ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 353, 2016-11-21 09:30

איתן כבל: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצות המשפטיות, רשמת, דובר.

איתן כבל: פתחו פה אולפן.

איתן כבל: אדוני, ראש אגף תקציבים, חברי אמיר.

איתן כבל: היום אני אדלג על הפתיח.

איתן כבל: מחר זה יום המאבק בקטל בדרכים, ואתן את הפתיח, כפי שאני נוהג לעשות מדי שבוע.

איתן כבל: ברשותכם, יש לנו שבוע מאוד-מאוד עמוס – אני אומר זאת בעיקר לחבריי וחברותיי חברי הכנסת.

איתן כבל: זה כמו שאתה בא לבנק, וצועק על הטלר, אז אני אומר את זה גם לכם, לאלה שפה: אני מאוד מקווה ומצפה שכל אחד שמחליט להיות בדיונים האלה, או יבוא לכל הדיונים, או יתמקצע כל אחד בדיון שלו, כי לא עניין שכל פעם אנחנו נכנסים לדיון, ומתחילים את כל ההיסטוריה מחדש, ואיזה לוביסט אמר לו, ומה זה אמר לו, וכל אחד בר עם המידע שלו מאותו רגע.

איתן כבל: לא אסכים לזה.

איתן כבל: אני אומר את זה באופן הענייני, כי אני לא מתכוון שיהיה פה ריקוד תימני – אחד לפנים, שניים לאחור.

איתן כבל: ב-8 בדצמבר אנחנו חייבים, לפי הנחיית היועץ המשפטי של הכנסת, את כל ההחלטות, לאחר שאישרנו אותן לקריאה שנייה ושלישית, וב"ה לא חסרה לנו עבודה, וזה לא רק ענייני תקשורת.

איתן כבל: יש לנו נושאים נוספים – גם עניינים שוטפים, בעיות, מאל על, ודברים אחרים, ודברים לא פחות חשובים כמו גפ"מ – התחרות בגפ"מ ודברים כאלה ואחרים.

איתן כבל: ברשותכם, ביקש ראש אגף תקציבים – היינו אמורים לעשות את זה בשבוע שעבר, ולצערי לא הסתדר עקב העובדה, שלוח הזמנים הוא כל כך מורכב וקשה להכין אותו, כי כפי שאמרתי, גם הצוות המקצועי שלנו מפוזר בוועדות נוספות.

איתן כבל: זה לכבודו, אבל זה עושה לנו המון קשיים ובעיות.

<אתי בנדלר: גם לצוות.

<אתי בנדלר: ..

איתן כבל: אני מניח.

איתן כבל: אמיר, יש לך רבע שעה.

איתן כבל: אנחנו יודעים, פחות או יותר, מהם העניינים.

איתן כבל: להיות הכי ממוקד בעניין.

איתן כבל: בבקשה, אמיר.

<אמיר לוי: בוקר טוב.

<אמיר לוי: תודה.

<אמיר לוי: מה שנרצה בדקות הקרובות להציג זה את פרק התקשורת, שהגענו אתו לוועדה במסגרת חוק ההסדרים, וקצת להסביר למה הגענו ומה יש על שולחנכם.

<אמיר לוי: קודם כל, רק לשים את הפרק הזה בהקשר הכללי, מבחינת תקציב המדינה, אנחנו מגיעים עם שלוש רגליים מרכזיות – הצגנו את זה בשבוע שעבר בוועדת הכספים.

<אמיר לוי: הרצון המרכזי שלנו הוא שהתקציב והרפורמות שיש בחוק ההסדרים יובילו לצמיחה מכלילה, כלומר מצד, אחד, להביא לצמיחה, ומצד שני, שפירות הצמיחה יחלחלו לכולם.

<אמיר לוי: יש שלוש רגליים מרכזיות לתקציב: אחת, שיפור פריון וצמיחה; הרגל השנייה היא תחרות ביוקר מחיה; והרגל השלישית, שוויון הזדמנויות.

<אמיר לוי: לא אציג פה שום דבר בהרחבה פרט לתקשורת.

<אמיר לוי: רק אומר בעל-פה שבצמיחה, למשל, יש לנו הפחתת מס חברות והפחתת מיסוי קניין רוחני ותוכנית תחבורה ציבורית ב-54 מיליארד שקלים וגז טבעי וביוב, שנמצאים על שולחן הוועדה הזאת.

<אמיר לוי: שוויון הזדמנויות, הרגל השנייה, זה קרן ארנונה, חיסכון לכל ילד, שנכנס לתוקף מינואר 2017, חינוך דיפרנציאלי וחינוך בלתי-פורמלי בחינוך, שילוב ערביי ישראל – תוכנית שנמצאת בבסיס התקציב, ובעצם מתחילה שנה שנייה מלאה - הבטחת הכנסה לקשישים ועוד סדרת צעדים.

<אמיר לוי: הרגל השלישית, זו של תחרות ויוקר מחיה, יש כמה צעדים מרכזיים.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות – בנקאות ואשראי, הפחתת מס הכנסה ליחידים, ריבוי נכסים - זה מס על דירה שלישית, ושלושה צעדים שנמצאים כאן על שולחן הוועדה – תחבורה ציבורית זה המוניות השיתוף, תקינה ומוצרי צריכה – שכבר דנתם בזה, והוצגה לכם מצגת, ופרק התקשורת, שהוא אחד הפרקים הכי משמעותיים שאנחנו מביאים בהפחתת יוקר מחיה, בצעדים לעידוד תחרות.

<אמיר לוי: אני הרבה שנים עם הוועדה הזאת, ואני חושב שזו אחת השנים עם פרק הכי משמעותי שאנחנו מאוד מצפים שיתרום להפחתת מחירים, ואסביר עכשיו מה הדברים שאנחנו מגיעים אתם ולמה.

<אמיר לוי: יש שני דברים גדולים - אני נכנס לחלק התקשורת - שני פרקים: אחד זה הגברת התחרות בשידורים הרב-ערוציים, בטלוויזיה הרב-ערוצית; והפרק השני, הצעת פיתוח תשתיות התקשורת, שגם הוא, מעבר לתרומה לפיתוח תשתיות ולהגברת הפריון במשק, אמור לתרום להגברת התחרותיות.

<אמיר לוי: נתחיל מהפרק של הטלוויזיה הרב-ערוצית.

<אמיר לוי: קודם כל, מדובר בשוק של כ-4 מיליארד שקלים.

<אמיר לוי: ממוצע הכנסה למנוי זה למעלה מ-230 שקלים לחודש, ומספר משקי הבית המחוברים זה קצת יותר מ-1.5 מיליון.

<אמיר לוי: יש לזכור כאן, שכ-90% ממשקי הבית הפוטנציאליים – כי לא כולם פוטנציאליים; יש משפחות או מגזרים בחברה הישראלית שלא יחוברו, לא משנה מה יהיה המחיר – לכן אנחנו מעריכים שבערך 90% מהשוק הזה מחובר או ליס או להוט.

<אמיר לוי: אפשר לראות בשקף הבא – זה ה-94% שדיברתי.

<אמיר לוי: הקצת אחרים שקיימים זה סלקום, שנכנסה לאחרונה, ויש להם היום כ-100,000 מנויים, עידן פלוס.

<אמיר לוי: יש פה קצת נטפליקס, אבל בגדול, אפשר לראות שליטה מאוד דומיננטית של שתי חברות בענף הזה.

איתן כבל: יש פה לפחות מנוי אחד בחדר זה.

איתן כבל: לא אני.

<אמיר לוי: אם מסתכלים פנימה, אפשר לראות שנתח השוק בטלוויזיה הרב-ערוצית – הוט - 816,000, יס – 623,000, וסלקום – התייחסתי קודם - זה כ-100,000.

<אמיר לוי: כפי שאמרתי, יש עוד כ-160,000 כאלה שצורכים לא רב-ערוצי אלא עידן פלוס.

<אמיר לוי: אפשר להוסיף אותם לחשבון, אבל השורה התחתונה של שני השקפים – אל"ף, שזה שוק שמרביתו מחובר; ובי"ת – יש פה שליטה מאוד דומיננטית של שתי חברות – הוט ויס.

<אמיר לוי: הבעיה שאנחנו מזהים בשוק - ולשם כך הממשלה אישרה את החקיקה שאתם דנים בה – אחד, מחירים גבוהים – גם מההשוואות שיש לנו בעבר, וגם אנחנו רואים בחודשים האחרונים, עם הכניסה של סלקום, ניצנים של תחרות.

<אמיר לוי: אנחנו רואים מחירים יותר נמוכים וגם מבצעים – ראינו בשבוע שעבר של אחת החברות – אני לא יודע אם דווקא הכניסה של סלקום; אנחנו רואים ניצני תחרות, ומבינים שהמחירים בשוק הזה גבוהים, גם בהשוואות בין-לאומיות.

<אמיר לוי: מגוון מצומצם שלצרכן יש אפשרות בחירה, אם הוא רוצה לקבל בחירה, היה עד לאחרונה רק בין שתי חברות.

<אמיר לוי: הדבר הזה של בחירה מצומצמת, מעבר להשוואת מחירים, יש לזכור שיש טעמים שונים לצרכנים, וכשאנחנו רוצים לצרכנים חופש בחירה, אנחנו רוצים לתת אותו לא רק בהיבט שייהנו ממחירים יותר נמוכים, אלא אנחנו רוצים שיהיה להם מגוון, ושלא יהיו חייבים לקנות דווקא חבילה מאוד רחבה, כי יש צרכנים עם טעם אחר, שרוצים למשל חבילה צרה ורק ספורט או חבילה צרה ורק ילדים, וברור שבשוק כזה, שהוא דואופוליסטי, אנחנו לא מקבלים את התוצאה הזאת.

<אמיר לוי: לכן גם בזה אנחנו רוצים לטפל.

<אמיר לוי: הבעיה השלישית שיש כתוצאה ממבנה שוק הזה – זה דורש רגולציה מאוד מכבידה.

<אמיר לוי: כולם משלמים על הרבה.

<אמיר לוי: זה כמו להיכנס למסעדה, להזמין את כל התפריט, ובסוף לאכול שתיים-שלוש מנות, אבל המסעדה מחייבת אותך להזמין את כל המנות.

עיסאווי פריג': אולי תפרט יותר על הרגולציה המכבידה?

<אמיר לוי: תפישת עולמנו היא שברגע שש תחרות בשוק הזה, התחרות תביא את הפירות לצרכן בלי שצריך רגולציה, כי יהיו מספיק שחקנים שייתנו ערוצי ספורט וערוצי ילדים וחבילה צרה וחבילה רחבה, בלי שמועצת הכבלים או מועצת הרשות השנייה יצטרכו לקבוע כללים שיהיו לטובת הצרכן.

<אמיר לוי: התחרות תביא את הפירות לטובת הצרכן.

<אמיר לוי: תראו למשל את שוק הסלולר – אני נשאר בתחום התקשורת.

<אמיר לוי: אפשר לראות שכתוצאה מהתרחבות התחרות קיבלנו מגוון הרבה יותר רחב, שפתאום מקבלים חבילה של הכול כלול, ופתאום מקבלים דקות שיחה ללא הגבלה, בלי שהרגולטור צריך לקבוע כללים מסוימים.

<אמיר לוי: אלה שלוש הבעיות המרכזיות.

<אמיר לוי: אומר את החסמים העיקריים שיש בשוק הזה.

<אמיר לוי: קודם כל, כדי שייכנסו שחקנים חדשים, צריך להסיר מספר חסמים מרכזיים.

<אמיר לוי: השניים העיקריים שזיהינו – קודם כל, הערוצים לא משודרים על גבי האינטרנט, וברור, כשאין ערוצים פתוחים – 1, 2, 10, 33, 23, 99, מה שמשודר על גבי עידן פלוס - לא ניתן לקבלם באיכות גבוהה, ואז שחקנים חדשים, שרוצים להיכנס, לא יכולים לתת את ערוצי הבסיס האלה, וברור שמשקי בית שלא מקבלים את הערוצים הללו באיכות גבוהה, לא יוכלו להתחבר לשחקנים חדשים.

<אמיר לוי: ספורט – זיהינו את זה כחסם מרכזי, במסגרת עבודת ועדה שעבדה די הרבה חודשים.

<אמיר לוי: הסיבה המרכזית היא שיש בלעדיות בשידורי ספורט ובמפעלים – כל מי שחובב ספורט, מבין את זה.

<אמיר לוי: אם מישהו אוהב למשל ליגת אלופות או את הליגה הישראלית בכדורסל - ברגע שלא יהיה לו את זה בחבילה, ספק מסוים לא ייתן לו את זה- - -

איתן כבל: אני מבין שאתה מרוצה מאתמול...

<אמיר לוי: ממש לא...

<אמיר לוי: זיהינו את זה כחסם מאוד מרכזי.

<אמיר לוי: אני מניח שתשמעו כאן משחקנים, שרוצים להיכנס לשוק הזה, שגם הילדים זה חסם, אבל אנחנו במסגרת האיזונים, כדי כן לאפשר תחרות וכן לאפשר לבעלי הפלטפורמות השונות להתחרות גם על תוכן, קיבלנו החלטה שנסתפק בספורט, כי לילדים אפשר ליצור תכנים מגוונים, ושתי ליגות אלופות אין.

<אמיר לוי: לכן החלטנו ללכת רק על פתיחת או על must sale בספורט ולא גם על הילדים.

<אמיר לוי: שלושה חסמים אחרים אלה השניים העיקריים שאמרתי שדורשים מענה מיידי – זה חסם טכנולוגי.

<אמיר לוי: אנחנו מטפלים בזה במסגרת הרפורמה בתשתיות, שתכף נציג.

<אמיר לוי: יש מגבלת שידור על האינטרנט היום - רוחב הפס אינו מספיק, בטח לא בישובים מסוימים.

<אמיר לוי: שינויים בהרגלי צפייה זה תמיד נכון, ועלויות – ברור ששחקן חדש מחויב בהשקעה מאוד גבוהה, גם בתכנים, גם בהפצה וגם בשיווק הפלטפורמה החדשה.

<אמיר לוי: כדי להתמודד עם החסמים האלה ועם מצב השוק, אנחנו מציעים לוועדה מספר צעדים: אחד, להפוך את עידן פלוס לשחקן חדש בשוק באמצעות פרסום מכרז להפעלת המערך.

<אמיר לוי: הוא יוכל להוסיף ערוצים נוספים כמו ספורט, ילדים.

<אמיר לוי: הוא יממן עצמו באמצעות פרסומות או דמי מנוי, ויוסיף אטרקטיביות למערך, שכבר היום נמצא בתפוצה ארצית.

<אמיר לוי: המודל החינמי נשמר.

<אמיר לוי: הצעד השני שאנחנו מציעים, והוא מאוד מהותי - להעביר את הערוצים הפתוחים, שציינתי אותם קודם – 1, 2, 10, 23, 33 ו-99 - על גבי האינטרנט לכל שחקן שייכנס לשוק הזה.

<אמיר לוי: הצעד השלישי שאנחנו מציעים הוא חובת מכירה של תוכן ספורט – שזה מחולק לשתי תקופות – קודם כל חובה מכירה של ערוצי הספורט מידיית, זה ה-must sale.

<אמיר לוי: גם הוא – אני מחדד – יש must sale על הערוץ עצמו, שזה מיידי, ויש על המפעלים עצמם.

<אמיר לוי: יש בהצעת החוק שבעה.

<אמיר לוי: המועצה תצטרך לקבוע שבעה מפעלים.

<אמיר לוי: הסיבה שזה בשלב השני ולא בשלב הראשון – רצינו לשמור על כאלה שכבר התקשרו בחוזים, ולא לפתוח התקשרויות ומכרזים באמצע.

יעקב פרי: מה זאת אומרת, מפעלים?

<אמיר לוי: כמו ליגת אלופות, אולימפיאדה, מונדיאל.

<אמיר לוי: כלומר אם חברה חדשה רב-ערוצית – נסתכל על סלקום –תרצה לא את כל ערוץ הספורט אלא לקנות מפעל מסוים, היא תוכל, ולעשות ערוץ ספורט בעצמה, ולארוז.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים לשמור על אינסנטיב לתחרות.

<אמיר לוי: עד כאן החלק הראשון של הטלוויזיה הרב-ערוצית.

<אמיר לוי: אני מקווה שאני לא רץ מדי – אני רוצה להקפיד על הרבע שעה שהוקצבה.

<אמיר לוי: חלק ב', אמרתי שכל הפרק הזה הוא מאוד מהותי, בכלל בחוק ההסדרים.

<אמיר לוי: אני חושב שכאן – תראו את המספרים ואת היקפי השוק מייד – הוא עצום בגודלו ובהשפעתו גם מבחינת פיתוח תשתיות ושפעה על הפריון במשק, וגם תכף תראו נתוני רווחיות, שמאוד חריגים, בכל קנה מידה, גם בהשוואה בתוך ישראל וגם כשמשווים את זה לחברות אחרות.

<אמיר לוי: קודם כל, אנחנו מדברים על תחום תשתיות התקשורת.

<אמיר לוי: אפשר לראות שוב, שזה שוק שהוא דואופוליסטי לחלוטין, רק כאן יש שליטה הרבה יותר משמעותית של בזק – קרוב ל-70% מהשוק הזה מחובר על-ידי בזק.

