לו קצבה" ובמקום "ובתוך תקופה שלא עלתה על 36 חודשים רצופים מהיום שבו החלה להשתלם לו הכנסה השוללת פחתה הכנסתו כאמור מההכנסה הקבועה לגביו בפסקה (3) להגדרה "נכה" שבסעיף 195" יבוא "והכנסתו כאמור פחתה מ-60% מהשכר הממוצע "; זה אותו תיקון של רשת הביטחון שקודם דיבר על שלוש שנים, ועכשיו מדבר על זה שכל פעם שהכנסתו של נכה תרד ולו לחודש אחד כפי שציין עו"ד שלומי מור, הוא יוכל פחות מ-60% מהשכר הממוצע, הוא יכול לשוב ולקבל קצבת נכות.

<יעל סלנט: (8) בסעיף 214(א), המילים "את שיעור נכותו הרפואית של מי שזכאי לקצבה לפי סימן ז' (להלן – זכאי), וכן" – יימחקו ובמקום "רשאי הזכאי או הנכה" יבוא "רשאי הנכה"; זה בעצם נובע מהביטול של קצבת העידוד בסימן ז'.

<יעל סלנט: (9) בסעיף 220א, סעיף קטן (ב) – בטל; (10) בפרק ט', סימן ז' – בטל; (11) במקום לוח ח'1 יבוא: לוח ח'1 עוסק בעצם בשיעורי ה"דיסריגרד".

<שלומי מור: אפשר להסביר כי עברנו פה על כמה תיקונים.

<שלומי מור: אני רוצה להסביר כי גם עלה הנושא של ההטבות הנלוות.

<שלומי מור: בעצם המשמעות של לקחת את כל הנכים שהיו בקצבת עידוד ולהכניס אותם לקצבת נכות כללית, ומצד שני, לאפשר להם להרוויח יותר, המשמעות היא שההטבות הנלוות של ציבור הנכים התמשכו לאורך שנים הרבה יותר רבות וארוכות מאשר המצב הקיים היום.

<שלומי מור: זה דבר חשוב, כי היום ברגע שעברת לקצבת עידוד, או שהתחלת לקבל הטבה חלקית, או שבשלב מסוים גם יצאת מהמערכת לחלוטין.

<שלומי מור: כאן בעצם ההכנסה של הנכים פנימה תאפשר להם גם אם הם יקבלו קצבה של 300 או 400 שקל להמשיך לקבל את סל ההטבות הנלוות משך שנים ארוכות ורבות יותר - זה דבר משמעותי שחשוב להדגיש.

<יעל סלנט: אנחנו בסעיף (11) בעמ' 3 למטה.

<יעל סלנט: כפי שאמרתי קודם, "לוח ח1" עוסק בעצם בשיעורי הניכוי מקצבה חודשית, שיעורי ה"דיסריגרד".

<יעל סלנט: מה שמבקשים פה זה בעצם להעלות את סכום ההכנסה שעד אליה לא מנכים אפילו לא שקל מהקצבה ל-29%, במקביל מבקשים גם לשנות את שיעורי הניכוי לגבי יתר הקבוצות - בעצם להעלות את רף ההכנסות שעד אליו ניתן להשתכר בלי שינוכו מהקצבה.

<יעל סלנט: טור א' מדבר על חלקי ההכנסה.

<יעל סלנט: טור ב' מדבר על שיעור הניכוי מהקצבה באחוזים.

<יעל סלנט: על חלק ההכנסה שעד 29% מהשכר הממוצע מנכים אפס.

<יעל סלנט: כאמור, לא פוגעים בקצבתו של הנכה.

<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 29% ועד 68% מהשכר הממוצע – 30%.

<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 68% ועד 93% מהשכר הממוצע 40%.

<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 93% מהשכר הממוצע – 60%.

<יעל סלנט: בסעיף 310 המלים "או קצבת עידוד השתלבות בעבודה יימחקו.

<יעל סלנט: אנחנו בהוראות התחילה והתחולה.

<יעל סלנט: 137.

