ועדת הכנסת, כנסת 20, פרוטוקול מספר 178, 2016-12-06 12:00

יואב קיש: שלום לכולם, צהריים טובים, מתנצל על האיחור.

יואב קיש: אנחנו נפתח את הישיבה שתדון בנושא: העסקת אנשים עם מוגבלות בכנסת, במסגרת ציון היום הבינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלות.

יואב קיש: קודם כל, תודה לליאת שפה עומדת ליד מנכ"ל הכנסת ומתרגמת לשפת הסימנים.

יואב קיש: עשינו את הדיון הזה לקשת חברי הכנסת: קארין אלהרר ואילן גילאון, שביקשו שנקיים דיון בנושא הנושא.

יואב קיש: אני חושב שהנושא הזה מאוד חשוב, ואני חושב שהכנסת בעניין הזה מהווה דוגמה וראוי שהעניין הזה יוצג ואנשים ידעו וייראו.

יואב קיש: אני מאחל לכל המגזר הציבורי וגם למגזר הפרטי ללכת בכיוון הזה ולעמוד גם בחקיקה שנעשתה לאחרונה בכנסת, וגם במגזר הפרטי, הסיכום שיש בין ההסתדרות למעסיקים.

יואב קיש: ברשות חברי הכנסת, אני אתן דווקא למנכ"ל להציג את המצגת, ואחרי זה נושא שילוב עובדים עם מוגבלות בכנסת.

אלברט סחרוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אלברט סחרוביץ: בהזדמנות זו, גם מגיע לך מזל טוב ליום הולדתך.

יואב קיש: תודה רבה.

אילן גילאון: מזל טוב.

אילן גילאון: בשבוע הבא נביא לך ריבה.

אילן גילאון: תקבל.

אלברט סחרוביץ: כבר היה שווה.

<אתי בן יוסף: אלוף הריבות.

אלברט סחרוביץ: חברי הכנסת קארין אלהרר ואילן גילאון, היוזמים של היום הזה, זו הזדמנות להודות לכם לא רק על היוזמה של היום הזה אלא על פועלכם בכל ימות השנה בנושא העסקה ושילוב אנשים עם מוגבלות.

אלברט סחרוביץ: לפני שאני אכנס למודל ההעסקה של הכנסת ואציג בפניכם את החזון שלנו, ברצוני להודות על התרגום לשפת הסימנים, וזה על-פי בקשתם של חברי הכנסת גלאון ואלהרר.

אלברט סחרוביץ: הכנסת נערכה בראשות אגף מערכות מידע, רובי וברוך, כמה שאפשר, תמיד יש מקום לשיפור, לתת את זה בכמה ועדות בו-זמנית, להנגיש את היום הזה לאנשים גם מבחינת שפת הסימנים וגם מבחינת התרגום.

אלברט סחרוביץ: שוב, תודה רבה, ועכשיו נעבור ברשותכם לנאום.

אלברט סחרוביץ: ביום מיוחד זה אני גאה להציג בפניכם את פועלה של הכנסת לשילוב אנשים עם מוגבלות בתעסוקה.

אלברט סחרוביץ: כידוע לכם, הכנסת פעלה ופועלת לשילובם של אנשים עם מוגבלות על-פי החזון שחרתה על דגלה: לשמש מודל של מצוינות, קדמה ושוויון הזדמנויות בשירות הציבורי.

אלברט סחרוביץ: הכנסת מעודדת את שיקומם של אנשים עם מוגבלות ואת שילובם התעסוקתי בכנסת, ומאפשרת להם בדרך זו השתלבות מכובדת בקהילה, ובדרך זו אף מבקשת להוביל שינוי בתפיסת הציבור ולשפר את תדמיתם של אנשים עם מוגבלות.

אלברט סחרוביץ: זכותם לקבל שכר הוגן ותנאים סוציאליים מלאים.

אלברט סחרוביץ: הכנסת היתה ועודנה חלוצה בשירות הציבורי בהעסקת עובדים עם מוגבלות, ואף החלה בהעסקה ישירה של עובדים עם מוגבלות עוד בשנת 2008 בהובלתה של יושבת-ראש הכנסת דאז, הגברת דליה איציק.

אלברט סחרוביץ: חשוב לציין שמדובר בהעסקה ישירה שוות-זכויות ותנאים סוציאליים מלאים.

אלברט סחרוביץ: בחלוף השנים למדנו מניסיוננו כי באמצעות שילוב של אנשים עם מוגבלות בתעסוקה, נוצר מפגש המעשיר הן את האנשים עם המוגבלות והם את הכנסת ועובדיה.

אלברט סחרוביץ: העובדים הפכו לחלק בלתי נפרד מהיחידות השונות בהן הם מועסקים ומהבית הזה בכלל.