<אמיר לוי: הבעיות המרכזיות שאנחנו מזהים – קודם כל רווחיות עודפת בצורה מאוד חריגה.

<אמיר לוי: אפשר לראות, בצד שמאל תראו את נתחי השוק, התשתיות.

<אמיר לוי: בצד ימין יש נתוני שוק הסלולר – שנפתח לתחרות בהדרגה, אבל בפעם האחרונה בשנת 2012, נדמה לי.

<אמיר לוי: אפשר לראות את החלוקה בין שוק תחרותי – יש חמש חברות –לבין שוק לא תחרותי שיש בו שתי חברות עם נתח שוק דומיננטי מאוד של חברה אחת, חברת בזק.

<אמיר לוי: כשמסתכלים על הרווחית, בסלולר שוק תחרותי עם חמש חברות, ותראו בצד שמאל את ה-EBITDA – זה הרווחיות התפעולית, פחות או יותר.

<אמיר לוי: ובצד ימין – שוק לא תחרותי, ומגיעים לשיעורי EBITDA של 60%.

<אמיר לוי: אני לא מכיר הרבה ענפים כאלה – לא בישראל, וגם בהשוואה בין-לאומית שיש לנו, בזק נמצאת בין המובילות בצד ימין של שיעורי ה-EBITDA.

יעקב פרי: זה נתונים של עכשיו.

<אמיר לוי: כן, רבעון שני.

<אמיר לוי: חשוב לי להדגיש – אנחנו בעד שחברות עסקיות ירוויחו.

<אמיר לוי: אנחנו חושבים שחברות עסקיות שלא מרוויחות כסף, הן לא משקיעות ולא תהיה צמיחה במשק.

<אמיר לוי: מי שצריך להוביל את הצמיחה זה חברות עסקיות, אבל בין זה שחברות עסקיות צריכות להרוויח, להעסיק עובדים ולהוביל לצמיחה, לבין להרוויח בשיעורים חריגים ומונופוליסטיים, יש פער גדול, ובזה אנחנו מבקשים מכם כוועדה, לטפל.

<אמיר לוי: אפשר לראות כשמסתכלים על סך הרווחיות בתחום התקשורת – זה נכון לשנת 2015 – בזק גרפה 96% מהרווחים בשוק התקשורת.

<אמיר לוי: זה חברה אחת בעצם.

<אמיר לוי: זו הרווחיות.

<אמיר לוי: זו בעיה מס' 1 – הרווחיות.

<אמיר לוי: בעיה מס' 2 היא רמת תשתיות נמוכה.

<אמיר לוי: שוב - הסברנו קודם על הרגולציה, וזה נכון גם לגבי התשתיות.

<אמיר לוי: תפישת עולמנו, שבשונה מכבישים, שזה מוצר ציבורי, כאן מדובר במוצר שהוא תשתיתי אמנם, אבל שחברות פרטיות מחזיקות ומפתחות אותו, והדרך הטובה ביותר להביא השקעה בתשתיות היא באמצעות עידוד תחרות, כי ברגע שיש תחרות, חברות רוצות כאמור לא רק לתת מחיר טוב יותר; הן גם רוצות לתת שירות הרבה יותר טוב.

<אמיר לוי: לכן הן משקיעות בפיתוח תשתיות, או בטלוויזיה קודם בתכנים חדשים.

<אמיר לוי: אפשר לראות את רמת התשתיות בישראל, ולראות שיש לנו כאן את ישראל – זה במונחי מגה לשנייה.

<אמיר לוי: בישראל אנחנו נותנים מגה ואט לשנייה נמוך ביחס למדינות אחרות.

<אמיר לוי: יש המצגות אצלכם.

<אמיר לוי: אתם יכולים לראות במרחק הזה, לקבל את התחושה.

יעקב פרי: תוכל לומר לנו לגבי מהירות הגלישה?

איילת נחמיאס ורבין: זה אחרי כל שדרוג התשתיות, זו המהירות, או זה עוד לפני?

יעקב פרי: הגברת מהירות הגלישה - רק בבזק?

<אמיר לוי: כשאציג את הפתרון, אתייחס לזה, ברשותך.

עליזה לביא: בישיבה הקודמת בירכנו, ואנחנו רוצים לחזק את ידיכם בכל המהלך הזה.

איתן כבל: זה מה שנקרא רוח גבית במעלה הדרך.

איתן כבל: ..

<אמיר לוי: תיארנו את הבעיות.

<אמיר לוי: השינויים שאנחנו מבקשים מכם לאשר זה להסדיר שימוש בתשתיות פסיביות.

<אמיר לוי: אולי נראה את התמונה, כדי לחדד – בשונה מהשוק הסיטונאי באינטרנט, שזה רגולציה שקיימת כבר, וחברות הסלולר חוכרות תשתית אקטיבית מבזק, ונותנות שירותי אינטרנט על גבי התשתית הזאת, פה מדובר בתשתית פסיבית בלבד.

<אמיר לוי: אפש לראות את הקנה הזה בצד שמאל.

<אמיר לוי: הרעיון המרכזי שאנחנו רוצים הוא שיהיה הסדר הדדיות.

<אמיר לוי: זה העיקרון הכי בסיסי – שימוש בתשתיות פסיביות, כולן בכולן.

<אמיר לוי: אחרי זה אתייחס לתשתית של חברת חשמל, כי זה בטוח יעלה, אבל עקרונית אנחנו רוצים שכל מי שיש לו תשתית פסיבית, יהיה חייב בתמורה נאותה כמובן, להחכיר אותה לשימוש.

יעקב פרי: מה עם התעריפים?

<אסף וסרצוג: בתקנות השימוש, וזה נקבע על-ידי שרי התקשורת והאוצר.

<אסף וסרצוג: הן קיימות היום.

<אמיר לוי: במסגרת סעיף 5 לחוק הזק.

<אמיר לוי: הרעיון בעצם, שכן תהיינה תשתיות אקטיביות, סיבים, שיהיו תשתיות חדשות ונוספות – זו המהות של הרפורמה כאן.

<אמיר לוי: לכן הרעיון הוא רק בסיבים.

<אמיר לוי: למה סיבים – קיבלתם, לדעתי, מכתב מראשי רשויות – כי אין צורך לפתוח שוב את ה-last mile.

<אמיר לוי: זה פוגע בתושבים ובסביבה, זה עלות מאוד גבוהה.

<אמיר לוי: אף אחד לא יעשה את זה שוב.

<אמיר לוי: וצריך לזכור שמי שפרס – בזק או הוט, או חברות אחרות, קיבלו זכויות מהמדינה.

<אמיר לוי: המדרכות והכבישים שייכים לציבור.

<אמיר לוי: אף אחד פה לא מערער אחרי זה שהתשתית הזאת הפסיבית נמצאת בשטחים ציבוריים.

<אמיר לוי: הם קיבלו זכויות דרך מהמדינה.

<אמיר לוי: לכן כל מה שאנו מבקשים מכם לאשר, זה לחייב שימוש בתשתית הפסיבית הזאת, כדי שחברות אחרות יוכלו, וכאמור זה בתמורה.

איילת נחמיאס ורבין: אמיר, תתייחס בבקשה לשאלת האכיפה של התמורה ההולמת בגין השימוש בתשתיות, כי אנחנו יודעים שהיו אירועים שבהם השתמשו בלי לשלם עבור שימוש בתשתיות.

<אמיר לוי: עקרונית אין דבר כזה.

<אמיר לוי: באופן עקרוני, השרים, במסגרת סמכותם לפי סעיף 5 לחוק הבזק, קובעםי תמורה על שימוש בתשתיות לרשת בזק של אחר, בין אם היא רשת אקטיבית ובין אם היא פסיבית.

<אמיר לוי: אתם יכולים לשאול חברות שחוכרות היום תשתית אקטיבית מבזק, לשאול אותן אם הם משלמות על זה או לא.

<אמיר לוי: התשובה שתהיה, אני מניח שתהיה חד-משמעית - שמשלמים על זה.

<אמיר לוי: אין שום סיבה שבזק או הוט, שיש להן תשתית, שפרסו את זה מכספם, לא יקבלו תמורה עבור זה.

<אמיר לוי: יש להם זכות קניינית.

<אמיר לוי: אנחנו מדברים על השימוש בתשתית הזאת.

<אמיר לוי: זה חייב להיות בתמורה, חד-משמעית.

<אמיר לוי: אין פה העלמה של תשתית.

איתן כבל: בבקשה לסיים.

<אמיר לוי: אני כבר מסיים.

<אמיר לוי: הדבר השני בתחום התשתיות הוא פטור מקבלת היתר להנחת רשת.

<אמיר לוי: אנחנו רוצים לקצר מאוד את ההליכים.

<אמיר לוי: אני חושב שעשיתם את זה גם בתחומים אחרים.

<אמיר לוי: נגמרה הרבע שעה – אז מה שנקבל מזה – הפחתת הנטל הכלכלי והמימוני של מי שיצטרך לפרוס.

<אמיר לוי: יפחית מאוד את העומס הניהולי שנדרש לניהול פרויקט מהסוג הזה.

<אמיר לוי: איכות סביבה – הזכרתי קודם.

<אמיר לוי: זה הרבה פחות עבודות שלא נחוצות, ויעילות משקית דרמטית מאוד משמעותית – פחות צינורות, אבל יותר סיבים.

<אמיר לוי: אין שום צורך בתשתיות ה"טיפשה", במירכאות; יש צורך בתשתית חכמה נוספת.

<אמיר לוי: דיברתי קודם כל פריון.

<אמיר לוי: לא הראיתי לכם כאן, אבל הפריון בישראל נמוך משמעותית ממדינות אחרות, ויש הרבה דברים לטפל בו כמו תחבורה ציבורית אבל גם כמו תשתיות בתקשורת.

<אמיר לוי: לסיכום, מה שאנו מבקשים מכם לאשר בתחום השידורים – שינויים במערך עידן פלוס, הפצת ערוצים פתוחים על גבי האינטרנט, וחובת מכירה על ערוצים ותכני ספורט – גם ערוצים וגם מפעלים.

<אמיר לוי: בתחום התשתיות: הסדרת השימוש בתשתית הפסיבית והקלות בהקמת תשתית.

<אמיר לוי: אלה חמשת הצעדים שאנחנו מבקשים מכם.

<אמיר לוי: כאמור אנחנו מאמינים שזו אחת הרפורמות הכי משמעותיות בחוק התוכנית הכלכלית, בחוק ההסדרים, וגם אחת המשמעותיות שהיו בתקשורת בשנים האחרונות.

<אמיר לוי: תודה רבה.

איתן כבל: תודה לראש אגף תקציבים.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לומר כמה מילים.

איתן כבל: אם מי מהחברים ירצה – אבל ממש כדי להבין; לא כדי להרצות.

איתן כבל: קודם כל, אני אומר לנו החברים פה – הפרק הזה הוא באמת מהפרקים היותר חשובים שהונחו בפנינו.

איתן כבל: לא רק שאיני מזלזל בזה; אנחנו צריכים לעשות כל מאמץ כדי שהחקיקה הזאת תאושר.

איתן כבל: אין בית שלא עוסק בכל אחד מהסעיפים האלה.

איתן כבל: יש תכנים, כמו בדיון הקודם, ותכף ניכנס אליו, בעניין עידן פלוס, יש ויכוח לגבי איך דברים צריכים להיראות.

איתן כבל: אנחנו מנהלים את השיח, ואין לי ספק שאם הרצון הוא כן ונכון, אפשר להגיע, אבל אין מצב שאנחנו, חברי הכנסת, כאן נשב, מכל סיעות הבית, וההתנהלות סביב הבית הזה הזה היא לא ימין ולא שמאל, ודאי לא בעניין הזה; היא צרכנית-אזרחית מהמדרגה העליונה.

איתן כבל: אפשר להתווכח מה עושה יותר ומה עושה פחות; מה יכול להגביר את התחרות ומה מגביר פחות; מה ייתן תוצאה טובה יותר לאזרח, אבל בשורה התחתונה, אני אומר לכם – במה שתלוי בי, לא אוותר בשום אופן, והתחרות הזאת תתקיים.

איתן כבל: כפי שאתם יודעים, שום דבר שמגיע לוועדה הזאת, זה לא כזה ראה וקדש.

איתן כבל: אנחנו לא מתכופפים וכורעים על ברכינו.

איתן כבל: אין כמעט חוק שבא לכאן, שלא שונה, לא היו בו הבנות, לא היו בו הסכמות, וכך יהיה גם בפעם הזאת, אבל מבלי לעקר את התחרות.

איתן כבל: אם המשמעות היא עיקור התחרות – עדיף שלא נצא לדרך בכלל בעניין הזה.

איתן כבל: בבקשה.

יעקב פרי: משפט אחד, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: אתייחס, אני מניח, יותר מאוחר לסעיפים, אם זה עידן פלוס, אם זה התשתיות, אם זה must sale, יש לי שאלה שאני חושב שצריך לשאול אותה בקול רם.

יעקב פרי: התחושה שלי – שבנויה כמובן על חלקי שמועות - היא שמשרד האוצר הולך להוביל פה הצעת חוק – לפי דעתי, מאוד חשובה.

יעקב פרי: יש לי כל מיני הערות על שינויים כאלה ואחרים, אבל בגדול, פתיחת השוק לתחרות בשלושת התחומים שהוזכרו פה, אני חושב שהיא חשובה, אני חושב שהיא עקרונית, אני חושב שהיא צרכנית, ואני חושב שהיא גם אפשרית.

יעקב פרי: יש לי יותר מתחושה, שמשרד התקשורת לא כל כך אתנו.

איתן כבל: אני רק מסב את תשומת לבך – משרד התקשורת זה מושג רחב מדי.

איתן כבל: יש דעות בתוך המשרד.

יעקב פרי: אולי.

יעקב פרי: אז תקנו אותי.

יעקב פרי: אם ההבנה שלי, או חוסר ההבנה שלי – והייתי רוצה שיתקנו אותי בנושא הזה – היא נכונה, אנחנו יכולים לשבת, והתנגדויות כאלה, שינויים כאלה – להעביר את זה, אבל דבר לא יקרה בפועל.

יעקב פרי: ואני לא רוצה – זו עבודה קשה, וזה להיכנס לפרטים, שאני חושב שהם מאוד חשובים ונכונים, וצריך לעשות את העבודה הזאת.

יעקב פרי: אם אנחנו עושים את העבודה הזאת לחינם, כלומר שנעביר את זה בקריאה כזאת, בקריאה אחרת, ובפועל לא יקרה כלום – איך אומרים – נלך לעשן סיגריות, מי שמעשן, ומי שלא – לשתות תה.

איתן כבל: תודה, פרי.

איתן כבל: עיסאווי.

עיסאווי פריג': ראשית, אני מצטרף למה שידידי פרי אמר.

עיסאווי פריג': אני מצפה לראות את מנכ"ל משרד התקשורת וכל החברים יהיו כאן.

עיסאווי פריג': זה אומר דרשני, ואנחנו נמצאים בעימות סמוי של אוצר ותקשורת, שאנחנו לא יודעים לאן זה ילך.

עיסאווי פריג': זה אחד.

עיסאווי פריג': שנית, איתן, אתה אמרת שכל בית במדינה מחובר לאחד משלושת הדברים האלה – עידן פלוס, הוט או יס.

עיסאווי פריג': זה דיון חשוב, תחרות תוריד מחירים וכו'.

עיסאווי פריג': אני מסכים אתכם, שהמחרים יירדו, אם הכוונות יתממשו.

עיסאווי פריג': איפה ה-700,000 בתים של החברה הערבית?

עיסאווי פריג': איך אני גורם לשחקן הערבי להיות חלק מהמשק הישראלי התקשורתי?

דוד ביטן: האמת שהוא צודק.

דוד ביטן: אנחנו חייבים להכניס את הוט לבתים הערבים, כדי שבמקום המואזין...

עיסאווי פריג': זה הדיון השני שאני משתתף בו, ואני גם שומע קולות בחברה הערבית – מתקשרים אליי: איפה אנחנו בכל הדיונים?

עיסאווי פריג': נוכחים נפקדים גם בתקשורת.

עיסאווי פריג': אני רואה מיליון וחצי בתי אב מחוברים.

עיסאווי פריג': בישיבה הקודמת קיבלתי את הנתונים – 700,000 בתי אב אינם במשחק הזה.

עיסאווי פריג': כשאתה נכנס לעומק, החרדים והערבים אינם במשחק הזה.

עיסאווי פריג': אני שואל, האם כל הציבור הערבי לא רוצה להיות בתוך ענף התקשורת הישראלית, ולהיות חלק מההוויה הישראלית?

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי, הוט, שלא מגיע לפריפריה ולחברה הערבית, ומבליגים לו- - -

איתן כבל: חבר הכנסת פריג', אדוני ישמע את דעתי לכשנגיע לפרק הזה.

איתן כבל: אין לי שום כוונה לוותר בעניין.

יעקב פרי: אתה צריך רק לעשות הבדלה בין הציבור הערבי לחרדי.

יעקב פרי: הציבור החרדי אינו צורך את זה.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: היה לו יותר קל – זה יוצר יותר נפח.