<יעל סלנט: (ג) סעיפים 195, 196, 200א, 202, 209, 214, 220א ו-310(א) לחוק הביטוח הלאומי, וביטול סימן ז' לפרק ט' והחלפת לוח ח'1 לחוק האמור, כנוסחם בסעיף 136(2) עד (11) ו-(13) לחוק זה, יחולו על גמלת נכות וקצבה חודשית נוספת המשתלמות בעד יום התחילה ואילך.

<יעל סלנט: 138.

<יעל סלנט: תיקון חוק הביטוח הלאומי – הוראת מעבר לעניין סעיפים 195, 196, 200א, 202, 207, 209, 214, 220א ו- 372.

<יעל סלנט: (א) על אף הוראות סעיפים 195, 196, 200א, 202, 207, 209, 214 ו- 220א לחוק הביטוח הלאומי כנוסחם בסעיף 136 (2) עד 136(9) לחוק זה, תשלומים ראשונים לפי סעיפים אלה, בעד התקופה שמיום התחילה עד תום ששת החודשים שמיום התחילה, ישולמו בתום ששת החודשים כאמור.

<יעל סלנט: יום התחילה לפי חוק זה 1 לינואר 2017, בעצם הסעיף הזה אומר שתשלומים ראשונים יתחילו להשתלם רטרו-אקטיבית מה-1 לינואר 2017 רק אחרי שישה חודשים.

אלי אלאלוף: עד שישה חודשים של היערכות.

<יעל סלנט: כן, אבל התשלומים יהיו החל מהיום הראשון.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין את השיפור בחקיקה מול הביטוח הלאומי, ואני רוצה לציין, זה הרבה יוזמות של הביטוח הלאומי עצמו, זה לא מובן מאליו.

אלי אלאלוף: היות וכולם מכירים את ההיסטוריה שלי, בבית קיבלתי הרבה מאוד על הראש על הביטוח הלאומי, ואני שמח על התיקונים האלה שבאים מיוזמתכם.

אלי אלאלוף: אני מברך דרככם את המנכ"ל על העבודה הזאת, מנכ"ל הביטוח הלאומי.

<גיא שמחי: מי שהולך מעל השכר הממוצע?

<גיא שמחי: זה לא הזכרתם.

<שלומי מור: מי שמרוויח יותר מהשכר הממוצע במשק בגין השכר שעולה על 93% מהשכר הממוצע במשק, הניכוי יהיה 60%.

<גיא שמחי: זאת אומרת 60% זה המקסימום.

<גיא שמחי: גם אם אני ארוויח פי שניים מהשכר הממוצע, אני אקבל 40% מהקצבה.

<לימור לוריא: זאת אומרת יש הפחתה ההדרגתית עד ל-230 שקלים קצבה מינימלית.

<לימור לוריא: אם הוא נניח אדם יחיד במאה אחוז אי כושר, כלומר פונקציה גם של הרכב המשפחה – בין 8,891 ליחיד, ועד 13,990 – בין 9,000 ל-14,000 בין אדם יכול להשתכר ועדיין לקבל קצבה.

טלי פלוסקוב: הלוואי ויהיו לנו הרבה כאלה.

<נעמי מורביה: אני זורקת חכה.

<נעמי מורביה: יש לי שאלה.

<נעמי מורביה: מאחר ואנחנו באמת בכזו רוח של פתיחות ורצון טוב, ואנשי האוצר יושבים כאן, אם אפשר לעשות איזשהו דירוג טיפה יותר הגיוני ובמקום 30% שזה יהיה 20%.

<נעמי מורביה: בסך הכול מדובר על הכנסה על דרגה ראשונה שתתחיל מ-20% לא מ-30% – זה נורא גבוה - למי שמרוויח רק 29%.

<יוגב גרדוס: כל אחוז פה נבנה בתשומת לב עם כל שינוי של אחוז פה יש עלות, אנשי הביטוח הלאומי עבדו טוב כדי לוודא שאנחנו בתוך מסגרת, כל שינוי פה יהיה - - -

אלי אלאלוף: מישהו יכול לתת הערכה.

<נעמי מורביה: אני מדברת במקום 29% זה כלום.

<לימור לוריא: גם אנחנו עושים הערכה גסה.

<לימור לוריא: אבל אני רוצה להסביר שזה לא המדרגה הראשונה של 20%.