אלברט סחרוביץ: הם ממלאים תפקידים נחוצים, ותרומתם מורגשת באופן יומיומי.

אלברט סחרוביץ: הם אינם על תקן של סעד או צדקה, אלא עובדים לכל דבר ועניין.

אלברט סחרוביץ: מחויבותה של הכנסת לשילוב אדם עם מוגבלות בתעסוקה זכתה לקבל ביטוי שוב עם קבלת החלת הממשלה מס' 2261 שהגדילה את יעד השילוב של אנשים עם מוגבלות בשירות הציבורי ל-5% מכלל המועסקים.

אלברט סחרוביץ: ברוח זו פניתי ליושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, בבקשה להקצאת משרות פנויות המיועדות לאיוש אנשים עם מוגבלות.

אלברט סחרוביץ: עם קבלת ברכתו של יושב-ראש הכנסת למהלך זה, פעלנו בשיתוף אגף בכיר משאבי אנוש בהליך איתור ייחודי לאיוש משרות המיועדות להעסקת עובדים עם מוגבלות שהסתיים בימים אלו.

אלברט סחרוביץ: מעבר למה שכתוב בדף – זה מהלך תקדימי, לא היה דבר כזה בשירות הציבורי, ואני מקווה שגם תוצאותיו שתיכף תוצגנה פה, יהוו מודל ודוגמה ליתר הגופים.

אלברט סחרוביץ: בכוונת הכנסת לקלוט שמונה עובדים בעלי מוגבלות שכלית והתפתחותית, לשלבם בהעסקה ביחידות הכנסת השונות בתנאי העסקה שוויוניים, תוך ליווי של הגורמים המקצועיים.

אלברט סחרוביץ: לסיכום, אציין בסיפוק כי עד כה, שילוב עובדים עם מוגבלות בכנסת נתפס כמודל הצלחה, ומביא לכנסת גאווה רבה.

אלברט סחרוביץ: יש לנו פה שלושה עובדים: סמדר, גיא ותמי, שהם חלק מהנוף שאני רואה כל יום.

אלברט סחרוביץ: אתם גאווה בשבילנו.

אלברט סחרוביץ: זו הזדמנות להודות לכם על מה שאתם עושים פה מדי יום.

אלברט סחרוביץ: אנו עדים להתקדמות ביכולות העובדים, טיפוח כישורי חייהם, לצד פיתוח כישורי העבודה שלהם.

אלברט סחרוביץ: מעל במה זו, אני קורא למשרדי הממשלה ולשירות הציבורי בכלל, לעמוד לימינם של אנשים עם מוגבלות המבקשים להשתלב בעולם העבודה וליטול חלק ממאמץ הלאומי החשוב הזה, להביא לשילובם בתעסוקה ובחברה.

אלברט סחרוביץ: תודה רבה לכם.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה להודות לך, אלברט, על כל העשייה שלך בעניין הזה.

יואב קיש: אני חושב שתצטרף אליי גם בתודות ובברכות למנכ"ל הקודם, רונן פלוט, שגם הוא - - -

אלברט סחרוביץ: למנכ"לים הקודמים.

יואב קיש: נכון, גם המנכ"לים הקודמים וגם יושבי-הראש הקודמים, והתהליך הזה הוא תהליך ארוך-שנים בכנסת, ודאי ובוודאי תודות לכל אלה שהיו שותפים למהלכים האלה, וכמובן גם לך וליושב-ראש יולי אדלשטיין שהיום אתם אלה שמחזיקים את הלפיד בעניין הזה.

יואב קיש: בבקשה, נעבור למצגת.

<מירה פיירשטיין: צהריים טובים, שמי מירה פיירשטיין, ראש אגף בכיר משאבי אנוש בכנסת.

<מירה פיירשטיין: בהמשך לדבריו של מנכ"ל הכנסת אני אציג בפניכם מצגת קצרה שמסכמת את עשור הפעילות שלנו בשילוב עובדים עם מוגבלות בכנסת, שבאה לידי ביטוי בימים האחרונים כשסיימנו הליך איתור שבמסגרתו אנחנו עתידים לקלוט שמונה עובדים נוספים.

<מירה פיירשטיין: קודם כל, בהמשך לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שנחקק בשנת 1998, ובהתאם למדיניות של כמה יושבי-ראש הכנסת ומנכ"לי הכנסת, אגף בכיר משאבי אנוש פועלים לקידום ייצוג הולם של אנשים עם מוגבלות בקרב העובדים וגם להעסקת עובדים עם מוגבלות.

<מירה פיירשטיין: ב-2006 קלטנו 19 עובדים עם מוגבלות בכנסת.

<מירה פיירשטיין: אז ההעסקה לא היתה ישירה.