עיסאווי פריג': הדבר השלישי, אמיר, וזו סוגיה שאני רוצה להבין אותה – משיחות שקיימתי עם אנשי שטח, אומרים: נכון, התחרות, במקרה שציינת, תוריד מחירים, אבל מה לגבי רמת השירות?

עיסאווי פריג': כי קווי ההולכה, ברובם הגדול, שייכים לבזק.

עיסאווי פריג': הוט לא קיימת בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': בזק היא שנמצאת בתשתיות נרחבות ופרוסה בכל החברה הערבית.

עיסאווי פריג': מתקשרים אליי טכנאים ואנשים שמעורבים בזה, ואומרים לי: רמת השירות תיפגע, כי הבעלים והמפעיל והטכנאים, שמבינים בזה, הם של בזק.

עיסאווי פריג': כשאני נותן הולכה לחברות אחרות, ויש תקלה טכנית, וכשאני אצטרך את איש השירות של בזק, האזרח ישלם את המחיר, במיוחד בחברה הערבית, כי בזק היא השחקן.

עיסאווי פריג': הוט לא נמצאים שם.

עיסאווי פריג': אני רוצה התייחסות גם לסוגיה הזאת.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: אני רוצה לומר דבר אחד – אני בעד כל הרפורמות האלה.

דוד ביטן: כמובן, צריך לשעות תיקונים כאלה ואחרים.

דוד ביטן: כמובן, אנחנו נתעקש עליהם, אבל לא מקובל עליי, שמשרד האוצר לא יושב עם משרד התקשורת ומגיע להסכמות.

איילת נחמיאס ורבין: אולי משרד התקשורת לא יושב עם משרד האוצר?

איילת נחמיאס ורבין: סליחה.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מעריכים את זה מאוד, אבל ברפורמה כזאת ראוי היה שמנכ"ל משרד התקשורת יהיה פה, אם לא השר.

עליזה לביא: שאלנו את זה ביום חמישי, ולא קיבלנו תשובה.

קריאות: - - -

דוד ביטן: אני אומר את זה במפורש.

איילת נחמיאס ורבין: - - -

עיסאווי פריג': - - -

קריאה: אי-אפשר לומר שאנחנו לא פה.

איתן כבל: איילת, אני רוצה לסיים.

איתן כבל: חברים.

דוד ביטן: מה שאני אומר – האוצר צריך להגיע להסכמות עם משרד התקשורת, ושניהם צריכים להגיע להסכמות אתנו.

דוד ביטן: בינתיים אנחנו המחוקקים - לא משרד התקשורת ולא משרד האוצר.

דוד ביטן: אולי משרד האוצר פעם יבין את זה, שהמחוקק זה אנחנו ולא אתם.

דוד ביטן: לכן יהיו המון תיקונים, ויש לי המון הערות.

דוד ביטן: אם הם לא יגיעו להסכמה עם משרד התקשורת, אנחנו נתעקש לא לחוקק.

דוד ביטן: קחו את זה בחשבון.

עיסאווי פריג': קחו את זה בחשבון - תרחיב במשפט האחרון.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עיסאווי.

איתן כבל: חברים יקרים, החקיקה תעבור, עם כל הכבוד לדוד ביטן.

איתן כבל: אנחנו נעשה הכול כדי שדברים שיוסדרו.

איתן כבל: לא יעזור בית דין.

איתן כבל: ואני מזכיר שזו הצעה של הקואליציה.

עליזה לביא: מי בקואליציה.

עליזה לביא: ..

איתן כבל: איילת.

איילת נחמיאס ורבין: מאוד בקצרה.

איילת נחמיאס ורבין: אל"ף, אני חושבת שעיסאווי פריג' סוף-סוף אמר משהו נכון.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא קורה הרבה.

איילת נחמיאס ורבין: ..

איילת נחמיאס ורבין: עם כל הכבוד, אדוני סמנכ"ל הפיתוח של משרד התקשורת, אני מעריכה מאוד את זה שאתה פה, ולא רוצה לפגוע בך, אבל עם כל הכבוד, לנו מותר לומר על משרד התקשורת מה שאנחנו חפצים.

איילת נחמיאס ורבין: מנכ"ל משרד התקשורת מאז הדיון האחרון על התאגיד, החליט שהוא לא מגיע לדיונים של ועדת הכלכלה.

יעקב פרי: איילת ידידתי, לא הוא החליט.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי את זה בדיון על התאגיד, לכן לא רציתי לחזור על זה פה, אבל שיירשם – הוא לא פה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה תפקידו וחובתו להיות בדיון כזה.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, גם אם יש לו אי-הסכמה עם האוצר, הייתי רוצה לשמוע את זה, ובגלל מה.

איילת נחמיאס ורבין: ברפורמה הזאת יש הרבה דברים מאוד חשובים.

איילת נחמיאס ורבין: יש דברים שצריך לשנות כאן.

איתן כבל: לא צריך לומר הרבה.

איתן כבל: היא רפורמה חשובה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל לא בכדי הערתי, למשל, בהקשר השימוש בתשתיות את ההערה בנושא פיקוח ואכיפה על אופן השימוש בתשתיות.

איילת נחמיאס ורבין: הוסיף חברי עיסאווי פריג' הערה מאוד נכונה בדבר המחסור בפריסה.

איילת נחמיאס ורבין: אמיר לוי – שאני מודה לך על המצגת – לא התייחסנו כמובן לסוגיה של חברת חשמל, שאני חושבת שהיא סוגיה מאוד כבדה בתוך הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: יש כמובן הערות נוספות בנוגע לעידן פלוס ולשאלת התשלומים, אבל הדבר היחיד שאני רוצה לציין פה, וזה אמרתי לאסף כמה פעמים - יש פה סוגיה שיש להסדיר אותה, שהיא בסיסית, בעיניי לפחות, בהקשר זכויות היוצרים, מהדרום ועד הצפון, כפי שאומרים.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שחשוב לדבר על הדברים הללו, ולראות איך פותרים אותם.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: עליזה לביא, בבקשה, ממש בקצרה.

עליזה לביא: תודה, אדוני.

עליזה לביא: אני רק רוצה להזכיר את המסגרת, שאנחנו כמעט שנתיים מאז הוחלט על הרפורמה, ברפורמת פס ההארכה, ולמעשה שום דבר לא קורה.

עליזה לביא: אנחנו רואים עוד פעם ועוד שינוי ועוד שימוש ועוד דרך לתקוע מקלות בגלגלי הרפורמה.

עליזה לביא: לכן אני מבקשת כבר בראשית הדברים, וביום חמישי גם אמרתי, ולא היית, אבל היו האנשים שלך, שנמצאים כאן, שבירכנו אתכם על המקום הזה של הרפורמה.

עליזה לביא: אני מצטרפת לדעות של חבריי.

עליזה לביא: אנחנו מקדישים הרבה מאוד זמן, גם לומדים את הנושא.

עליזה לביא: לא רוצים למצוא עצמנו בסופו של יום שהכול נשמט, כפי שאנחנו רואים.

עליזה לביא: גם אמרתי באופן אישי – העליתי הצעת חוק על בזק, שנפלה, ואשמח מאוד שהיא תהיה בחוק ההסדרים בכל הנושא הזה, אבל צריך להיות פה עם כנות גדולה, ולראות איפה אנחנו עומדים.

עליזה לביא: זה דבר ראשון.

עליזה לביא: שנית, אני רוצה לשאול אותך, מאחר שלא היית ביום חמישי, לגבי כל הסוגיה של האינטרנט, המעבר לאינטרנט, גם מול היוצרים הישראליים, גם מול האמריקאיים, שאומרים שלא יקראו לנו יותר.

עליזה לביא: איך אתם פה הכנסתם משהו שעוד לא ברור לנו – גם אם מבחינה משפטית כן אפשר, אי-אפשר, אין עוד מדינה בעולם שמעבירה לאינטרנט.

עליזה לביא: איך אתם מגישים לנו בתוך חוק הסדרים משהו שלא פתור עדיין?

עליזה לביא: ונקודה שלישית, זה הנושא של היוצרים.

עליזה לביא: האם היה משא ומתן אתם?

עליזה לביא: איך זה קורה?

עליזה לביא: מה היה מאז יום חמישי, שאז העלינו את זה בצורה מאוד ברורה ובהירה - גם המקום של הרצון שלהם כמובן, אבל גם הרצון שלנו כחברה לגבי תכנים ישראליים, השפה העברית וכל מה שדיברנו ביום חמישי?

עליזה לביא: אשמח שתתייחס גם לזה.

עליזה לביא: והאם באמת המפעיל הרביעי חייב או לא חייב להיות ישראלי – לא קיבלתי מהצוות שלך תשובה.

<אסף וסרצוג: על עידן פלוס, מי שיקנה?

<אסף וסרצוג: היתה תשובה – לא חייב.

עליזה לביא: אז אני חושבת שזה משליך גם על הדיון שלנו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: אני מסכים עם מה שאמר חברי יעקב פרי, שלא יהיה נכון שננהל פה דיונים, ובסופו של דבר זה יהיה עקר.

יצחק וקנין: אני לא מסכים כלל עם דוד ביטן, שבסוף התהליך זה לא תהיה פה חקיקה, אחרת מה הועילו חכמים בתקנתם?

איתן כבל: זה יותר חמור, יצחק חברי.

איתן כבל: זה חוק שהקואליציה מביאה אותו, ואנחנו לא פיונים באיזה משחק.

איתן כבל: אם הממשלה לא רוצה, היא יכולה להתכנס, לכנס, לעבור את כל התהליך.

איתן כבל: בסוף אתה לא מניח כדי לעשות ממישהו פה – אתה יכול להתווכח, לא להסכים – הכי לגיטימי, וזה גם יהיה.

איתן כבל: זה לא פה כזה ראה וקדש.

איתן כבל: בבקשה, יצחק.

יצחק וקנין: ננהל פה דיונים, שעות על גבי שעות, גם בימי ראשון וחמישי, וגם בימים שהכנסת מתכנסת, ובסופו של דבר לקחת את הדבר ולזרוק את הדבר.

יצחק וקנין: לכן אני מסכים אתך לחלוטין, שיש לקדם את החוק הזה.

יצחק וקנין: אני לא חושב שסתם הביאו אותו בחוק ההסדרים, כי יש פה עניין באמת להעביר אותו במהירות כדי לקדם באמת את התחרות.

איתן כבל: תודה, חבר הכנסת וקנין.

איתן כבל: חבר הכנסת אילטוב.

רוברט אילטוב: תודה, בקצרה.

רוברט אילטוב: לא הייתי פה בסוגיה של הרשיונות.

רוברט אילטוב: היתה פה הסוגיה של הרשיונות והזיכיונות, כדי להעביר את כל הערוצים לרשיונות.

רוברט אילטוב: כמדומני, נשארו עוד ערוצים ייעודיים, שיש להם הארכת רשיון זמני, וזה לא בא לידי ביטוי, כי רוב הערוצים והערוצים הייעודיים, קיבלו או מקבלים רשיונות קבועים.

איתן כבל: זו שאלה מקצועית שנצטרך לתת עליה את הדעת.

רוברט אילטוב: אז התייחסות גם לנושא הזה, כי לא יכול להיות שחלק קיבלו רשיונות חלק לא יקבלו רשיונות.

רוברט אילטוב: זה פוגע בתחרות האמתית.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: זה דיון עקרוני, זה דיון ענייני.

איתן כבל: לפני שאמיר עונה, אני רוצה התייחסות מצדך, אתי.

<אתי בנדלר: התשובה שלי היא אולי קצת נאיבית, אבל עמדתי מבחינה משפטית, היא שכשהמחוקק מחוקק, חזקה על רשות מינהלית, שתפעל בהתאם לראות החוק, זה דבר ראשון.

<אתי בנדלר: ואם היא לא פועלת בהתאם להוראות החוק, יש בית משפט בירושלים, כפי שאמר מי שאמר, ויש תרופות לכך.

איתן כבל: גברתי, תודה רבה לך.

איתן כבל: עשיתי את זה – אני מזכיר לך - בבג"ץ שהגשתי נגד המדינה, על אי-התקנת תקנות, למשל, שגם נערכה דרכנו דרך דיון בוועדה.

איתן כבל: אמיר, ברשותך, תן תשובות ממוקדות, ונצא לדרך.

<אמיר לוי: קודם כל, עלה כאן ממרבית חברי הכנסת על עמדת משרד התקשורת, עמדת האוצר – כן ישבנו ביחד, לא ישבנו ביחד.

<אמיר לוי: אתם דנים כאן בהצעת חוק ממשלתית, שהממשלה אישרה אותה; למיטב זיכרוני – גם פה אחד.

<אמיר לוי: זה נעשה אחרי תהליך עבודה משותף, ויושבים פה נציגים של משרד התקשורת.

<אמיר לוי: אני מחויב לעמדת ממשלה, ואני מניח שכפי שאני כעובד במשרד האוצר בממשלה מחויב לעמדת הממשלה, כפי שהובא לכם, אני מניח שכל אחד אחר שעובד בממשלה, לא יציג לכם כאן עמדה אחרת, ואני כן רוצה להדגיש, לא בצד הפורמלי, שכן עבדנו ביחד, וזה כן הוגש לממשלה אחרי עבודת מטה משותפת וארוכה מאוד, כולל שימוע של הציבור בחלק מהדברים, בעיקר בשידורים, וזה לא מגיע לכאן כלאחר יד.

<אמיר לוי: לגבי הסוגיה שהעלה חבר הכנסת פרי ואחרים, אם יקרה מצב שתחוקקו ולא יקרה עם זה דבר – אני רוצה לענות לך לא בצד המשפטי אלא בצד המהותי: כל מה שוועדת הכלכלה חוקקה בתחום התקשורת, קרה, והרבה מפירות התחרות, שאת חלקם ראיתם – נתנו כאן את דוגמת הסלולר, אבל זה קרה בעוד הרבה מקרים אחרים; זה קורה ויקרה, אם אתם תחוקקו ותאשרו את זה.

<אמיר לוי: תהיה תחרות ברב-ערוצי, תראו עוד שחקנים, תראו תחרות באינטרנט, ופריסה, ואני אומר זאת חד-משמעית.

<אמיר לוי: אני לא יודע לומר כמה זמן זה ייקח, יש מהמורות בדרך - ברור לנו, אבל זה יקרה, ואם תחוקקו ותאשרו לנו את זה, זה יקרה.

<מיכל גרוס: במיוחד אם תיתנו הקלות לגורמים פרטיים.

<אמיר לוי: אנחנו בשוק הזה מסורתית נותנים הגנות ינוקא לגופים.

<אמיר לוי: עשינו את זה כשכל גוף נכנס לתחום הזה.

<אמיר לוי: עשינו את זה כשיס נכנסו להתחרות מול הוט או מול חברות הכבלים – זה עוד לא היה הוט – נתנו להם הגנות ינוקא- - -

<מיכל גרוס: - - -

איתן כבל: מיכל, סליחה.

איתן כבל: זה לא דיון.

איתן כבל: זאת התייחסות.

איתן כבל: אני גם מזכיר – הארץ מלאה בבתי יולדות.

איתן כבל: כל אחד בתורו, היה לו בית היולדות שלו.

איתן כבל: שום ינוקא.

איתן כבל: לא רוצה התייחסות עכשיו.

עיסאווי פריג': - - -הגענו הינוקא שניתן ליס בזמנו.

איתן כבל: אין פה אחד שלא קיבל הגנות ינוקא.

<אמיר לוי: נראה לכם את זה.

<אמיר לוי: במקרה ישבתי במועצת הכבלים אז – הם קיבלו הגנות מרחיקות לכת של must sale ודברים אחרים, כי מאוד רצינו אותם בתחרות מול המונופול שהיה אז של חברות הכבלים.

<אמיר לוי: אני מאוד שמח שיס נכנסו ונתנו תחרות, וצריך עכשיו לעלות כיתה ולעבור לשלב הבא.

<אמיר לוי: לגבי השאלות של חבר הכנסת עיסאווי פריג', קודם כל, לגבי ערביי ישראל, יש תשתית שמגיעה – אני לא יודע לומר לך לאן תשתית הוט, אבל תשתית בזק פרוסה בצורה מלאה.

<אמיר לוי: יס נותנת שירות אוניברסלי.

<אמיר לוי: אני לא חושב שיש מישהו אחד שגר בישוב ערבי, שלא יכול לקבל היום שירות, ואם יש לך דוגמה כזאת, תן לנו אותה, ואנחנו נפנה למשרד התקשורת.

עיסאווי פריג': כשאתה מדבר על שוק תחרותי, אני רוצה שגם הוט ייקח חלק.

איתן כבל: ברור.

<אמיר לוי: ברור.

<אמיר לוי: לגבי רמת שירות או קווי הולכה ששייכים לבזק, ובעצם יש תלות, שספק אחר מגיע בתשתית של בזק – הרפורמה שאנחנו מציעים כאן באה לפתור את זה, כי בעצם הרעיון שלנו, שתהיה תשתית נוספת, אקטיבית, שתעבור בתשתית הפסיבית הזאת, כך שלא תהיה תלות בספק אחד – במקרה הזה בזק – אלא שיהיו עוד ספקים שייתנו תשתית, ואז כלל הצרכנים, כולל ערביי ישראל, יוכלו לבחור עם מי הם רוצים להתקשר בתשתית הנחיית.