<לימור לוריא: בעצם כל השיפוי הזה נבנה בצורה כזאת שככל שבן-אדם משתכר יותר, הקצבה אמנם הולכת ופוחתת, אבל בכיס נשאר לו יותר.

<לימור לוריא: אם אנחנו מורידים, נניח, את הדרגה הראשונה – מ-30% ל-20%, אז יכול להיות שאז ניצור מצב של תמריץ לא לעבור למדרגה הבאה.

<לימור לוריא: וכל הרעיון היה בשיפוע שהוא שיפוע מאוד הדרגתי, ואין לך מין שלב כזה שלא שווה לי להרוויח מעל 3,800 כי אז זה יירד לי יותר.

<נעמי מורביה: הבעיה היא שמ-29% - 68% הפער הוא מאוד גדול.

<נעמי מורביה: אולי יש מקום לעשות מדרגת ביניים?

<ערן תמיר: קודם כל אני מברך על כל שיפור, זה בסך הכול דברים טובים, ואם זה מה שצריך לעבור ואין משהו אחר אז שזה יעבור.

<ערן תמיר: אבל ההליכה בתיקון הזה היא באופן מובהק – זה בסדר, לטובת האנשים שההכנסה שלהם מאוד נמוכה, והמחיר משלמים אנשים שההכנסה שלהם יותר גבוהה.

<ערן תמיר: אם זה ככה, אז אולי צריך להקשיב למה שנעמי אומרת, ואולי טיפה יותר לעדן את זה עבור האנשים שמרוויחים פחות.

<ערן תמיר: רק צריך לזכור שבשיעורים הגבוהים יותר של הקיזוז, למי שאין לו פטור ממס הכנסה, גם נכנס הסיפור של מס הכנסה, ואז כבר התירוץ הכלכלי נהיה יותר - - -

<לימור לוריא: גם ההכנסה הממוצעת לנכות כללית של אנשים שמקבלים קצבה זה 2,900 שקלים.

<לימור לוריא: רוצה לומר, שרוב האוכלוסייה בעצם בכלל לא ניגע לה.

<לימור לוריא: ברגע שהעלנו את ה"דיסריגרד" מ-1,900 ל-2,700 רוב האנשים בכלל אנחנו לא ניגע להם בקצבה.

<לימור לוריא: זאת אומרת, דווקא כן הלכנו על האוכלוסייה היותר נמוכה.

<ערן תמיר: זאת שאלה של ביצה ותרנגולת.

<ערן תמיר: העובדה שזאת ההכנסה הממוצעת נובעת בין היתר בגלל שיעורי הקיזוז.

<לימור לוריא: 50 מיליון.

אלי אלאלוף: יש לי דרישה לאיזה סכום קצת יותר נמוך שלא כלול, אני רוצה לשמור את האופציה השנייה.

אלי אלאלוף: תודה.

<יעל סלנט: בעצם סיימנו את ההקראה.

<יעל סלנט: אני מבינה שיש עוד הערה.

<שלומי מור: הערה קטנה.

<שלומי מור: יש פה סעיף שמבחינתנו באופן טכני הוא כבר לא רלבנטי, ואפשר למחוק אותו.

<שלומי מור: אני מדבר על סעיף 200א רבתי, סעיף קטן (ג).

<שלומי מור: למעשה התיקון שקובע שכל מי שהיה בקצבת עידוד נכנס לקצבת נכות כללית מייתר פה בעינינו סעיף שהוא סעיף קטן 200א(ג).

<שלומי מור: הסעיף הזה אומר שאם יצאת מקצבת נכות, אז משך 12 חודשים עד 48 חודשים אתה מקבל באופן מדורג וחלקי את הקח"ן, את אותה תוספת שאמרנו לקצבה.

<שלומי מור: יש את הקצבה, יש את הקח"ן, את הקצבה החודשית הנוספת.

<שלומי מור: אתה ממשיך לקבל אותה באופן מדורג עד שהיא נעלמת אחרי ארבע שנים לגמרי.

<שלומי מור: זה היטיב עם מי שהיה בקצבת עידוד, כי קצבת עידוד אמרה – יצאת מנכות, אבל בוא, אני ממשיך לתת לך את התוספת.