<מירה פיירשטיין: עשינו את זה באמצעות התקשרות עם שתי עמותות: "אלווין" ו"שק"ל" – אני רואה כאן את הנציגים של העמותות – המפעילות תוכנית תעסוקה טיפולית שיקומית וגם באמצעות אגף השיקום של משרד הביטחון.

<מירה פיירשטיין: בשנת 2008, כפי שציין מנכ"ל הכנסת, עשינו מהלך שאין לו דוגמה בשירות הציבורי ואנחנו קלטנו את העובדים הללו בהעסקה ישירה כעובדי הכנסת, ושיבצנו אותם; עשינו להם אבחון תעסוקתי, משרד הכלכלה, והם המשיכו את ההעסקה שלהם ביחידות.

<מירה פיירשטיין: ב-2012 זכינו באות הוקרה למעסיק מטעם "קרן שלם" על שילוב העובדים במרקם התעסוקתי במשכן, ובשנה זו העובדים קיבלו כתב מינוי והיום הם עובדים קבועים לכל דבר ועניין.

<מירה פיירשטיין: זה טקס שנעשה עם יושב-ראש הכנסת דאז, הכנסת ה-18, טקס קבלת כתב מינוי.

<מירה פיירשטיין: ב יוני 2016 קיבלנו ברכה מחודשת של יושב-ראש הכנסת ה-20 יולי יואל אדלשטיין ומנכ"ל הכנסת אלברט סחרוביץ, להקצאת משרות נוספות, והפעם ייעדנו אותם לעובדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית, בעגה המקצועית זה נקרא: מש"ה, והמועמדים האלה כולם על רצץ הספקטרום האוטיסטי או מוגבלות שכלית התפתחותית ושיעור הנכות שלהם הוא 40% לפחות.

<מירה פיירשטיין: החלטנו לעשות הקצאה דווקא לאנשים עם מוגבלות כזו, מאחר שנמצא שיכולת ההשתלבות שלהם בשוק התעסוקה הוא נמוך במיוחד, וקשה להם מאוד להתחרות על משרות.

<מירה פיירשטיין: פרסמנו בספטמבר 2016 איתור פומבי, האיתור הזה היה איתור פומבי, בעיתון, באתר האינטרנט של הכנסת, עשינו שיווק באמצעות העמותות, באמצעות המטה לשילוב עובדים עם מוגבלות, ובסופו של דבר, קיבלנו כ-90 מועמדויות.

<מירה פיירשטיין: בהליך האיתור הזה ליווה אותנו משרד הכלכלה, המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות, נציבות שוויון אנשים עם מוגבלות, משרד הרווחה – האגף לטיפול באדם עם מוגבלות שכלית והתפתחותית, והמכון להנגשה קוגניטיבית.

<מירה פיירשטיין: אני רוצה לציים שעשינו עוד מהלך מאוד ייחודי, שהנגשנו, עשינו הנגשה קוגניטיבית לטופס המועמדות ולכל הליך האיתור, זה מה שנקרא: לפשט את הטופס, מטופס הגשת מועמדות של חמישה עמודים, הטופס הפך ל-46 עמודים כדי שהמועמד או מי מטעמו יוכל למלא את הטופס.

<מירה פיירשטיין: ישבה ועדת קבלה, החלטנו לזמן את כל מי שעמד בדרישה של אותה מוגבלות לוועדת קבלה כדי לתת להם הזדמנות להציג את עצמם ולחברי הוועדה להתרשם מהיכולת שלהם להשתלב בעבודה בכנסת.

<מירה פיירשטיין: בחרנו שמונה מועמדים, אנחנו נמצאים עכשיו בשלב של הליכי קליטה ואני מאמינה שבחודש הקרוב פה יהפכו להיות עובדי הכנסת.

<מירה פיירשטיין: איך אנחנו הולכים לקלוט את העובדים האלה?

<מירה פיירשטיין: בעצם כמו שעשינו בדיוק לפני עשור.

<מירה פיירשטיין: כמו עובדים שקלטנו ב-2006, גם כאן אנחנו נשבץ אותם ביחידות הכנסת השונות בתפקידי סיוע מנהלי.

<מירה פיירשטיין: זה יכול להיות סיוע מנהלי בוועדות הכנסת השונות, במחלקת הסדרנים, גם ביחידות המינהל, אגף בכיר מ שאבי אנוש, מרכז המבקרים, מרכז המחקר והמידע, יש לנו כבר כמה תפקידים שסומנו על-ידינו.

<מירה פיירשטיין: ההעסקה כמובן תהיה העסקה ישירה, כמו כל העובדים בכנסת, ההסכם הקיבוצי החל על עובדי הכנסת בדירוג המנהלי ובתשלום התוספות הפרלמנטריות הייחודיות המשולמות לעובדי הכנסת.

<מירה פיירשטיין: אנחנו מתאימים את התפקיד בשיתוף פעולה עם גורמים מקצועיים מתאימים, אם מהגורמים המלווים, זה "אלווין" ו"שק"ל".