<אמיר לוי: לגבי שאלות של חברת הכנסת לביא – זכויות יוצרים – אותו חשש שהוא מוכר לנו.

<אמיר לוי: יהיה פתרון כאן.

<אמיר לוי: נקריא את זה.

<אתי בנדלר: תעבירו את זה לוועדה לפני כן?

<אמיר לוי: כן, כרגיל.

<אמיר לוי: ולגבי עניין הסדרה של היוצרים, אנחנו בשיחות אתם- - -

<מלי פולישוק: איך אתם- - -

<אמיר לוי: תענה, אסף.

<אסף וסרצוג: הסוגיה שמעלה חברת הכנסת ורבין לא קשורה להסדרה שלנו פה.

<אסף וסרצוג: לגבי זכויות היוצרים של העלייה לאינטרנט, כפי שאמרנו- - -

איתן כבל: חברים, תכף נתחיל את הדיון.

איתן כבל: אסף, סליחה.

איתן כבל: יפה שהוא נותן לך לענות במקומו, אבל זה לא תוכנית כבקשתך.

איתן כבל: אמיר, שכחת את השאלה של אילטוב.

<אמיר לוי: היא לא קשורה לכאן, היא לא חלק מהחקיקה הזאת, הסדרת רשיונות.

איתן כבל: אילטוב, חברי, אתה יכול לסמוך עליי, אז אתה תשב אתם, תראה, ואם לא, תבוא ונדבר על זה.

איתן כבל: אתה מבין אותי.

איתן כבל: עשינו איזה דבר אחד או שניים ביחד, ועוד הרבה נעשה בעז"ה.

שתי נקודות: נקודה שנייה, שאני רוצה, כפי שאמרתי – אני רוצה מיפוי – סיפור דרך של כל אחד מהתהליכים האלה.

שתי נקודות: עמוד אחד.

שתי נקודות: עשיתם את זה בעבר.

שתי נקודות: לא מצגות.

<אסף וסרצוג: יש.

<אסף וסרצוג: תקבלו היום.

איתן כבל: עמוד אחד.

איתן כבל: זה גם מסייע – לא רק אתם צריכים להבין את זה, אני מזכיר לכם.

איתן כבל: חלק ניכר מהדברים באים לפה, ואתם משוחחים עם עצמכם.

איתן כבל: אנחנו צריכים שאנשים שלא חווים את החוויה הזאת ואת הדיונים האלה כל יום, שהם יהיו גם הם על העניין.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<מימון שמילה: מימון שמילה, סמנכ"ל הפיקוח ומשנה למנכ"ל בתקופה הקרובה, של משרד התקשורת.

<מימון שמילה: אני מתנצל בשמו של המנכ"ל, שלא הגיע.

עיסאווי פריג': אמור להיות.

<מימון שמילה: אני נבחרתי במכרז.

<מימון שמילה: אנחנו בונים מינהל טכנולוגיות במשרד התקשורת.

איתן כבל: שיהיה בהצלחה, יקירי.

<מימון שמילה: אני חייב להתייחס בשלושה משפטים.

<מימון שמילה: ראשית, המשרד מברך על הצעת החוק.

<מימון שמילה: נעשתה עבודה משותפת עם משרד האוצר, וכמו בכל משפחה טובה, לפעמים יש חילוקי דעות על ניואנסים כאלה ואחרים.

<מימון שמילה: אנחנו נעלה אותם, והוועדה תקבל איזו החלטה שתקבל, אבל אנחנו בהחלט רוצים שהדברים האלה ייכנסו ויזרמו קדימה.

יעקב פרי: ימות המשיח.

<מימון שמילה: הדבר השני, כשמחוקקים חוק, או כשקובעים משהו, התפקיד שלי כסמנכ"ל פיקוח ואכיפה – לראות שהדברים יבוצעו, והדברים אכן מבוצעים, בזכות הוועדה שפה.

<מימון שמילה: נתנו לנו את הכלים לעשות את האכיפה, ועשינו אכיפה, אני חושב, די משמעותית על כל החברות, ומי שלא נשמע להוראות, אנחנו- - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: מכאן שלוחה ברכתנו.

<מימון שמילה: דבר אחרון, לגבי הישובים הערביים, שהוט לא מגיעה לאליהם – יש בשורה: מ-1.1.17 אין ישוב – לא רק ערבי; במדינת ישראל - שירצה לקבל תשתית של הוט, טלוויזיה, שלא יוכל לקבל אותה.

<מימון שמילה: הוא יוכל לקבל אותה.

<מימון שמילה: השר הנגבי חתם על החלטה כזאת.

<מימון שמילה: הוט מחויבת להחלטה הזאת.

<מימון שמילה: מ-1.1.17 אפשר יהיה לקבל את השידורים של הוט בכל ישוב.

<מימון שמילה: כל בית אב בישראל.

איתן כבל: זו בשורה כל כך גדולה שאפשר לנעול את הישיבה.

איתן כבל: ..

איתן כבל: ברשותך, קודם כל, אני רוצה את המכתב הזה.

<מימון שמילה: יש אותו באתר המשרד.

<מימון שמילה: אעביר לך אותו.

איתן כבל: אני מבקש ממך ברצינות, אני רוצה שעוד היום נקבל.

איתן כבל: אני מקווה שהוא לא דורש את רש"י להיכנס לעניין.

איתן כבל: שום פרשנות, שום שבעים פנים לתורה, אלא הדברים כתובים בצורה מאוד נהירה וברורה.

איתן כבל: זו אמירה, אין להתעלם מזה.

איתן כבל: בזק, כבר נכנסתם ללחץ?

קריאה: תשתית של בזק.

איתן כבל: ברשותכם, בדיון הקודם, אדוני ראש אגף תקציבים, סיימנו בעצם את הדיון בכל העניינים הנוגעים לעידן פלוס.

איתן כבל: כל אחד אמר, התייחס, וגם אני הייתי בקשר ישיר להחלטות שסיכמנו כאן בשתי נקודות מרכזיות שעלו בדיון הקודם, שאמרנו לאוצר לבחון, לטפל בהן, כי בלעדיהן לא נקדם את התהליך.

איתן כבל: אומר אותם: הראשון – אני אומר את זה במפתח רחב - כל שאלת התמלוגים לסוגיהם, היוצרים – מל"י, תל"י, כל הגופים האלה, כולל הסיפור של האמריקאיים, שכל זה נכלל בתוך הנושא הזה; והנושא השני הוא העלאה לאינטרנט.

<אסף וסרצוג: לא, הפקות מקור.

איתן כבל: כן, הפקות מקור.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: תהיה לזה התייחסות.

איתן כבל: הם יסיימו אתם את התהליך הזה.

איתן כבל: בוקר טוב, אנחנו מקדמים בברכה את קבוצת הפרלמנט של חדרה.

איתן כבל: ראש הקבוצה, שהוא בן דודה של מנהלת הוועדה היקרה, מושיק רוטנברג ורעייתו עירית – הייתי חייב להכניס אתכם לפרוטוקול, לדברי הימים של הכנסת.

איתן כבל: בכבוד רב.

איתן כבל: אתם נמצאים בוועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בנושא שאתם מכירים אותו – הוט, יס, וכמה כיף לשלם להם בסוף החודש.

איתן כבל: הגברת התחרות בתחום.

איתן כבל: אני מניח שרובכם, אם לא כולכם, מחוברים לאחד הגופים האלה, יש בטח גם לעידן פלוס, ואנחנו רוצים שתהיה תחרות, שגם תיתן שירות טוב יותר, וגם תוריד את המחירים כמובן.

איתן כבל: שיהיה לכם יום מהנה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אסף, תן דיווח קצר על היוצרים.

איתן כבל: אני רוצה להתחיל את התהליך, כי גם הודעתי להם שבמקום שעדיין אין דברים חלוטים, פשוט נדלג מעל הסעיף.

<אסף וסרצוג: לגבי הפקות המקור, היינו בדין ודברים עם היוצרים מאז הישיבה האחרונה – גם לפני.

<אסף וסרצוג: יש לנו מתווה.

<אסף וסרצוג: ברגע שנגיע, נציג אותו.

<אסף וסרצוג: גם נעבוד על הנוסח, אבל הגענו להבנות עם היוצרים.

<אסף וסרצוג: זה יוצג בפניכם.

קריאה: - - -

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: שבי, גברתי.

איתן כבל: הוא קודם כל עוסק ביוצרים.

איתן כבל: אני זוכר אתכם.

איתן כבל: אנא, לא להפריע.

איתן כבל: הוא לא יכול לומר שני משפטים במשפט.

<אסף וסרצוג: דיברנו על הפקות מקור – שמנו בצד, סוגיה אחת.

<אסף וסרצוג: לגבי זכויות היוצרים, נגיע לזה ואז נפרט בהרחבה, כי זה נושא מפורט, אנחנו מעלים את השידורים על האינטרנט כדי ששחקנים חדשים יוכלו לשדר אותם, ובמסגרת זה שאנחנו מעלים אותם, יש סוגיה של פגיעה בזכויות יוצרים.

<אסף וסרצוג: כרגע אנחנו עובדים על פתרון לבעיה שהועלתה – זה הנושא האמריקאי, מה שאיתן העלה.

<אסף וסרצוג: אנחנו עובדים על פתרון כך שלא תהיה פגיעה בזכויות יוצרים, מצד אחד, ומצד שני, יתאפשר לנו להכניס שחקנים חדשים לשוק.

<אסף וסרצוג: כשנגיע, נציג את זה בצורה מפורטת.

יעקב פרי: ייתכן שלא הבנתי נכון, אבל מה שקיים בהצעת החוק המקורית - שיתחילו לעשות הפקות מקור אחרי ש-10% או 20% נתח שוק.

יעקב פרי: אני מבין שהדרישה של היוצרים היתה - מהיום הראשון.

יעקב פרי: הבנתי נכון?

<אסף וסרצוג: כן.

<אסף וסרצוג: ישבנו עם היוצרים.

<אסף וסרצוג: נציג לכם את ההסכמות, כשנגיע לסעיף הזה.

<אסף וסרצוג: אנחנו עובדים על הנוסחים של העניין הזה.

<אסף וסרצוג: יש לנו הבנה אתם.

<שירה גרינברג: לחבר הכנסת פרי, מכיוון שלא היה בישיבה הקודמת – יש פה איזון בין שני דברים.

<מלי פולישוק: - - -

איתן כבל: מלי.

<שירה גרינברג: השאלה לגבי הגנת הינוקא – המטרה כאן היא לאזן בין שני דברים: דבר אחד זה להבטיח כניסת מפעילים נוספים, כדי להביא תחרות.

<שירה גרינברג: מכיוון שמפעילים נוספים חדשים לא ייכנסו, אלא אם כן הם יבינו שיש מודל כלכלי שעל-פיו הם יכולים להיכנס לשוק, רק אז זה יקרה.

<שירה גרינברג: מנגד, יש הנושא של היוצרים והיצירה.

<שירה גרינברג: אנו רוצים להבטיח כמובן, שתהיה פה יצירה, ושהדבר לא יפגע בהם.

<שירה גרינברג: לכן היה צריך לאזן בין שני הדברים.

<שירה גרינברג: מה שהוצע בהצעת החוק זה הגנת ינוקא למשך שלוש שנים, עד שהמפעיל החדש יתפוס נתח שוק של 10% מהכנסות השוק.

<שירה גרינברג: אנחנו הבנו שזה לא מקובל על היוצרים.

<שירה גרינברג: לכן ישבנו גם קודם, והגענו- - -

איתן כבל: אסף, שירה, אני רוצה להבהיר – אני קודם כל מבקש, לפני הדיון – לא שבמהלכו נהנהן בראשנו.

איתן כבל: אנחנו רוצים לקבל את הסיכום לפני כן לעיוננו, ודאי לעיון הנהלת הוועדה, ונעביר את זה גם לחברי וחברות הכנסת.

איתן כבל: זה דבר אחד.

<מלי פולישוק: אקו"ם.

איתן כבל: אקו"ם, תל"י וכל האחרים.

איתן כבל: זה משא ומתן כלכלי עסקי.

איתן כבל: אנחנו לא רוצים להיות ברגע זה שותפים, כדי לא להכניס רעשים בתוך המשא ומתן, שכל אחד יחשוב שאנחנו בצד כזה או אחר.

איתן כבל: אנחנו מבקשים הסדרה, ואם לא תהיה הסדרה, נצטרך לתת אנחנו את הדעת על העניין הזה.

איתן כבל: אתם יודעים את דעתנו, אתם מכירים את דעתי האישית לא רק כיו"ר ועדה אלא גם כחבר ועדה שנים לאחור בנקודות האלה.

איתן כבל: אנא הגיעו להבנה, כי התחרות פה היא הרבה יותר גדולה וחשובה מהעניין הזה.

<אמיר לוי: נביא פתרונות לשתי הנקודות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: ברשותכם, אנחנו נכנסים להקראה.

איתן כבל: אני מודיע – אתם מכירים את הכללים.

איתן כבל: זה לא גנון.

איתן כבל: כל אחד שרוצה להתייחס, יינתן לו, אבל זה לא הולך להיות עכשיו דיון אל תוך הלילה.

עיסאווי פריג': מה סדר הדיונים?

איתן כבל: אנחנו היום מתחילים את עידן פלוס, הקראה והצבעה.

עיסאווי פריג': ואם יש לנו הסתייגויות על אותו סעיף?

איתן כבל: אפשר להסתייג על אותו סעיף, ואם יש דברים שעדיין לא הגענו אתם להסכמות, כמו עניינים של אקו"ם וכל הדברים האלה, גם נדלג עליהם.

<מלי פולישוק: שאלה.

<מלי פולישוק: אמרת, כבודו, שהתחרות – כך גם הבינו האנשים פה – הכי חשובה, יותר מזכויות יוצרים.

איתן כבל: לא אמרתי דבר כזה.

איתן כבל: מה הגברת שם, הלחשנית שלך?

<מלי פולישוק: חלילה.

איתן כבל: אני לא נותן לאף אחד לדבר.

איתן כבל: אם תבינו הכול בהתחלה – אפשר כבר ללכת.

איתן כבל: אני פה נלחם עבורכם יותר מכם, אז בבקשה, אל תפריעו לי.

איתן כבל: כל אחד עם הניואנס שלו, עם הסיפור שלו מהבית?

איתן כבל: תודה, החבר'ה מחדרה.

<אתי בנדלר: ברשותך, חבר הכנסת עיסאווי, אני רוצה להשלים את דברי היושב-ראש בקשר להסתייגויות.

<אתי בנדלר: אם הוועדה מצביעה היום, לפני ההצבעה אתה וכל חברי הכנסת הנוכחים צריכים להעלות את ההצעה שלהם כדי שהוועדה תצביע.

<אתי בנדלר: אחרי הצבעה על סעיף אי-אפשר להעביר- - -

עיסאווי פריג': אנחנו לא ערוכים לזה.

יעקב פרי: לא נוכל להגיש הסתייגויות, זה מה שאת אומרת.

<אתי בנדלר: אלא אם כן תהיה בקשה לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: מה זה הסתייגות – הצעה לתיקון סעיף מסוים.

<אתי בנדלר: יכול להיות שברגע שמגיעים לזה, הוועדה תקבל.

<אתי בנדלר: אני לא מדברת על הסתייגויות דיבור אלא על הסתייגויות מהותיות.

עיסאווי פריג': איתן, אני אישית לא ערוך להגיש הסתייגויות.

איתן כבל: אענה לך.

איתן כבל: קודם כל, אף אחד לא חוסם אותך.

איתן כבל: תיאורטית אני לא צריך לחכות לאף אחד.

איתן כבל: אני אכבד את הבקשה שלך.

איתן כבל: גם אני יושב ללמוד את החומר.

איתן כבל: אני חייב לפעול בתוך סד של לוח זמנים.

עיסאווי פריג': אתה לא חייב לעבוד בתוך סד של לוח זמנים.

עיסאווי פריג': אתה חייב להעביר דבר טוב.

עיסאווי פריג': זו דעתי.

איתן כבל: קודם כל, עיסאווי, תודה על ההערה שלך, כאילו אני מעביר עד היום דברים, והם לא.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך שהיה פה ברית המועצות, ולא מתקדם, אני רוצה להזכיר לך את חוק הפטם.

איתן כבל: שאף אחד פה לא יגיד לי איך לנהל את הדיונים שלי.

איתן כבל: יש כאן רפורמה חשובה.

איתן כבל: אפשר להתווכח עליה.

איתן כבל: זה לא נכון, כל היחס שלך לעניין הזה.

איתן כבל: אני נותן לך את הזמן.

איתן כבל: לא אצביע היום.

איתן כבל: אתן לך להסתייג כמה שאתה רוצה, אבל אני רוצה שלדיונים הבאים – לא אוכל לומר שזה עד קץ כל הדורות.

איתן כבל: לכן אני עובד אל תוך הלילות.

יעקב פרי: בסדר גמור, אדוני היושב-ראש.

יעקב פרי: הבנו.

עיסאווי פריג': נהיה ילדים ממושמעים בעניין הזה.

איתן כבל: אם זאת היתה רפורמה דרדל'ה - ניחא.

איתן כבל: אתם עדיין לא מבינים את גודל הרפורמה הזאת.