<שלומי מור: היום כשכל מי שהיה בקצבת עידוד, ונכנס לקצבת נכות כללית, המשמעות שהוא ימשיך לקבל את התוספת הזאת באופן מלא כל הזמן, ולכן, אין מבחינתנו צורך מאוד בתוספת הזאת, בסעיף הזה.

<יוגב גרדוס: אבל אין אנשים שמקבלים את הקח"ן - - - זמנית, ואז זה יורד הדרגתי, או איך זה עובד?

<ערן תמיר: זה פשוט אומר שאתם מקזזים את הקצבה ב-500 שקל.

<ערן תמיר: מי ששוקל לעבור את הסכום ולצאת מקצבת הנכות בכלל, כי הוא עכשיו הולך להרוויח שכר ממוצע במשק, והוא מקבל קצבת יחיד.

<ערן תמיר: המשמעות היא, שחוץ מ-200 ומשהו שקל, אתם מורידים גם את הקח"ן באופן חד לגמרי, זאת אומרת, הוא יאבד עכשיו, הוא עושה את היציאה החוצה מהעולם של הקצבה, מאבד 500 או 600 שקלים.

<ערן תמיר: למה?

<ערן תמיר: גם ככה יש מעט אנשים שם, מה זה חשוב לכם עכשיו.

<ערן תמיר: אני רק רוצה להסביר, הכלי שמופיע פה שעושה קיזוז הדרגתי של הקח"ן נועד לרכך את מי שממש רוצה לצאת החוצה מעולם הקצבאות ולצאת לעולם העבודה, ולעבוד בלי להיות זכאי לקצבת נכות באותו שלב.

<ערן תמיר: מה זה כל כך בוער לכם דווקא להוריד את זה עכשיו?

<ערן תמיר: למה אתם מתעקשים?

<שלומי מור: יש פה קצת אי הבנה.

<שלומי מור: הקח"ן החלקי היום ניתן למי שהיה בנכות ויצא לקצבת עידוד.

<שלומי מור: ואז, צודק ערן, אומרים לך - - -

אלי אלאלוף: תשכח, אין יותר קצבת עידוד.

אלי אלאלוף: עכשיו מה המצב?

<שלומי מור: כיוון שאין קצבת עידוד, המשמעות היא - שאתה נכנסת לתוך נכות כללית, ואז אתה מקבל קח"ן לא מדורג כמו שיש פה בסעיף, אתה מקבל קח"ן מלא - אתה ממשיך לקבל אותו באופן מלא, בוודאי ובוודאי שבאופן מיטיב לעומת המצב הקיים, על כך אין חולק.

<שלומי מור: כי היום קיבלת חלקי, היום אתה תקבל מלא.

<שלומי מור: הסעיף הזה מדבר על סיטואציה שכבר בסוף הדרך יצאת לגמרי מנכות, אבל זה היה פתרון כשעברת מנכות לקצבת עידוד.

<שלומי מור: היום אתה לא עובר לקצבת עידוד, אתה נשאר בתוך נכות כללית, אתה ממשיך לאורך כל התקופה לקבל את הקח"ן המלא.

<שלומי מור: ולכן, לזה באמת אין כבר תום, זה כלי שהיה רלבנטי כשהייתה קצבת עידוד, אין בו צורך היום.

<שלומי מור: לפי הנתונים שלנו אם יבוטל התיקון הזה, ההשפעה שלו תהיה על ארבעה אנשים בדיוק.

<ערן תמיר: תעזבו את הקח"ן, עידוד - הכלי הזה גם לפני התיקון לחוק, אם הוא קיבל קצבת נכות והרוויח 5,000 שקלים, ועכשיו יש לו הצעת עבודה של 10,000 שקלים, המשמעות גם בחוק הקודם, גם בחוק הנוכחי, שהוא יוצא למערכת הקצבאות.

<ערן תמיר: גם כשהיה עידוד, עידוד, היום זה נקרא נכות, זה לא משנה.

<ערן תמיר: מה שהשאירו לו באופן הדרגתי זה את הנושא של הקח"ן כדי שהיציאה לא תהיה טוטאלית, מוחלטת.

<ערן תמיר: המשמעות של מה ששלומי אומר עכשיו, שמי שנמצא בסיטואציה הזאת היום יפסיד בבת אחת 500 או 600 שקלים במצב הנוכחי – למה?

<ערן תמיר: זה ארבעה אנשים, זה לא הוצאה גדולה, מה, זה הדבר החשוב?

אלי אלאלוף: אפשר להוריד את ההסתייגות שלכם אנשי הביטוח הלאומי?

<יעל סלנט: בעצם מה שקורה, שאם מישהו יוצא מנכות כי קצבתו פחתה מ-2.68% מהסכום הבסיסי, אז בעצם הוא לא יהיה זכאי לקח"ן.

<יעל סלנט: המדורג שאתם אומרים שעל-פי הערכתכם זה ארבעה אנשים.

אלי אלאלוף: אני מבקש תורידו את זה – אז נוריד את זה.

<מתן אונגר: הערה אחרונה לעניין החלטת כבוד היושב ראש.

<מתן אונגר: אנחנו רק מבקשים לקצוב זמן להעברת הנתונים על-ידי הביטוח הלאומי, כדי שבאמת נוכל לבחון את הפסד הכנסה של קופות החולים, וכמובן נשמח לקבלת אחריות של משרד האוצר לעניין שיפוי - - - אני חייב לציין, שהסכומים שניתנו פה על-ידי משרד האוצר, אנחנו גם שמענו על העניין הזה.

אלי אלאלוף: כשנקבל את הנתונים נקבל את ההחלטות.

אלי אלאלוף: כרגע אין התחייבות של אף אחד לאמץ את הנתונים ולראות את ההשלכות.

אלי אלאלוף: נציגי הביטוח הלאומי – הנושא שהעלינו – חודש, חודשיים?

אלי אלאלוף: השלכה על קופות החולים אני מבקש לא לקשור את זה לחוק.

אלי אלאלוף: אני לא באתי לפתור את הבעיה של השיפוי של קופות החולים.

<מתן אונגר: רק להקציב זמן.

אלי אלאלוף: אמרנו שבחודש ינואר אנחנו נקבל את זה עד סוף ינואר עם הנתונים, ותבדקו גם אתם, ותכינו את התגובה שלכם.

אלי אלאלוף: אני רוצה ללכת בשני מהלכים.

אלי אלאלוף: להסתייגויות של חברת הכנסת קארין אלהרר, לפי שיקול דעתנו, חוץ מהנושא של הנסיעות שאנחנו ביקשנו לבדוק ונדון במועד מאוחר יותר.

אלי אלאלוף: על שאר ההסתייגויות אין לנו ברירה, אלא לדחות אותן בשלב זה.

אלי אלאלוף: ההמלצה שלי היא לדחות אותן, ועל זה נצביע.

<יעל סלנט: את ההסתייגות הראשונה של דמי הנסיעות שלא יובאו בעצם בחישוב ההכנסה בהגדרת ההכנסה.

אלי אלאלוף: נקיים דיון על זה.

<יעל סלנט: נקיים דיון, אז בעצם להצביע על ההסתייגות על ההצעה לקבוע שהכנסה לא תכלול החזרי הוצאות כדי שהם לא יובאו - - -

אלי אלאלוף: מי בעד – מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – רוב

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חברת הכנסת קארין אלהרר בדבר דמי הנסיעות שלא

אלי אלאלוף: ההסתייגות כוללת את ההערה שלי שנדון בזה במועד מאוחר יותר.

<יעל סלנט: בעצם ההסתייגות הזאת תעלה למליאת הכנסת.

<יעל סלנט: הצעה נוספת של חברת הכנסת קארין אלהרר נוגעת לסעיף 200(א).

<יעל סלנט: כפי שהסברתי קודם, בסעיף 200א יש הגדלה של 7% בקצבה למי שיש לו דרגת אי כושר להשתכר של 100% והכנסתו אינה עולה על 29% מהשכר הממוצע, זה בעצם מה שאנחנו מבקשים לתקן כאן.

<יעל סלנט: חברת הכנסת קארין אלהרר מציעה שבמקום 29% מהשכר הממוצע, התוספת הזאת של ה-7% למי שהכנסתו אינה עולה על 29% מהשכר הממוצע, שהיא תינתן למי שהכנסתו אינה עולה על 35% מהשכר הממוצע.