<אתי בנדלר: שימו לב שהדיון הבא הוא מחר.

איתן כבל: נתחיל.

איתן כבל: אסף.

איתן כבל: הכול כתוב.

איתן כבל: דנה.

<דנה נוייפלד: אנחנו מתחילים מהקראת תיקון חוק ה-DTT, שזה חוק הפצת שידורים.

<דנה נוייפלד: עו"ד חגית ברוק תתחיל להקריא ולהסביר.

<דנה נוייפלד: אני רק רוצה להעיר את תשומת לבכם, שישבנו גם עם צוות הוועדה, ולכן חלק מההערות של הייעוץ המשפטי לוועדה כבר הטמענו.

<דנה נוייפלד: לכן מקום שאנחנו סוטים מהנוסח בכחול, אבל מקבלים את הערות הוועדה, נגיד, אבל נקריא את הנוסח המתוקן.

איתן כבל: בסדר גמור.

איתן כבל: כך צריך שיהיה.

<חגית ברוק: כשיש שינויים, אומר את זה מראש.

<חגית ברוק: אני מתחילה בסעיף 18, פרק ח', תקשורת.

<חגית ברוק: בחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב–2012‏ (בפרק זה – חוק הפצת שידורים) – (1) בסעיף 1 – (א) אחרי ההגדרה "הגורם המפעיל" יבוא: ""גורם מפעיל פרטי" – הגורם המפעיל שאינו גורם ממשלתי או תאגיד שהוקם בחוק; (ב) אחרי ההגדרה "זיכיון לשידורי טלוויזיה" יבוא: "חוק זכות יוצרים" – חוק זכות יוצרים, התשס"ח–2007‏; "חוק זכויות מבצעים ומשדרים" – חוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ"ד–1984‏"; (ג) אחרי ההגדרה "עלות ההקמה" יבוא: "רישיון כללי לשידורים באמצעות תחנות השידור הספרתיות" – רישיון שניתן לפי סעיף 12א; "רישיון מיוחד לשידורים באמצעות תחנות השידור הספרתיות" – רישיון שניתן לפי סעיף 12ב; "רישיון לשידורים באמצעות תחנות השידור הספרתיות" – רישיון כללי לשידורים באמצעות תחנות השידור הספרתיות או רישיון מיוחד לשידורים באמצעות תחנות השידור הספרתיות;

ב' יבוא: (3) בסעיף 2 – (א) במקום כותרת השוליים יבוא "מינוי הגורם המפעיל"; אנחנו עושים כמה שינויים בפרק ב', שנובעים מהאפשרות שימונה גורם מפעיל פרטי.

ב' יבוא: לצורך כך הפרדנו בין סעיף המינוי לסעיף היתר ההפעלה.

ב' יבוא: הבחנו בין סמכויות השר בעניין היתר ההפעלה, וכמובן גם קבענו את סעיף המגבלות במינוי הגורם המפעיל הפרטי.

ב' יבוא: כל זה יגיע כאן, בהמשך.

ב' יבוא: לגבי ההגדרות שהקראתי, הגדרנו את הגורם המפעיל הפרטי שיכול שימנה, והוספנו בעיקר הגדרות שרלוונטיות לרשיון שיינתן לגורם מפעיל פרטי שיזכה במכרז.

<דנה נוייפלד: אסב את תשומת לב הוועדה, שבמקביל לתיקון הזה, בהחלטת הממשלה נקבע על הקמת ועדת מכרזים בין-משרדית, כפי שכבר הוסבר פה, להפרטת ה-DTT, והחלק הזה שאנחנו עכשיו מדברים עליו הוא בהתאמה על-מנת שאותו גורם שייבחר, יוכל להמשיך לשדר בהתאם לתנאי המכרז.

יעקב פרי: טוב.

יעקב פרי: האם יש למישהו עד כה, הערות או הסתייגויות?

יעקב פרי: בבקשה.

<מיכל רפאלי כדורי: מיכל רפאלי כדורי מ"יס".

<מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת לשאול את דנה או את האוצר, למה אין התייחסות לחובת הישראליות של הגורם?

<מיכל רפאלי כדורי: זה גורם שעומד או אפשר שיקבל גם רשיון שידורים.

יעקב פרי: למיטב הבנתי, הוא לא חייב להיות ישראלי.

<מיכל רפאלי כדורי: זאת הבעיה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני שואלת, למה?

<מיכל רפאלי כדורי: כל רשיונות השידור במדינת ישראל - יש חובת ישראליות.

עיסאווי פריג': מה זה עלות ההקמה?

<דנה נוייפלד: היא מוגדרת בחוק.

<אסף וסרצוג: העלות שעלה להקים את המערך – לקנות את הציוד שנדרש לטובת המערך – משדרים, מרבבים, ציוד תמסורת.

<אסף וסרצוג: הממיר לא.

עיסאווי פריג': עלות ההקמה זה ה-130 שהמדינה השקיעה בהקמה?

יעקב פרי: כן.

<אסף וסרצוג: כן.

<אסף וסרצוג: הכסף הזה כבר הושקע.

<אסף וסרצוג: במסגרת המשרד זה יהיה תשלום בעבור הכסף שכבר הושקע, בעבור הציוד שקיים.

יעקב פרי: עיסאווי, קיבלת תשובה?

עיסאווי פריג': כן.

יעקב פרי: מי מוסמך לענות לשאלה, למה כן או לא ישראלי?

<דנה נוייפלד: הרשיון – כשנגיע אליו – אני מציעה שנדבר על זה כשנגיע לסוג הרשיון לשידורים, כי מה שמיכל שאלה מתייחס לרשיון שידורים של אותו גוף.

<דנה נוייפלד: רשיון השידורים – למעשה אנחנו יוצרים פה רשיון שידורים חדש שלא קיים היום, שהוא אותו רשיון שידורים, שמי שיזכה במכרז, ויוכל לשדר, יקבל.

יעקב פרי: זה ברור, למה הוא לא חייב להיות ישראלי.

<דנה נוייפלד: אין השוואה אחד לאחד לרשיון הכבלים.

<דנה נוייפלד: יש דברים מסוימים שבהם הרשיון הזה דומה או זהה לרשיון הכבלים, ויש נושאים שלא.

<דנה נוייפלד: נושא הישראליות – בשביל לפתוח את האפשרות לגורמים נוספים להתמודד, לא נכללה פה הגדרה או הפניה לחובת הישראליות.

<מיכל רפאלי כדורי: למה?

<מיכל רפאלי כדורי: זו הרי לא טעות.

יעקב פרי: תני לה לסיים.

יעקב פרי: לפי מה שהבנתי עד כה, מה שעונה לנו משרד האוצר, משרד התקשורת – שעל-מנת לאפשר ליותר גורמים להתמודד.

<מיכל רפאלי כדורי: זאת הסיבה – כדי לאפשר שיהיו יותר גורמים.

<מיכל רפאלי כדורי: אז אולי תשנו לנו את הרשיונות.

יעקב פרי: רבותיי.

יעקב פרי: בבקשה.

<נגה רובינשטיין: נגה רובינשטיין, עו"ד.

<נגה רובינשטיין: אני מייצגת את הערוצים המסחריים.

<נגה רובינשטיין: השאלה שלי היא מה יהיו הקריטריונים לבחירת הגורם המפעיל במכרז?

<נגה רובינשטיין: האם זה יהיה כמה כסף הוא ישלם למדינה?

איתן כבל: מה יהיו תנאי המכרז?

<אסף וסרצוג: ועדת המכרזים עוד לא הוקמה.

<אסף וסרצוג: אני מקווה שתוקם בימים הקרובים, ותתחיל לדון בזה.

<אסף וסרצוג: חלק מהמכרז יהיה על רכישת הציוד שכבר היה.

<אסף וסרצוג: חלק מהמכרז יהיה על גובה דמי הפצה.

<אסף וסרצוג: חלק מהמכרז יהיה גם על הרשיון לשידורים.

<אסף וסרצוג: יהיו כל מיני פרמטרים שנכניס – אני לא יודע עוד לומר את כולם בדיוק.

<נגה רובינשטיין: אומר לך למה אני שואלת – מכיוון שהוקם במימון פרטי, וכיוון שכל תשלום שילך למדינה, ילך לאוצר המדינה - לא ילך להפקות מקור, לא ילך על קידום ההפצה ועל קידום פריסת התשתית - חשוב לדעת גם מה יהיו המרכיבים- - - – כמה המדינה הוציאה מהכיס כדי לממן את המערך, כמה גורמים פרטיים שילמו, ומה מתכוונים לעשות עם הכסף.

יעקב פרי: יש היגיון בשאלה שלך.

יעקב פרי: אני לא מציע שנפרט כאן, אסף, את פרטי המכרז, אבל אפשר לתת תשובות.

יעקב פרי: אני מציע שבכל זאת תהיינה תשובות לשאלות – כמה הושקע וכו', מה הכוונת המדינה לעשות עם הכסף של המכרז.

יעקב פרי: נדאג שתקבלי תשובות לשאלות האלה.

יעקב פרי: לגבי פרטי המכרז - זה סיפור אחר.

<נגה רובינשטיין: לא פרטים; פתרון.

יעקב פרי: צודקת.

יעקב פרי: תקבלי תשובה.

יעקב פרי: בבקשה.

<זיו מאור: זיו מאור, האגודה לזכות הציבור לדעת.

<זיו מאור: רק הערה בהתייחס לסוגיית הישראליות – מיכל ובכלל, כאשר ממשלה מטילה מגבלה, היא צריכה הצדקה – למה המגבלה תתקיים; לא למה להסיר אותה.

<זיו מאור: הציבור לא מרוויח שום דבר מדרישת הישראליות מגופים משדרים, למעט הגבלת התחרות.

<זיו מאור: יש מספר מאוד מצומצם של גופים ותאגידים שהם ישראליים, ויודעים לענות בדרישות הראשוניות שנדרשות כדי להיכנס לשוק הזה.

<זיו מאור: זה שהם פותחים את השוק לחו"ל - פותחים תחרות.

<זיו מאור: מוזילים את השוק.

<זיו מאור: משרתים את התוכנית שהממשלה מבקשת לקדם.

יעקב פרי: ממשלת ישראל אסירת תודה לך.

יעקב פרי: בבקשה.

<אופירה לובניצקי: שמי אופירה לובניצקי, ואני מנכ"לית תל"י.

<אופירה לובניצקי: מאחר שהאיגודים לא נמצאים, אשאל שאלה שאני מכירה, וממשיכה את השאלה – אסף, כשהשבת על השאלה, מה היו הקריטריונים, למיטב ידעתי, בפגישה אתך אפשר היה להבין שאחד הקריטריונים המרכזיים יהיה הפקות מקור.

<אופירה לובניצקי: השמטת את הסעיף הזה.

<אסף וסרצוג: אגיד שוב מה שאמרתי בפעם הקודמת, ואני מבקש שאנשים לא ידברו בשמי, אם הם לא היו בישיבות בנוכחותי.

<אסף וסרצוג: מי שישבתי אתו בישיבה הזאת והעלה אמרתי לו, שזו נשמעת לי הצעה מאוד נכונה ומעניינת, ואמרתי לו שאני לא יכול להתחייב בשם ועדת המכרזים.

<אסף וסרצוג: לי באופן אישי זה נראה כמו דבר נכון, וננסה לקדם את זה.

<אסף וסרצוג: גם מי שישב אתי בישיבה יגיד לך אותם דברים.

<אסף וסרצוג: שורה תחתונה – אנחנו עוד לא יודעים לומר בדיוק מה יהיו הסעיפים שיהיו בתנאי המכרז, ומה יהיה בדיוק ההיקף של כל אחד ואחד מהם.

<שירה גרינברג: אבל בהחלט כנציגי האוצר, זה יהיה אחד הדברים שנעלה בוועדת המכרזים.

<שירה גרינברג: זה יהיה חלק ממה שנעלה, מהחלטת ועדת המכרזים – אמרנו בפעם הקודמת.

איתן כבל: בבקשה.

<אסף אמיר: אסף אמיר, איגוד המפיקים והיוצרים.

<אסף אמיר: אי-אפשר לתת הנחיה בכל זאת, בתוך החוק הראשי, שבכל זאת הדבר הזה יקבל את המשקל שלו?

איתן כבל: חברים, העניין ברור.

איתן כבל: אתם לא תטחנו מה שטחנו כבר, מי שהיה בדיון הקודם.

איתן כבל: יסיימו את הדברים.

איתן כבל: לא אתם מנהלים שיח ביניכם כדי לשכנע אותנו מעל הראש של כולם.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: נאמרו הדברים.

איתן כבל: הם יודעים מה צריך שייעשה.

איתן כבל: הם צריכים לשלוח לנו את העניין.

איתן כבל: זה יובא, ואנחנו כאן נקבל את ההחלטות.

איתן כבל: בבקשה, גברתי.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להבהיר – בשום שלב האוצר לא הציע, במסגרת הצעת החוק או בדרך אחרת, שאמות המידה תיכנסנה לחוק.

<אתי בנדלר: לכן הם לא אמורים להביא שום דבר, וההערות כאן מרמזות לכך שאולי ראוי שהוועדה תתייחס לנושא אמות המידה בחקיקה, הגם שזה לא מוצע על-ידי הממשלה, למכרז.

יעקב פרי: אמות המידה למכרז - זה קודם גם נשאל פה.

איתן כבל: תודה רבה, גברתי.

איתן כבל: היא אמרה את זה בקול כדי שהדברים ייאמרו בצורה נהירה.

איתן כבל: נגיע לחלק הזה.

איתן כבל: בסוף נצטרך לקבל פה החלטה, שהיא גם החלטה משפטית – האם זה לא מעלה עניין חדש שצריך להכניס אותו.

איתן כבל: אין לי מושג.

איתן כבל: או שנקבל החלטה, שחשוב שהעניין הזה ייכנס פנימה.

איתן כבל: אבל אני לא רוצה לפתוח כרגע את הדיון על זה.

איתן כבל: ברגע שהם יבואו – אני קודם רוצה לראות את לבת ההסכמה.

איתן כבל: אחר כך נתקדם בעניין הזה.

איתן כבל: את תשיגו אותי לאחור.

איתן כבל: אני יודע את העבודה שלי לא רע.

איתן כבל: בואו נתקדם.

איתן כבל: בבקשה.

<חגית ברוק: (ב) בסעיף קטן (א), במקום "הגורם המפעיל; הודעה" – כאן יש לנו שינוי קטן מהנוסח הכחול.

<חגית ברוק: אקריא - יבוא "הגורם המפעיל; מינוי גורם מפעיל פרטי ייעשה בדרך של מכרז; הודעה"; מה שעשינו פה זה חידוד, שקודם כל מבהיר את האפשרות שימונה גורם מפעיל פרטי, וחידוד לעניין זה שמינויו של גורם מפעיל פרטי, ייעשה רק בדרך של מכרז.

<חגית ברוק: זה היה השינוי בנוסח.

<חגית ברוק: אמשיך.

<חגית ברוק: (ג) סעיף קטן (ב) – בטל; זה סעיף שעסק בהוראות לעניין סמכות השר לתת היתר הפעלה.

<חגית ברוק: אנחנו מטפלים בנושא היתר ההפעלה בהמשך.

<חגית ברוק: (ד) בסעיף קטן (ג) – (1) במקום הרישה יבוא "לא ימונה לגורם מפעיל גוף מהגופים המפורטים בסעיף 6(א) – כאן יש לי שינוי מהכחול: אני מורידה את (3) – זה יהיה: 6(א)(4) ו-(6).

<חגית ברוק: (3) זה הכנסת, ויש פה התייחסות בהמשך - וכן הגוף המשדר כהגדרתו בחוק שידורי ערוץ הכנסת, התשס"ד–2003‏ (בסעיף קטן זה – הגוף המשדר), בעל עניין או בעל שליטה בגוף המשדר, מי שהגוף המשדר הוא בעל עניין או בעל שליטה בו, או מי שאדם מסוים – זה שינוי מהנוסח - הוא בעל עניין או בעל שליטה בו וכן בגוף המשדר; השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע הגבלות ותנאים נוספים לעניין מינוי הגורם המפעיל ולעניין פעילותו, בין השאר בעניינים אלה: אלה מגבלות בעניין מינוי גורם מפעיל – כל סוג של גורם מפעיל – גם פרטי וגם כזה שאינו פרטי.

<חגית ברוק: (2) פסקה (3) – תימחק; פסקה (3) עוסקת בהיתר ההפעלה.

איתן כבל: האם הוא יוכל, למשל, לפי הסעיף הזה, לאפשר לגורם לעלות לאוויר, שגם ישדר חדשות?

<דנה נוייפלד: כן, אבל זה לא פה.

<דנה נוייפלד: אנחנו כרגע מפרידים בין הגורם המפעיל, מי שמחזיק את הברזלים, לבין מי שמשדר.

איתן כבל: פרי, חשוב שתקשיב לעניין הזה.

איתן כבל: גם נורית.

איתן כבל: סליחה שאני אומר.

איתן כבל: יש פה ניואנס.

<דנה נוייפלד: אני מזכירה ומחדדת – למעשה הגורם המפעיל הפרטי יחזיק בידיו שני מסמכים: הוא יחזיק היתר להפעלת האנטנות, הברזלים.