אלי אלאלוף: ההכנה שלנו לנושא הזה היא לא מספיקה - אין לנו מספיק נתונים.

אלי אלאלוף: כרגע כל החישובים שנעשו במסגרת התקציב שנקבע מראש, לכן בשלב זה אין לנו ברירה אלא לדחות אותה.

אלי אלאלוף: אנחנו שומרים את הזכות לדון בזה במועד אחר.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – רוב

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חברת הכנסת קארין אלהרר בנוגע לסעיף 200(א) בדבר הגדלה

<יעל סלנט: הצעה נוספת של חברת הכנסת קארין אלהרר נוגעת לשיעורי הניכוי מקצבה חודשית מלאה, בעצם לאותה טבלה של לוח ח1 שהצגתי אותה קודם.

<יעל סלנט: חברת הכנסת אלהרר מציעה שבחלק ההכנסה של עד 35% מהשכר הממוצע לא ניגע בכלל.

<יעל סלנט: כאמור, בהצעת החוק שלנו זה 29%.

<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 35% ועד 40% מהשכר הממוצע, היא מציעה ששיעור הניכוי יהיה 10%.

<יעל סלנט: על חלק הכנסה שמעל 40% ועד 68% מהשכר הממוצע 30%, ועל חלק ההכנסה שמעל 68% ועד 93%, 40% ובחלק ההכנסה שמעל 93%, שהניכוי יהיה של 60%.

<יעל סלנט: זאת הצעתה של חברת הכנסת אלהרר.

אלי אלאלוף: אותו נימוק שנתתי להסתייגות הקודמת, אין לנו ברירה.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – רוב

אלי אלאלוף: ההסתייגות של חברת הכנסת קארין אלהרר בדבר שיעורי הניכוי

<יעל סלנט: שלושת הנושאים האלה יעלו כהסתייגויות למליאה.

אלי אלאלוף: יש לנו בקשה, למרות שזה לא נכלל בחוק הנוכחי, שהאוצר יעשה בדיקה יסודית.

<יוגב גרדוס: ההסתייגות להעלאה למליאה היא חייבת להיות פה כדי להציג את זה.

<יעל סלנט: לא, היא יכולה לבקש מיושב ראש הוועדה כפי שעשתה.

אלי אלאלוף: אני קיבלתי על עצמי להציג את זה פה, ולכן זה מאפשר להביא את זה למליאה, ובמליאה הרוב יקבע.

אלי אלאלוף: אני רוצה לברך, אי אפשר לתפוס את חברת הכנסת קארין אלהרר באיזה בעיה טכני כלשהי, היא עושה את העבודה נאמנה, מדהימה, עם הרגש הנפלא שלה.

אלי אלאלוף: יש לנו אוכלוסייה שהיום נהנית משר"מ מסוים, אבל אוכלוסייה אחרת שזקוקה להשגחה 24 שעות ביממה, וזקוקה לתגבור, היא חייבת פיצוי כדי שהיא תעמוד במצב הזה.

אלי אלאלוף: לפי הבדיקה שעשה ביטוח לאומי בפנייתו של המנכ"ל אליי, מדובר בתוספת שנדרשת של כ-8 מיליון, מדובר ב-370 נכים שהם במצב כזה, התוספת הנדרשת מנכה זה 1,817 שקלים.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהאוצר לעשות בדיקה אוהדת לנושא הזה, ברגע שתהיו מוכנים להודיע על תשובה חיובית אני אשמח שנקבל את זה.

<נעמי מורביה: מי הם 370 איש?

אלי אלאלוף: היום יש 370 איש שזקוקים לשני מטפלים.

אלי אלאלוף: הגברת לוריא, אני יכול להבין משהו פשוט, את יודעת את הדברים המורכבים, אז אני משאיר לך.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, יש 370 נכים שזקוקים להשגחה 24 שעות ביממה בעזרה של שני עוזרים.

אלי אלאלוף: אז אנחנו מבקשים להגדיל להם את הקצבה ב-1,817 שקל לפי החישובים של הביטוח הלאומי בפנייתו של המנכ"ל, ואחרי הדיבורים שהיו לי עם האוצר, עם יוגב במיוחד, נאמר לי שייעשה מאמץ לתת תשובה חיובית לנושא.

<נעמי מורביה: יש לי שאלה זה המונשמים, או שעוד פעם החבר'ה שנהנים מהעלאה קודמת?

<לימור לוריא: זו אותה תוספת שניתנה בעבר רק לאנשים מונשמים.

<לימור לוריא: בעצם, לבקשת חבר הכנסת אלאלוף, היושב ראש, אנחנו בעצם הרחבנו את מספר הזכאים לתוספת הזאת שניתנה פעם רק למונשמים.

<לימור לוריא: מאתנו הם מקבלים, אם יש מקרים אנחנו נבדוק.

<לימור לוריא: כל אדם שנמצא שהוא תלוי לחלוטין בעזרה של אדם אחר, והוא זקוק להשגחה צמודה למניעת סכנה לו ולאחרים יהיה זכאי לתוספת הזאת.

<לימור לוריא: אנחנו מעריכים שמדובר ב-370 אנשים חדשים שעד היום היו מקבלים רק את ה - - -

<נעמי מורביה: זה עוד פעם אותה קבוצה של 990 איש איש שקיבלה 27 מיליון, ו-27 אלף 50% שר"מ קיבלו אפס, זו לא אותה קבוצה.

<לימור לוריא: לא.

<לימור לוריא: אותה קבוצה זו עלתה מ-50 ל-100.

<לימור לוריא: אנחנו מדברים על מי שמקבל 188 – הנכויות הקשות ביותר שמצריכות בעצם כמו שהוא אמר שני עובדים, אבל אנחנו לא בודקים בפועל העסקה של שני עובדים.

<נעמי מורביה: אני חושבת שזאת בשורה נפלאה.

אלי אלאלוף: זה תוספת תקציבית של שמונה מיליון שקל.

<גיא שמחי: אדוני, אני מתפלא אבל שבאמת גם בגלל הסכום מאוד נמוך יחסית בשביל האוצר, וגם בגלל הצורך המאוד גדול, אני לא מבין למה יוגב לא יכול להגיד כבר כן.

<גיא שמחי: באמת, החבר'ה האלה הם הכי צריכים.

טלי פלוסקוב: כן, כן, יוגב.

<יוגב גרדוס: הנושא הזה הובא לידיעתנו לאחרונה גם על-ידי הביטוח הלאומי וגם על-ידי היושב ראש.

<יוגב גרדוס: אמרנו שנשקול את זה.

<יוגב גרדוס: הנושא פה הוא רק לוודא שבאמת מדובר בשמונה מיליון שקלים, שבאמת מדובר במקרים הקשים, ואיך עושים את זה, כי אנחנו לא נעשה את זה כנראה בחקיקה אלא בהסכם, ולכן הדבר הזה יותר מסובך, אז אני לא פה רוצה להגיד כן וגמרנו, אבל אנחנו נפעל לכיוון הזה בהחלט.

<יוגב גרדוס: הסכום שמונה מיליון שקלים מוקצה לנושא הזה, אנחנו פשוט נראה איך מיישמים את זה.

רוכברגר: אני יודע שזה כנראה לא ייכנס עכשיו לא לדיון ולא לתקציב, אני רק מזכיר בעקבות מה שדיברו פה על אנשים - - - יושב לידי מר גיא שמחי לגבי השר"מ שמצד אחד, ברוך השם, רובם לא מונשמים, אבל הרבה פעמים הם גם תלויים בזולת, כי אפילו אם בן אדם יודע לנעול נעליים, או לגרוב גרביים, הוא לא רואה אם זה מאותו זוג ואם זה עם כתמים או משהו כזה.

רוכברגר: אז נעשתה עבודה ברוכה בביטוח הלאומי שהאנשים האלה התחילו לקבל 50% - צריך לבדוק עד כמה זה באמת תואם ואם אין מקום להעלות את זה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

<לימור לוריא: לבקשת המנכ"ל שלנו, רק דבר אחד, הייתה הסתייגות לגבי אחד הדברים שגם פנינו בבקשה לאוצר.

<לימור לוריא: יש כ-2,500 אנשים מוגבלים מאוד קשים בניידות שלא מקבלים בכלל היום הטבות וניידות.