<דנה נוייפלד: זה מה שאנחנו מדברים עכשיו.

<דנה נוייפלד: הוא יחזיק בידיו גם רשיון לשידורים – רשיון לשידורים חדש ומיוחד, שנגיע אליו בעוד מספר סעיפים.

<דנה נוייפלד: כל הנושאים התוכניים של מה הוא יכול לשדר, איזה תוכן הוא יכול לשדר, איזה תוכן הוא לא יכול לשדר, הפקות המקור וכו' – זה לא עכשיו בעניין ההיתר של האנטנות, אלא נדון בו כשנדבר על רשיון השידורים שיקבל.

<דנה נוייפלד: זה סעיף 12 החדש.

<דנה נוייפלד: זה פרק ד'1.

<דנה נוייפלד: עוד שלושה-ארבעה עמודים.

יעקב פרי: אנטנות זה ציוד קיים או ציוד שצריך להוסיף?

<דנה נוייפלד: כרגע זה מערך שהוא קיים.

<דנה נוייפלד: יכול להיות שיצטרך להוסיף, לשפר.

<שירה גרינברג: לכן אמרנו מודל כלכלי - יש פה השקעות.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: מה שאומרת שירה, ואמר אסף לאורך כל הדרך – העניין של כספים שהם יצטרכו לקבל מכל מיני גורמים זה כדי שיוכלו להשקיע – אם לא, לא ישתלם להם.

<דנה נוייפלד: אתה שאלת לגבי החדשות.

<דנה נוייפלד: זה יהיה בשלב הבא.

איתן כבל: אבל תזכרו שיש לנו עניין בזה.

<חגית ברוק: בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ג), לא ימונה לגורם מפעיל פרטי מי שמתקיים בו אחד מאלה: (1) הוא או נושא משרה או בעל עניין בו – אני מוסיפה על הכחול: או בעל שליטה בו - הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראוי למנותו לגורם המפעיל; (2) מתקיים בו אחד מאלה, והכול בין במישרין ובין בעקיפין: (א) הוא בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, או בעל עניין או בעל שליטה בבעל זיכיון או בבעל רישיון כאמור, או שבעל רישיון או בעל זיכיון כאמור הוא בעל עניין או בעל שליטה בו, או שאדם מסוים – שינוי מהכחול - הוא בעל עניין או בעל שליטה בו וכן בבעל זיכיון או בבעל רישיון כאמור; (ב) הוא בעל רישיון לשידורי לווין או בעל רישיון כללי לשידורי כבלים לפי חוק התקשורת או בעל עניין או בעל שליטה בבעל רישיון כאמור, או שבעל רישיון כאמור הוא בעל עניין או בעל שליטה בו, או שאדם מסוים – שינוי מהכחול - הוא בעל עניין או בעל שליטה בו וכן בבעל רישיון כאמור; (ג) הוא עיתון כהגדרתו בסעיף 6ח4(ג) לחוק התקשורת – יש לי פה תוספת מהכחול.

יעקב פרי: תסבירו את הנושא של העיתון.

<חגית ברוק: הוא עיתון כהגדרתו בסעיף 6ח4(ג) לחוק התקשורת או שהוא בעל עניין או בעל שליטה בעיתון, או שמתקיים בו האמור בסעיף 6ח4(א)(3) או (4) לחוק התקשורת.

<דנה נוייפלד: סעיפי הבעלויות, בדומה לסעיפי בעלויות צולבות - יש לנו בכל אחד מאמצעי התקשורת כיום, שמחזיקים בהם גופי שידור, יש נושא של בעלויות צולבות – גם למי שרוצה לקבל רשיון לכבלים, גם לווין וגם זכייניות של ערוץ 2.

<דנה נוייפלד: הסעיף הזה מותאם למה שקיים היום לבעלויות הצולבות בכבלים.

<דנה נוייפלד: ואז גם שם וגם כאן, לעניין עיתון, יש הגבלות למי שהוא בעלות צולבות.

<דנה נוייפלד: זה הגבלות של בעלויות צולבות.

יעקב פרי: מי שמחזיק גם עיתון- - -

להבהיר לחברי: אני רק רוצה לומר לגברתי שוב, שכשנגיע לעניין התכנים, ומה מותר לשדר ואיך – ארצה הסבר – אני כבר מכין אותך לעניין, שתוכלי להתאמן לקראת זה, בעניין הזה של סיפור התכנים – מי יכול ולמה.

להבהיר לחברי: למשל, קבוצה כמו כבלים ולווין לא יכולים להיכנס, ויש לפעמים ערוץ ייעודי – כן יוכל – איך אומרים, בלי שאני מרחיב – יכול להיות שלא כל האנשים פה מבינים – מה שחשוב לי, שאת הבנת, ונרחיב, כשנגיע לעניין הזה.

להבהיר לחברי: בסדר?

להבהיר לחברי: אני רוצה לוודא שאין כאן דלתות אחוריות.

להבהיר לחברי: את מבינה בדיוק את מה שאני אומר – שיש חוק, שהוא סוג של מסך עשן.

להבהיר לחברי: הוא הברזלים, אבל מאחורי הברזלים יש כל מיני עניינים כאלה ואחרים, שבוקר אחד נתעורר, ונגיד: מה, לא ראינו את זה?

להבהיר לחברי: בבקשה.

<נגה רובינשטיין: נגה רובינשטיין, אני מייצגת את הערוצים המסחריים – 10, קשת ורשת.

<נגה רובינשטיין: אני לא אתייחס עכשיו לאיסור מבחינת הבעלויות הצולבות, אבל אבקש להביא אותו בחשבון כשנגיע לדמי הפצה.

איתן כבל: ברור.

<נגה רובינשטיין: יש איסור על הזכיינים ליטול חלק במכרז, ויחד עם זאת, לאחר מכן הם גם צריכים לממן- - -

איתן כבל: לרגע לא חשבתי שהעניין הזה לא יעלה.

איתן כבל: ברור הוא.

איתן כבל: בתוך התהליכים של אבני היסוד של החקיקה הזאת, כפי שאמרנו, להגיע למשא ומתן, לדין ודברים עם היוצרים, אולפנים ושאר הגופים – אקו"ם ושמאלה וימינה – יש גם העניין של ערוצים 2 ו-10 – עניין התמלוגים וכל מה שקשור בכך.

איתן כבל: נגיע לזה.

איתן כבל: איך אומרים – לא סברתי לרגע שזה לא יעלה.

<נגה רובינשטיין: אני רק רוצה להציע שבעניין אמות המידה, ניתן להפנות לסעיף 45 לחוק הרשות השנייה, ולכל הסימן הזה שקובע אמות מידה בנפרד.

<דנה נוייפלד: אנחנו לא מתייחסים כרגע.

<נגה רובינשטיין: למה לא להפנות לאמות המידה שם?

<דנה נוייפלד: אנחנו לא מפנים כאן לסוגיית אופן הבחירה במכרז.

<נגה רובינשטיין: זה יגיע בהמשך?

<נגה רובינשטיין: בחוק הקיים יש התייחסות לעניין אמות המידה.

<נגה רובינשטיין: זה עבר אישור של ועדת הכלכלה, ובנוסח הנוכחי אין התייחסות בכלל לאמות המידה.

איתן כבל: כשנגיע – נפרט בעניין.

איתן כבל: נתתי לכם את הספייס להתארגן לזה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נמשיך.

<חגית ברוק: (ג2) במינוי גורם מפעיל פרטי יובאו בחשבון, בין השאר, שיקולים אלה: (1) מדיניות הממשלה בתחום הבזק ובתחום השידורים; (2) שיקולים שבטובת הציבור; (3) התאמתו של המבקש לפעול כגורם מפעיל; (4) תרומת מינוי הגורם המפעיל הפרטי לתחרות בתחום השידורים.

<חגית ברוק: "; בגלל שמדובר פה בתשתית תקשורת, הכנסנו למינוי הגורם המפעיל הפרטי שיקולים ששוקל שר התקשורת, שקיימים גם בחוק התקשורת, בבואו של השר לתת רשיון.

<חגית ברוק: זה אותם שיקולים, פחות או יותר.

<חגית ברוק: (ו) סעיף קטן (ד) – בטל;

איתן כבל: בבקשה, רן מלמד.

<רן מלמד: רן מלמד, עמותת ידיד.

<רן מלמד: יש לי שתי הערות מרכזיות לסעיף הזה: אחת, שאלה: למה לא מופיעה ההתאמה שלו בנושא עידוד היצירה המקורית?

<דנה נוייפלד: זה לא כאן.

<רן מלמד: אני חושב שזה כן צריך להיות כאן, נושא היצירה המקורית.

<רן מלמד: הדבר השני זה הנושא של שיקולים של גיוון תעסוקתי של המפעיל, דהיינו האם המפעיל הזה מעסיק או יעסיק, למשל, אנשים עם מוגבלויות, או אנשים שמוגדרים כאוכלוסיות ייחודיות לקידום תעסוקתי, שזה במדיניות הממשלה?

<רן מלמד: אני חושב שזה בהחלט אחד המקומות שאפשר לעשות פה משהו חדש, להכניס את הנושא של הגיוון התעסוקתי.

<מלי פולישוק: אני מסכימה עם רן.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה, דנה.

<דנה נוייפלד: שוב - הסעיף הזה מקביל לסעיף 4 לחוק התקשורת.

<דנה נוייפלד: הוא מתייחס להיתר ההפעלה, שנוגע לברזלים ולא נוגע לשידורים.

<דנה נוייפלד: לכן עניין עידוד הפקות או מגוון הפקות לא רלוונטי לסעיף הזה.

<דנה נוייפלד: זה עוד ארבעה עמודים.

<דנה נוייפלד: זה העתק סעיף 4 לחוק התקשורת, שמדבר על תשתיות.

<רן מלמד: מאוד אשמח להבין, אם דנה יכולה לפרט, איך הברזלים קשורים לשיקולים לטובת הציבור.

<רן מלמד: אשמח לדעת, איך תרומת מינוי הגורם המפעיל הפרטי לתחרות קשור לברזלים?

<דנה נוייפלד: זה עניין תחרות שבתשתיות.

<דנה נוייפלד: שוב, אסביר - הסעיף זה נכתב במקביל – אנחנו מנסים לשמור על הרמוניה בחקיקת התקשורת.

<דנה נוייפלד: סעיף 4ב בחוק התקשורת מונה אותם שיקולים, ואנחנו רוצים ליצור הרמוניה בין סוג ההיתר הזה לסוג הרשיון שניתן שם.

<רן מלמד: כלומר אם יש לקות בחוק הקודם, את משכפלת אותו לחוק הנוכחי, אלא אם כן את חושבת שאין בעיות.

<דנה נוייפלד: אני חושבת שאין בעיה, כי פה מדובר בהיתר להפעלת אנטנות.

<נגה רובינשטיין: סעיף 45 מתייחס להיתר להפעלת אנטנה.

<נגה רובינשטיין: זה בדיוק אמות המידה הרלוונטיות.

<נגה רובינשטיין: למה אתם לא נותנים אותם?

<דנה נוייפלד: אלה שתי שאלות שונות.

<נגה רובינשטיין: למה אתם לא מפנים לסעיף 45?

<דנה נוייפלד: אנחנו לא מדברים עכשיו על המכרז אלא על סעיף שעניינו ההיתר.

קריאה: אולי תרחיבי – מה זה שיקולים לטובת הציבור?

איתן כבל: חברים, אני אענה.

איתן כבל: יש עניין של איכות התשתית, למשל.

איתן כבל: כלומר הם מקבלים תשתית מסוימת, והרצון הוא, בשלב מסוים, אם משדרגים את המערכת, גם הם צריכים לשדרג את המערכת שלהם.

איתן כבל: רן, שוב – אנחנו לא נדלג מעל הבקשה שלך.

איתן כבל: לכשנגיע לעניין התכנים וכל השאלות האחרות, נתייחס.

<רן מלמד: אדוני, מתוך מה שאמרת ומה שהיועצת המשפטית אמרה, אני חושב שדווקא במקום שבו אתה מדבר על תשתיות, ויש אנשים שמפעילים תשתיות, ויש אנשים שצריכים לעבוד כדי להפעיל את התשתיות, לפחות הנושא של הגיוון התעסוקתי יכול להיכנס פה, ולא לדחות אותו לתכנים, ששם הוא צריך להיות, אבל בהקשר אחר.

איתן כבל: טוב.

איתן כבל: אסף.

<אסף אמיר: מי שקיבל את הרישון להפעיל את הברזלים, הוא בעצם יקבל את הרשיון לשידורים.

<אסף אמיר: הוא בעצם יקבע הכול.

<אסף אמיר: אנחנו באמות המידה, איך לתת לו ועל איזה בסיס לתת לו את הדבר הזה, אנחנו לא מכניסים סעיפים כמו סעיף של גיוון תרבותי.

<אסף אמיר: למה אנחנו קודם נותנים לו את החנות, ואז רק ניכנס אתו למשא ומתן, מה יהיה בחנות?

<אסף אמיר: למה לא כשנותנים לו את החנות, שהיא חנות של תוכן, בואו נדבר עכשיו - כמו בכל החוקים האחרים של התקשורת?

<אסף אמיר: אתה דיברת קודם על מסך עשן?

<אסף אמיר: בבקשה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: נמשיך.

איתן כבל: אני מבקש את ההתייחסות – כי אנחנו לא מצביעים עכשיו – לדיון הבא ארצה התייחסות לעניין הזה.

איתן כבל: זה לא מופרך, מה שנאמר כאן.

איתן כבל: אני מבקש את התייחסותכם.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: נמשיך.

איתן כבל: מיכל.

<מיכל גרוס: לעניין טובת הציבור שהוזכרה כאן, איך בדיוק מסירת כל תשתית התמסורת הזאת לגורם פרטי אחד מתיישבת עם טובת הציבור?

<מיכל גרוס: הרי אנחנו היום אלה שדואגים להגיע לכל מקום.

<מיכל גרוס: אנחנו אלה שדואגים לשדר בשעת חירום, ואנחנו אלה שמתקנים כל תקלה, גם במשדרים נידחים, אז איך זה מתיישב עם טובת הציבור?

<מיכל גרוס: ראינו דוגמאות הרי מכל מיני גורמים פרטיים, שלא בדיוק דואגים לטובת הציבור, ואמר כאן ידידי מימון שמילה, שב-2017 הוט תתחיל לענות על דרישות שנקבעו שנים רבות אחורה, והיום עדיין לא עומדות בהן.

<מיכל גרוס: למה לתת מתנה כזאת לגורם פרטי?

<מיכל גרוס: אני רוצה להציע הצעה חליפית.

<מיכל גרוס: אנחנו לא נגד תחרות.

<מיכל גרוס: אנחנו גם לא מדברים נגד רפורמות.

<מיכל גרוס: אנחנו רוצים שיישבו אתנו, ישאירו את הברזלים אצלנו – אנחנו יודעים לעשות זאת טוב, ושיוצאו מכרז רק לערוצים שיעלו על המערך.

<מיכל גרוס: אפשר לבנות מודל כזה.

<מיכל גרוס: מאחר שממילא לא נבנה שום מודל כלכלי ראוי, ומאחר שלא ניתנה הדעת, לא על הנושאים שאנחנו שומעים פה של העשרים, לא של העובדים שקשורים למערך, למרות ש- - -

איתן כבל: מיכל, בבקשה.

איתן כבל: נתתי לך בפעם הקודמת.

<מיכל גרוס: למרות ששירה אמרה בדיון הקודם שלא יהיו פיטורים – אני שמחה שזה לפרוטוקול.

<מיכל גרוס: אז מאחר שאין שום מודל סגור וברור ונהיר, אפשר לשבת אתנו לתת הצעה חליפית.

איתן כבל: מיכל, אני מאוד מכבד ומעריך.

<מיכל גרוס: אני רק מדברת פה בכובע של יו"ר ועד העובדים.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: לבי-לבי, ואני אדם אולי הכי קרוב פה לענייני עובדים, יחד עם זאת, זה מסוג הדברים שצריך לקיים אותו בתוך הממשלה.

איתן כבל: אני לא יכול לבוא לכאן, וכל אחד מהממשלה עכשיו בא אליי עם הסיפור שלו.

איתן כבל: יש ועד עובדים.

איתן כבל: ועד העובדים צריך להתנהל מול משרד התקשורת.

<מיכל גרוס: לפני שהחוק עובר.

איתן כבל: במחילה, העובדה שאני מרשה לעצמי לפתוח כל דבר ולדון בכל דבר – לא יכול להיות דבר כזה.

איתן כבל: לכן אני אומר – אם יש לכם הסתייגויות, אתם כוועד עובדים תבואו לריבון – במקרה הזה משרד התקשורת, משרד האוצר.

איתן כבל: אם אינכם שבעי רצון, לכן להסתדרות עם העניין זה, ואם ההסתדרות תגיד: לא הצלחנו להגיע – אנחנו נקשיב, אבל אני לא יכול כל פעם לעשות ריקוד תימני – אחד לפנים, שניים לאחור.

איתן כבל: זה לא מתאים.

איתן כבל: איני מביע עמדה שהיא במחלוקת מולך, איני מביע עמדה, אם את צודקת או לא צודקת.