<לימור לוריא: אנחנו פונים ומבקשים בהנחה שלא נוכל להעביר את ההצעה שביקשה חברת הכנסת אלהרר, את ה-2,500 אנשים האלה אנחנו מאוד רוצים לשלם להם הטבות וניידות.

<לימור לוריא: מדובר בסכום של 35 מיליון, אם אנחנו נותנים להם - - - רכב, אנחנו הגשנו את ההצעה, ואנחנו מאוד נשמח.

אלי אלאלוף: אם זה בקשה של המנכ"ל, אני מכבד מראש, לאור הערכה האישית אליו.

אלי אלאלוף: אני אקח על עצמי להמשך המשא ומתן עם האוצר.

<יעל סלנט: רק לתקן שההסתייגויות הן בשם כל סיעת יש עתיד, לא רק בשמה של קארין.

<יוגב גרדוס: אני רק רוצה לציין שההסתייגויות הן תקציביות לצורך ההצבעה במליאה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להצביע על סעיפים 136 2-11 13 137ג ו-138(א).

אלי אלאלוף: מי בעד הסעיפים כפי שהקריאו פה?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: בעד – רוב

אלי אלאלוף: סעיפים 136 2-11 13 137ג ו-138(א), נתקבלו.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם, לכולם, ולכל מי שעבד, באמת, אחד אחד.

אלי אלאלוף: אני מבקש להודות לכולם - לנציגי הנכים, ודאי למשרדים השונים.

אלי אלאלוף: הצעת חוק, לדעתי, מדהימה, ומיצינו אותה מבחינת הדיון באופן הכי מעמיק שיכול להיות.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכם.

<גיא שמחי: הערה קטנה, אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<גיא שמחי: אז קודם כל אני רוצה לומר שההסתדרות בראשותו של אבי ניסנקורן רואה לעצמה את הזכות ואת האפשרות להמשיך ולקדם את הנושא של חוק לרון, כמו שעשינו עד עכשיו.

<גיא שמחי: אני רוצה גם להודות לפרופסור מור יוסף על התהליכים המדהימים, הוא עוד מעט מסיים, שהוא עשה בשנים האחרונות, אבל גם בנושא הזה שהוא כינס את כולם, ישב ודיבר אתנו, הקשיב, וקיבלו החלטות שבסופו של דבר כמו שראינו עכשיו הובילו לחקיקה הטובה שתוכל לקדם.

<גיא שמחי: כמובן צריך להמשיך ולדחוף לכיוונים האלה.

<אדהאם חאסקיה: אני מהאגף לסיוע המשפטי, משרד המשפטים.

<אדהאם חאסקיה: יש לי הערה בהמשך להערה שעלתה לגבי ייצוג הנכים וייצוג המבוטחים מול בתי הדין האזוריים לעבודה.

<אדהאם חאסקיה: אדוני ציין את "יד מכוונת" שהמוסד לביטוח לאומי הקים, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה איתה.

<אדהאם חאסקיה: אני רק רוצה לציין, שיש גם את האגף לסיוע משפטי שבתוך משרד המשפטים שמעניק סיוע משפטי חינם לכל המבוטחים של המוסד לביטוח לאומי שיידעו מזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, אני גיליתי את הסיוע המשפטי של משרד המשפטים רק כאזרח ותיק, יש לי תעודה כזאת.

אלי אלאלוף: אני לא ידעתי - יש פה בעיה שלא מספיק מפורסם.

אלי אלאלוף: כשאתם לוקחים נושא, כל הכבוד, זה מטופל בצורה בלתי רגילה.

<אדהאם חאסקיה: רק רציתי להוסיף.

<אדהאם חאסקיה: למרות אי הידיעה, עדיין מגיעים לסיוע המשפטי כמעט 73 אלף פונים חדשים כל שנה, ונפתחים מאות אלפי הליכים בבתי המשפט, בבתי הדין השונים בארץ.

<אדהאם חאסקיה: אבל הערה שחייבים לציין אותה שוב ושוב, לא צריך לנצל את הנכים, או המבוטחים, יש את האגף לסיוע משפטי שבתוך משרד המשפטים.

אלי אלאלוף: אני שמח שחברי חבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף מצטרף אלינו.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.