איתן כבל: אני אומר: אלה דברים שלא מקומם ברגע זה.

איתן כבל: זה לא פה.

<מיכל גרוס: אבל זה רק אחד מכל הכשלים.

איתן כבל: אני לא פה עכשיו מנהל משא ומתן של עובדים.

<מיכל גרוס: אני מדברת על עצם הפרטת הברזלים כאן.

איתן כבל: מיכל, זה לא הדיון מבחינתי פה.

איתן כבל: אסף, בבקשה.

<מיכל גרוס: רק שאלה – למה אנחנו לא חברים בוועדת המכרזים, הרשות השנייה הקימה את המערך?

איתן כבל: יש פה קצת בלבול.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אני נותן לך את כל הזכות להתייחס.

איתן כבל: אל תיקחי את זה יותר ממה שצריך בעניין הזה.

איתן כבל: כל אחד יכול לבוא – אני לא מתכוון לזה.

איתן כבל: יש דרכים.

איתן כבל: אני חוזר ואומר – אחרי שסיימתם את כל התהליך - יש לכם שר, יש לכם מערכות, לך יש יושבת-ראש, יש לך מנכ"ל או כל מי שצריך.

איתן כבל: קודם כל באים אתם בדין ודברים.

איתן כבל: אני לא יכול להתנהל כך.

איתן כבל: זה גם לא נכון מבחינת התהליכים.

איתן כבל: אסף, בבקשה.

<אסף וסרצוג: אני רוצה להגיב בקצרה.

<אסף וסרצוג: הממשלה קיבלה החלטה, שרוצה להפריט את מערך עידן פלוס.

<אסף וסרצוג: אני מזכיר שגם היום בחוק, בלי השינוי שאנחנו עושים, ניתן להפריט את עידן פלוס – היו על זה גם הרבה דיבורים בעבר.

<אסף וסרצוג: קודם כל, אין פה שום טענה כלפי הרשות השנייה, ואין פה שום אמירה כלפי העובדים, וכפי שהצהרנו ואמרנו, כתוצאה מהמהלך הזה – לא יהיו פיטורי עובדים, לא גויסו עובדים, לא תהיה נגיעה לעובדים, וזה לא ישנה.

<אסף וסרצוג: דיבר אתי ניר – האם יהיו סוגיות תקציביות כאלה ואחרות.

<אסף וסרצוג: אנחנו נשב ונפתור אותן – זה לא רלוונטי לסוגיית העובדים.

<מיכל גרוס: מצוין.

<אסף וסרצוג: עכשיו אני רוצה לומר משהו לעניין המערך.

<אסף וסרצוג: לרשות השנייה אין זכות קנויה במערך, ואתם מתנהגים, לצערי, כאילו כן.

<אסף וסרצוג: המטרה של להפריט את המערך – וזה לא בגלל שיש בעיה ברשות השנייה, אלא בגלל שהרשות השנייה היא גוף רגולטורי, ובגלל, שמה לעשות, מדינה לא צריכה להפעיל מערכי טלוויזיה מקום שאפשר לעשות זאת בצורה יותר יעילה ויותר נכונה על-ידי גוף פרטי.

<אסף וסרצוג: יהיה מכרז, זה יהיה גוף שיהיה תחת היתר הפעלה, הוא יהיה תחת רשיון, יהיה מפוקח ומבוקר, וסביר להניח שבניגוד לרשות שנייה – ושוב, לא כי זאת הרשות השנייה אלא כי זה גוף מדינה – יהיה אפשר לבוא אליו בטענות ובעיצומים ובסנקציות – מה שאי-אפשר היום לבוא לגבי גוף שהוא גוף ממשלתי.

<אסף וסרצוג: אני באמת חושב שהדיון הזה לא צריך להתנהל סביב השולחן הזה.

איתן כבל: גם אני חושב.

איתן כבל: מיכל, אני חושב שכך סגרתי עניין, רק אני מבקש מכם - אני לא מרחיב ונוגע בעניין אמות המידה.

איתן כבל: אני מבקש את זה לדיון הבא, כי בדיון הבא כבר יהיו הצבעות, ונרצה את התשובות.

יעקב פרי: אתי, את ההסתייגויות צריך להגיש עד, נכון?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<חגית ברוק: סעיף קטן (ד) – בטל.

<חגית ברוק: הוא עוסק בהיתר ההפעלה.

<חגית ברוק: נראה ביטוי לזה בהמשך.

<חגית ברוק: בסעיף קטן (ה), במקום "העברת שליטה" יבוא "העברת אמצעי שליטה" והמילים "בין שניתן לו היתר הפעלה ובין אם לאו" – יימחקו; (ח) סעיף קטן (ו) – בטל.

<חגית ברוק: זה גם סעיף שעוסק בהיתר ההפעלה.

2 יבוא: (ב) היתר הפעלה וכן נכסיו של הגורם המפעיל הפרטי הדרושים לו לפעילותו לפי חוק זה אינם ניתנים להעברה, לשעבוד או לעיקול, אלא אם כן ניתן לכך אישור מראש ובכתב מאת השר ובתנאים שקבע.

2 יבוא: (ג) גורם מפעיל פרטי שקיבל היתר הפעלה אינו חייב ברישיון לפי סעיף 4 לחוק התקשורת.

2 יבוא: (ד) הגורם המפעיל הפרטי לא יתנה, במישרין או בעקיפין, מתן שירות לפי חוק זה ברכישה או בקבלה של שירות אחר הניתן על ידו או על ידי אחר או באי־קבלת שירות כאמור, אלא אם כן השר התיר לו לעשות כן בהיתר ההפעלה, בתנאים או בלא תנאים; בסעיף קטן זה, "שירות" – שירות הניתן לציבור או לגופים ששידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות.

2 יבוא: כבר היום בחוק היו הוראות שנגעו להיתר ההפעלה, לסמכויות של השר לקבוע תנאים להיתר ההפעלה, ובאילו נושאים הוא יקבע את התנאים האלו.

2 יבוא: בעצם ריכזנו הכול בסעיף אחד.

2 יבוא: בין היתר, הוספנו התייחסות לקביעת גובה דמי ההפצה בידי הגורם המפעיל הפרטי.

2 יבוא: הכוונה היא שהשר לא יקבע את גובה דמי ההפצה עצמם, אלא ייתן הוראות כלליות, הוראות מסגרת לעניין קביעת דמי הפצה בידי הגורם המפעיל הפרטי, שהוא יהיה זה שיקבע את גובהם המדויק.

<אתי בנדלר: אבל כפי שנאמר כאן, אחת אמות המידה המתוכננות, על כל פנים, בנושא זה, זה גובה דמי ההפצה שהוא יגבה מהגופים שאותם הוא מפיץ.

<אתי בנדלר: אז השר יקבע את ההוראות לאחר מכן, לאחר שהוא כבר יזכה?

איתן כבל: לפני שאת מסבירה, ברשותך - זה נושא.

איתן כבל: מכל ריכוז המילים שהקראת, הסיפור של דמי ההפצה הוא הסיפור המרכזי.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר, שערוצים 2 ו-10 מלינים על העניין הזה, ורואים בכך גורם מאוד-מאוד בעייתי במערכת היחסים ביניהם לבין הגורם החדש שיצטרך לקום, והם – אני אומר זאת בלשון עדינה – עומדים על רגליהם האחוריות בשאלה הזו.

איתן כבל: תכף היא תסביר את כל הדברים.

איתן כבל: נגה, בבקשה התייחסותך.

<נגה רובינשטיין: אומר ברקע הדברים, שמה שנעשה פה הוא שינוי דרמטי לעומת החקיקה הקיימת.

<נגה רובינשטיין: החקיקה הקיימת מאפשר הפרטה של מערך ההפצה לגורם פרטי, אבל רק כזרוע הארוכה של המדינה לצורך הפצת הערוצים החינמיים, עם אפשרות להפצת נוספים, אבל לא כגורם משדר וכמתחרה להוט ויס.

<נגה רובינשטיין: לאופציה הזאת - אנחנו מברכים עליה, היא אפשרית, זה בסדר גמור.

<נגה רובינשטיין: אבל מהעת שבה משנים את הדנ"א של הגורם המפעיל, והגורם המפעיל הוא לא עוד גורם מפעיל; הוא גוף תקשורת לכל דבר ועניין, כזה שישדר טלוויזיה רב-ערוצית, ללא הרגולציה, ללא הפקות מקור, כזה שמקבל מלכתחילה 190,000, 200,000 או 250,000 בתי אבא, כלומר נקודת המוצא שלו – בניגוד, נניח, לסלקום, שהתחילה מנקודת מאפס, אלא נקודת המוצא שלו הוא 200,000 בתי אב, וכזה שאין עליו חובות רגולטוריות, וכזה שמקבל את התשתית מן המוכן, הרי שהתנאים שבו הגוף הזה צריך לפעול הם תנאים שונים מאלה שנמצאים כאן.

<נגה רובינשטיין: כלומר אי-אפשר לומר: הדנ"א השתנה, אבל בוא נמשיך עם דמי הפצה כאילו לא קרה דבר.

<נגה רובינשטיין: אני רוצה להיכנס לעוד סוגיה.

<נגה רובינשטיין: בעצם מה שקרה, שבמהלך השנים ה- - - מימנו את הקמת המערך.

<נגה רובינשטיין: הם יעבירו את התוכן שלהם בחינם על גבי המערך.

יעקב פרי: זה מה שאת צופה שיקרה בעתיד?

<נגה רובינשטיין: לא, ההצעה הנוכחית יוצרת גורם תקשורת חדש.

<נגה רובינשטיין: זה בסדר גמור, אנחנו בעד זה, אבל להביא בחשבון, שיש גוף מתחרה חדש לחלוטין, עם נקודת פתיחה מאוד טובה - אין שום סיבה - ומתחרה כמובן בערוצים 2 ו-10 – אין שום סיבה, שהגוף הזה, שהתשתית שלו מומנה על-ידי הזכיינים, התוכן של הזכיינים הועבר בחינם - אין גם סיבה לממן את התפעול שלו.

<נגה רובינשטיין: רוצה האוצר ליצור מכרז אטרקטיבי כדי שייגשו כמה שיותר – אנחנו מברכים על כך, אבל שלא יעשה את זה באמצעות מימון של הזכיינים או גורמים אחרים בתור גורם פרטי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שירה, בבקשה.

<שירה גרינברג: קודם כל, הסיבה שיש דמי הפצה מגיעה בכלל מחשיבה כלכלית.

<שירה גרינברג: יש מודל חינמי – עידן פלוס וגם הגורם המפעיל, שהוא מחויב לשדר ולספק את הערוצים בחינם לציבור, את אותם ערוצים שנמצאים על עידן פלוס, כדי שהדבר הזה יוכל להתקיים.

<שירה גרינברג: הוא מקבל, כפי שגם ציינו, 160,000 בתי אב.

<שירה גרינברג: הזכיינים מקבלים חשיפה.

<שירה גרינברג: הם חיים על מודל עסקי של הכנסות מפרסומות וכו'.

<שירה גרינברג: הם מקבלים חשיפה ל-160,000 בתי אב, כך שיש פה מודל כלכלי, שמצדיק את דמי ההפצה.

<שירה גרינברג: אין סיבה שלא יהיו דמי הפצה.

<שירה גרינברג: אנחנו גם הקדמנו ואמרנו, כפי שגם נאמר פה על-ידי היועצת המשפטית, שבהחלט הכוונה כזאת במעבר לגוף יעיל הרבה יותר.

<שירה גרינברג: הכוונה כאן תהיה שדמי ההפצה יופחתו אל מול דמי ההפצה הקיימים היום.

<שירה גרינברג: זו המטרה.

<שירה גרינברג: יהיה גוף יעיל יותר, הוא לא יצטרך דמי הפצה כל כך גבוהים.

יעקב פרי: מהם דמי ההפצה כיום?

<שירה גרינברג: אם איני טועה, כ-4-3 מיליון שקלים.

<שירה גרינברג: לכן המודל הכלכלי מחייב את זה, כדי להבטיח את העובדה שעידן פלוס צריך להמשיך להיות כפי שאנחנו מביאים פה בחקיקה, ממשיך להיות גוף שיספק בחינם שידור לתושבי מדינת ישראל.

איתן כבל: אסף, בבקשה.

<אסף וסרצוג: כמה נקודות, לדייק כמה דברים שנאמרו, ואז אתייחס לגופם של הדברים.

<אסף וסרצוג: קודם כל, הגוף הזה הוא גוף עם רגולציה מלאה.

<אסף וסרצוג: זה שיש לו הגנות ינוקא – זה בסדר.

<אסף וסרצוג: כפי שיו"ר הועדה אמר יפה, כולם פה היו תינוקות פעם.

איתן כבל: אם זה לא כתוב, זה ייכתב.

<שירה גרינברג: זה כתוב.

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: אני לא עושה בדיקת חמץ למה שכתוב.

איתן כבל: אם דבורה צודקת, וזה לא כתוב בצורה בהירה, אנחנו נכניס את זה בצורה בהירה.

<אסף וסרצוג: לגוף הזה גם יש השקעות רבות; זה לא שהוא מקבל עכשיו מערך יש מאין.

<אסף וסרצוג: לצורך העניין, בשביל להחליף את כל הממירים, מה שהוא יצטרך לעשות- - -

<אתי בנדלר: הוא יחליף את הממירים או הצרכנים?

<אתי בנדלר: איפה זה כתוב?

<אסף וסרצוג: קודם כל, יהיו לו השקעות רבות.

<אסף וסרצוג: אם הוא ירצה באמת לחדור לבתים, ושיהיה ממיר אחיד עם לוגו שלו, שבו תהיה גם הצפנה שלו, לצורך העניין – אז כן, הוא יצטרך כנראה להשקיע- - -

איתן כבל: לפני שאתה מתקדם, יש מה שנקרא ניסיון חיים.

איתן כבל: אתה יותר צעיר.

איתן כבל: כשאתה בא ורוצה מערכת, אתה מתחייב על הכול.

איתן כבל: אין פה גורם סביב השולחן הזה שלא התחייב לעשות הכול – להגיע לכל מקום, לתת תחרות אמתית.

איתן כבל: הכול בסדר.

איתן כבל: אחר כך יוצאים לדרך, ואז מתחילים האילוצים.

איתן כבל: אני לא רוצה לייצר מצב – אנחנו חייבים לעשות פה סגירה הרמטית, שלא יהיו פה פתאום שתו לי, אכלו לי.

<אסף וסרצוג: אגיע לגוף הדברים.

איתן כבל: אני חייב – ואני רוצה שגם שירה ודנה יקשיבו.

איתן כבל: אנחנו הולכים על המהלך.

איתן כבל: אל תהיו חסרי סבלנות כלפינו.

<אסף וסרצוג: חלילה.

איתן כבל: תן לי.

איתן כבל: גם אמרתי לך את זה בשיחתנו הבוקר.

איתן כבל: אני מרשה לחשוף את שיחתנו.

איתן כבל: כל יום אנחנו מדברים, אבל גם הבוקר.

איתן כבל: אמרתי לך, וגם אמרתי לדנה בהערה חברית.

איתן כבל: יש פה עניינים.

איתן כבל: זה לא – גם משה רבנו ירד מהר סיני, וחלקו עליו, ואתם לא משה רבנו.

איתן כבל: בכל הכבוד, אם יש פה שאלות, שמצריכות הבהרה, אנחנו נשאל אותן, ואתם תשיבו באופן מכובד.

איתן כבל: לא בעצבים.

יעקב פרי: הם משיבים באופן מכובד.

יעקב פרי: השאלה, אם הפתרונות שהם נותנים, מספקים אותנו.

איתן כבל: זו בדיוק הנקודה - כשאתה מערער על הפתרונות, נוצר אפקט לחץ.

<אסף וסרצוג: אני רוצה רק להסביר את המצב, ואז נדבר על הפתרונות כביכול, אם צריך.

<אסף וסרצוג: רק לגבי שאלת המימון של המערך - המערך מומן מתמלוגים.

<אסף וסרצוג: תמלוגים זה הכנסות מדינה.

<אסף וסרצוג: להסתכל על זה ככסף פרטי, זה נחמד, אבל זה הכנסות מדינה.

<אסף וסרצוג: זה מימון מדינה לכל דבר ועניין.

יעקב פרי: זאת הערה מעניינת.

יעקב פרי: אפשר להתווכח על זה.

איתן כבל: זה עניין של תפישה.

<אסף וסרצוג: הכנסות מדינה.

<אסף וסרצוג: זה לא תשלומים לרשות השנייה, דמי הפעלה.

<אסף וסרצוג: המצב החוקי בחוק היום, גם כיום ניתן להפריט את הפעלת המערך.

<אסף וסרצוג: במובן הזה אין שינוי.

<אסף וסרצוג: היום, כפי שאמרנו, מפעילה את זה הרשות השנייה.

<אסף וסרצוג: מעולם לא יצא מכרז להפרטה, אבל זה ניתן על-פי החוק.

<אסף וסרצוג: האם יש שינוי דרמטי במצב הדברים, כפי שהוצג פה?

<אסף וסרצוג: לטעמנו לא, ואסביר למה.

יעקב פרי: לטעמי – בסוגריים וברוח טובה – אם אתה מעביר את סמכויות המועצה לשר, זה שינוי דרמטי.

יעקב פרי: לא אמרתי אם טוב או רע.

<אסף וסרצוג: תכף נסביר את השינוי.

<אסף וסרצוג: זה בגלל העובדה שאנחנו נותנים לו ערוצים נוספים להפיץ בעצמו.

<אסף וסרצוג: תכף נסביר – זאת סוגיה פרטית.

<אסף וסרצוג: אבל לגבי השינוי, כפי שאמרתי, ניתן להפריט את ההפעלה.

<אסף וסרצוג: גם היום ניתן להעלות ערוצים נושאיים – לצורך העניין, ערוצים נוספים בתשלום – דמי מנוי או פרסומות – למערך.

<אסף וסרצוג: לצורך העניין, גם אדם אחד יכול היה להחזיק עד ארבעה ערוצים ואפילו יותר באישור ועדת כלכלה.

<אסף וסרצוג: כלומר אפשרי שהיה עדיין מערך חינמי, ובמקביל אליו איזשהו מערך פרטי שחיים אחד ליד השני.

<אסף וסרצוג: זה המודל שאנחנו מנסים לייצר פה.

יעקב פרי: בפועל זה קרה?

<אסף וסרצוג: לא.

יעקב פרי: זה חשוב.

<אסף וסרצוג: אני לא מדבר אתך אם זה קרה או לא, אלא אם יש שינוי מהותי במצב הדברים.

<אסף וסרצוג: אני רוצה לרדת לסוגיית ההפצה.

<אסף וסרצוג: בניגוד, למשל, לכבלים וללווין היום, שמחויבים לשאת את ערוצים 2 ו-10 לצורך העניין, אבל יכולים לקחת כביכול בעדם תשלום מהציבור, הגורם המפעיל פה יהיה חייב להמשיך לתת אותם בחינם.

<אסף וסרצוג: כלומר הוא לא יוכל לומר לך: אתה רוצה את הערוצים הפתוחים - 2, 10, 1 – תשלם בשבילם, לא משנה כמה.

<אסף וסרצוג: הוא לא יכול לומר את זה.

<אסף וסרצוג: לכן ימשיך להיות מערך הפצה חינמי.

<אסף וסרצוג: מה שאומרים פה חבריי הנכבדים – אני לא רוצה לשלם על ההפצה הזאת, למרות שהיא חינמית, כי אולי הוא גם נהנה מזה על הדרך, ואני לא יודע כמה הוא גוזר עליי כביכול בדרך.

איתן כבל: אז קודם כל הוא לא יוכל לסבסד.

<אסף וסרצוג: זה קודם כל - גם כי זה כתוב בחוק, וגם כי – זה גם משהו שנעמוד עליו – הכוונה שלנו, כפי שהצהרנו פה, היא להפחית את גובה דמי ההפצה.

<אסף וסרצוג: אנחנו רוצים מערך יותר יעיל ממה שיש היום.

<אסף וסרצוג: אנחנו רוצים להפחית את דמי ההפצה גם לערוצים 2 ו-10 וגם לערוצים הציבוריים.

<אסף וסרצוג: אז המטרה שלנו קודם כל היא מטרה מוצהרת.

<אסף וסרצוג: זאת נקודה אחת.

<אסף וסרצוג: והנקודה השנייה, שבסופו של דבר הערוצים האלה ימשיכו להיות מופצים בחינם.

<אסף וסרצוג: אם אנחנו אומרים: אל תשלמו – הם פשוט לא יהיו מפוצים, כי הגורם המפעיל – אנחנו לא מצפים מגורם כלשהו, לא משנה אם זה המדינה או גורם פרטי - מי ישלם על ההפצה?

<אסף וסרצוג: הם מופצים בחינם.

<אסף וסרצוג: אתה גוף, אתה מופץ בחינם לאוויר.

יעקב פרי: אני לא מבין - מי בסופו של דבר יישא בנטל?

<אסף וסרצוג: ערוצים ציבוריים – כספי המסים.

<אסף וסרצוג: ערוצים 2 ו-10 מגיעים לקבל תפוצה יותר רחב, כפי ששירה אמרה - מהמודל המימוני של הפרסומות.

<אסף וסרצוג: אם הם מגיעים לקהל יותר רחב, מי אמור לשלם על ההפצה הזאת?

<אסף וסרצוג: זה החוק היום.

איתן כבל: אני רוצה לומר לחברי הכנסת – אתה ואני, אסף – אתה מכיר את זה שאתה רוצה להקים בשכונה קאנטרי קלאב.

איתן כבל: כל העיר אומרת: חייבים קאנטרי קלאב.

איתן כבל: ואז כל אחד אומר: אבל למה לידי?

איתן כבל: כלומר בסוף-בסוף, אני לא רוצה שהחוק הזה, שכולם אומרים: הוא חשוב, אבל אנחנו נכניס בו כל כך הרבה – ואגב, כולם יצדקו, רק דבר אחד לא יקרה – לא תהיה תחרות.

איתן כבל: איני פוסל אף אמירה שנאמרת פה.

איתן כבל: כל הנקודה היא למצוא את נקודת האיזון שלה.

איתן כבל: למשל, אם יש העניין שמעלה אותו נגה רובינשטיין, אני לא אומר שמה שהיא אומרת, הוא מופרך.

יעקב פרי: אני חושב שהיא צודקת, רק איך עושים א זה?

<דנה נוייפלד: מי ישלם?

<דנה נוייפלד: מישהו צריך לשאת בעלות.

<דנה נוייפלד: מי יישא בעלות?

<דנה נוייפלד: אם אין דמי מנוי, שמתוכם אפשר לממן את אותם דמי הפצה כפי שיש בכבלים ולווין, מי יממן?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לך, שאם הגורם הזה, שאנחנו קוראים לו היום עידן פלוס, לא יתרחב והוא לא יצליח לגייס אליו עוד לקוחות, אז הוא יהיה עוד גורם.

איתן כבל: הוא לא יהיה גורם מתחרה.

איתן כבל: הוא יהיה נכה בדיוק כפי שהוא היום.

<אסף וסרצוג: אבל אז על אחת כמה וכמה- - -

איתן כבל: סליחה, אני מנסה לומר בדיוק את זה – אני לא יכול לאחוז את החבל משני קצותיו וגם לכל אורכו ורוחבו, במובן הזה שאני אומר:

איתן כבל: כולכם צודקים.

איתן כבל: אין מישהו סביב השולחן הזה שהיתה לו אמירה שאגיד שהיא מופרכת – צא מהחדר.

איתן כבל: כל העניין, פרי - במקום שכולם צודקים לא יצמח – יהודה עמיחי.

איתן כבל: כולם צודקים.

איתן כבל: אם כולם צודקים, ברור שהחוק לא יצליח לעבור.

איתן כבל: בבקשה.

<זיו מאור: מדברים הרבה על התחרות, ושוכחים שהתחרות היא לא רק על הצרכן אלא גם על הספקים השונים שנמצאים בשוק, בין אם זה תוכן, בין אם זה גופי שידור.

<זיו מאור: המציאות שבה נותנים למפעיל את האפשרות לגבות דמי הפצה, אבל לא קובעים לו כמה, היא המציאות, והיא הצעה אופטימלית, כי בסופו של דבר דמי ההפצה יהיו אפס, כי אם ערוצים 2 ו-10, שמספקים תוכן שהצרכן רוצה לצפות אותו, ואם המפעיל החדש לא יספק אותו, הצרכנים לא יתחברו אליו, הם יוכלו להוריד את דמי ההפצה למינימום.

<זיו מאור: הם יוכלו לומר: אנחנו לא רוצים לשדר דרכך, אנחנו לא משלמים לך דמי הפצה.

<זיו מאור: נעביר אותם דרך יס והוט.

<זיו מאור: אם החוק לא מאפשר לערוצים המסחריים שלא לשלם דמי הפצה בכלל, ובכך גם לא להעביר את הערוצים בכלל – את זה יש לתקן.

<זיו מאור: זו הטענה שלנו.

איתן כבל: חבר'ה, אתם רואים שיש עמדות שונות משלכם.

איתן כבל: לכן אני תמיד אוהב לשמוע אותו – הוא מכניס אותנו לפרופורציות.

איתן כבל: נגה.

<שירה גרינברג: לא.

<שירה גרינברג: אמרתי שהנוסחה היא הרבה יותר רחבה – היא להבטיח לציבור לקבל בחינם את הערוצים.

<נגה רובינשטיין: זאת לא נוסחה כלכלית.

<נגה רובינשטיין: 8 מיליון ₪ לא שווים 190,000 בתי אב, וגם תנו לנו את אפשרות הבחירה, אם זה המצב.

איתן כבל: כיוון שאנחנו מכירים הרבה מאוד שנים, חשבתי שתבואי עם רעיונות קצת יותר טובים מזה.

איתן כבל: זה רעיון שנתלש לנו הראש, כשאנחנו עושים לא.

<נגה רובינשטיין: אין הוראה שאוסרת סבסוד- - -

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בבקשה.

<מיכל גרוס: אמרת שזה מערך נכה.

<מיכל גרוס: יש לי שאלה אמתית – למה לפני שנתיים לא נתנו לנו את כל הסיוע שמוכנים לתת היום לגורם פרטי כדי שהערוצים יעלו על המערך, ולמה חסמי הכניסה, שהיו קיימים לאורך כל התקופה הזו, ייעלמו להם פתאום?

איתן כבל: העלית את זה בדיון הקודם.

<מיכל גרוס: אם אתה רוצה עלייה מהירה לאוויר, בינתיים תקפיאו את העניין של הברזלים, ותעלו את הערוצים.

איתן כבל: לא נעים לי לומר לך - הסוסים כבר לא באורווה.

<מיכל גרוס: אנחנו אופטימיים.

איתן כבל: אפשר להיות אופטימיים.

איתן כבל: אפשר גם לכתוב על זה ספרות.

איתן כבל: זה לא העניין.

איתן כבל: אני לא שם.

איתן כבל: חברים, עוד שתי דקות אנחנו מסיימים.

איתן כבל: ככה זה כשנהנים – הזמן עובר מהר.

איתן כבל: דנה, בבקשה, כי אני רוצה לסכם את מה שעשינו עד עכשיו.

<דנה נוייפלד: יש פה דילמה מאוד חזקה.

<דנה נוייפלד: זה לא ששני הצדדים צודקים, אלא אלא איזה אינטרס גובר.

איתן כבל: נכון.

<דנה נוייפלד: כרגע סביב השולחן יושבים רק גורמים שמעוניינים לא לשלם, ואין פה כל כך ביטוי לצרכנים, שאמורים כן לשלם.

<נגה רובינשטיין: האוצר לא מעוניין לשלם.

<דנה נוייפלד: האוצר זה הציבור.

<דנה נוייפלד: הכסף לא מגיע מהשמיים.

<דנה נוייפלד: הוא צריך שמישהו יממן אותו.

<דנה נוייפלד: המצב דהיום הוא שעבור ההפצה הזכייניות משלמות.

<דנה נוייפלד: החוק לא משנה מהמצב הזה.

<דנה נוייפלד: הזכייניות שמשלמות, מעוניינות לא לשלם.

<דנה נוייפלד: זה בסדר, אבל אז מישהו אחר צריך לשאת בתשלום.

<דנה נוייפלד: לעניין הסבסוד, ההיתר קובע כרגע - לשאלתך – לגבי קביעת השר בדמי ההפצה.

<דנה נוייפלד: אגב, המועצה היום לא קובעת את דמי ההפצה.

<דנה נוייפלד: גם היום מי שקובע את דמי ההפצה, זה השרים.

<דנה נוייפלד: אנחנו לא משנים מבחינת הסמכויות, לא מעבירים סמכות מגוף לגוף.

<דנה נוייפלד: אותו גורם שקובע היום, הוא הגוף שיקבע מחר.

<דנה נוייפלד: מה שכן הוספנו – בשביל לשמור על עיקרון, שלא יהיה סבסוד צולב, בדיוק בשביל זה ניתנה סמכות לשר לקבוע דמי הפצה.

יעקב פרי: אבל אמרת שהיה שינוי.

<דנה נוייפלד: אסביר.

<דנה נוייפלד: היום דמי ההפצה מפוקחים, ונקבעים בתקנות.

<דנה נוייפלד: התקנות הן בידי השרים.

<דנה נוייפלד: מחר מה שיקרה, כלפי המנגנון החדש - תהיה הצעה – ככל הנראה; שוב, אנחנו לא מחליפים את ועדת המכרזים, אבל זאת הכוונה המוצהרת של האוצר – שדמי ההפצה יוצעו במכרז, ומי שיציע את ההצעה הנמוכה ביותר עבור דמי הפצה, זה יהיה הגורם שייקח בחשבון את בחירת הזוכה, אבל המכרז מתקיים בנקודה אחת בזמן, וכדי להבטיח שגם לאחר המכרז, שיש סמכויות רגולטוריות, לפקח על גובה דמי ההפצה, שהזוכה לא ישנה שנתיים אחרי המכרז, נקבעה סמכות לשר לקבוע גם את העקרונות מבחינת מה יהיה בעתיד, וגם מבחינת אי-הסבסוד הצולב.

<שירה גרינברג: זה אחד הקריטריונים.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר שאמת מידה אחרת היא התשלום, שהגורם המפעיל הפרטי יציע למדינה עבור המערך.

<אתי בנדלר: יכול להיות שהוא יציע תשלום נמוך עבור המערך, וגבוה בדמי הפצה.

<אתי בנדלר: או ההפך – נניח שהוא יציע למדינה תשלום מאוד-מאוד גבוה, ואז הוא יצטרך לממן את זה מדמי הפצה גבוהים.

<מיכל רפאלי כדורי: למה אתה מניח את זה?

איתן כבל: סלחי לי, מותר לי להניח, כפי שהנחנו דברים כשאתם יצאתם לאוויר, ואחרים יצאו לאוויר.

איתן כבל: אני עדיין לא קבעתי עמדה.

איתן כבל: אל תקצפי לדברים שלי.

איתן כבל: יש פה נקודה, שאני לוקח אותה בחשבון.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את החלק שלנו עד כאן.

איתן כבל: כיוון שבפעם הבאה אנחנו כבר מצביעים על הסעיפים, ובסך הכול הכללי אנחנו חוזרים לאותן אבני יסוד בתוך התהליך, ותכף אומר לך עוד נקודה שאני רוצה שתתכוננו אליה, כי יש פה ח"כים שיעלו אותה.

איתן כבל: הם לא נמצאים פה, אבל אני רוצה כבר להסב תשומת לבכם לעניין.

איתן כבל: אני רוצה לומר עניין היוצרים לסוגיהם – יוצרים כמסגרת על למפיקים ולכל מערכת היחסים המתקיימת – ינוקא, לא ינוקא, כמה שנים – אני אומר את זה בכותרת גדולה; לא נחזור על הכול.

איתן כבל: כבר אמרתם את הדברים שלכם, אתם נמצאים בדין ודברים.

איתן כבל: שם גנרי.

איתן כבל: אני אומר לכם, אסף, שירה ודנה – אנחנו רוצים לקבל את זה לא כשאנחנו קוראים את זה תוך כדי תנועה לכאן.

איתן כבל: אני גם אומר, שאף אחד לא יחשוב שהוא יכול לנצל את העובדה שזה יבוא לפה – נקודות הכרעה, אתה מכיר את זה, איפה שנוכל לשים את ידינו.

איתן כבל: אסף, עוד שם גנרי, כי חשוב לי להדגיש שעניין דמי התשלום – תמלוגים – יש פה עניין נוסף – גם הסיפור של אקו"ם, תל"י ואחרים, שאני לא יודע עד כמה – זה דבר דבור על אופניו אל מול היוצרים – דבר שני.

איתן כבל: דבר שלישי, עו"ד אפורי, אני יכול לומר, כל עניין מערכת היחסים המתקיימת אל מול האולפנים הגדולים, זה גם חלק משלוש המדרגות שקבענו, ואיני מגדיר את חשיבותם – מי יותר ומי פחות.

איתן כבל: סיכמנו שצריך להגיע להבנות, ולהביא לנו.

איתן כבל: אני יודע שגם אתך יש שיח.

<תמיר אפורי: לצערי, לא.

איתן כבל: זה נקרא להפעיל לחץ פיזי לא מתון.

איתן כבל: אגיד לך למה – בסוף זה יצטרך להיות כאן עם הצעה.

איתן כבל: לא צריך להוסיף לי אמירות.

איתן כבל: אני משתדל לא להתרשם מהן.

איתן כבל: לכן אני אומר – יישבו האדונים המכובדים.

איתן כבל: או תביאו הצעה, או לא תהיה הצעה.

איתן כבל: הרי בסוף אין כאן בוקר אחד אתה מתעורר.

איתן כבל: יהיה כאן דיון.

איתן כבל: נקודה נוספת היא דמי ההפצה.

איתן כבל: האמת נמצאת באמצע ביניכם.

איתן כבל: היא לא העמדה שבשום פנים ואופן.

איתן כבל: אסף, דנה – אנא, שבו אתם.

איתן כבל: אנחנו, בכל מקרה, חברי הכנסת, נכריע – שאף אחד לא יתבלבל בזה – תוך, פרי, האיזון בין כל הדברים שעליהם אנחנו מדברים.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.