<מירה פיירשטיין: אנחנו מקבלים קצת מידע על מי שהיה לו ניסיון תעסוקתי קודם והאבחון שנעשה להם עוד מעט במשרד הכלכלה.

<מירה פיירשטיין: כיום העובדים משובצים בלשכת יושב-ראש הכנסת, ועדות הכנסת, מחלקת הסדרנים, לשכה משפטית, משמר הכנסת, הארכיון ועוד.

<מירה פיירשטיין: אנחנו מלווים את העובדים האלה עם גורמים מקצועיים נוספים מהתחלה, תוך כדי העובדה, כל הזמן ליווי צמוד.

<מירה פיירשטיין: כשצריך, אנחנו גם עושים לעובדים האלה ניידות.

<מירה פיירשטיין: בדרך-כלל הצלחנו בשיבוצים, אבל קרו לנו מקרים, כמו עם עובדים אחרים שהשיבוץ לא מסתדר, ואז אנחנו מניידים אותם לתפקיד אחר בכנסת.

<מירה פיירשטיין: אנחנו פועלים כל הזמן כדי לעשות את השילוב כמה שיותר מוצלח.

<מירה פיירשטיין: כך למשל, עשינו יום עיון מיוחד לממונים על העובדים עם מוגבלות ולעובדים עצמם.

<מירה פיירשטיין: היום הזה היה יחד עם חברת לוטם, שהיא מתמחה באנשים עם מוגבלות.

<מירה פיירשטיין: היום הזה היה מחוץ לכנסת.

<מירה פיירשטיין: זה יום אינטראקטיבי של פעילויות, של שיח, והיום הזה נמצא אצלנו בתוכנית העבודה.

<מירה פיירשטיין: גם העובדים החדשים שייקלטו, נעשה להם שבוע אוריינטציה יחד עם מנכ"ל הכנסת, יחד עם הממונים העתידיים, כדי להקל כמה שיותר על תהליך ההשתלבות.

<מירה פיירשטיין: אני רוצה להודות כאן לכל הגורמים שהם שותפים להצלחה שלנו, בראש ובראשונה ליושב-ראש הכנסת; הזכיר גם מנכ"ל הכנסת הנוכחי אלברט סחרוביץ, היתה תרומה גם ליושבי-ראש הכנסת ומנכ"לי הכנסת הקודמים, אבי בלשניקוב, דן לנדאו ורונן פלוט, וכמובן, מנכ"ל הכנסת הנוכחי, ועכשיו קיבלנו את המשרות החדשות, ביוני 2016.

<מירה פיירשטיין: לנציגי העמותות, לעובדי העמותות, לעובדי הכנסת, העובדים שלנו, המנהלים והעובדים שמקבלים את העובדים עם המוגבלות בנפש חפצה, בסבלנות ובסובלנות.

<מירה פיירשטיין: ואחרונים חביבים, אתם העובדים שלנו, שתיכף ניתן לכם גם את זכות הדיבור, על העבודה המסורה וההשתלבות שלכם.

<מירה פיירשטיין: תודה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: אני רוצה להודות באופן אישי לחבר הכנסת איציק שמולי, ולאורן הלמן, לא חבר הכנסת, אבל שותפים שלי בהצעת החוק שילוב עובדים עם מוגבלות, ולחברי הכנסת רבים נוספים שהצטרפו.

יואב קיש: קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה, תודה רבה למנכ"ל ולמירה על המצגת.

קארין אלהרר: ביום הזה מתקיימים דיונים בכל ועדות הכנסת, ובכל הדיונים אנחנו רואים עבודה של משרדים ממשלתיים, והדבר שהיה חסר בכל הוועדות שהשתתפתי בהן עד כה הוא התכלול והסנכרון.

קארין אלהרר: זה מדהים, כי הכנסת לקחה על עצמה משהו מבלי שהיא היתה חייבת, מבלי שמישהו עמד לה עם רגולציה על הראש, והתחילה במהלך שהוא היה חסר תקדים בשעתו, וגם היום ביחס למשרדי הממשלה ולשירות הציבורי בכלל, המספרים מעידים על כך וגם ההצלחה, שניתנו תשומות לעניין הזה.

קארין אלהרר: בהחלט אומר שחשבו על כל פרט וזה לא דבר שהוא מובן מאליו.

קארין אלהרר: זה נוראי בעיניי שיש היררכיה של מוגבלות, ביום אחד מעדיפים את זה וביום אחר את ההיא, אבל זה נכון שמוגבלות קוגניטיבית התפתחותית היא מוגבלות שיש לה חסם הרבה יותר גדול בקרב מעסיקים פוטנציאליים, והעובדה שהקדישו מכרז לסוג המוגבלות הזה בעצם יש פה אמירה חברתית צודקת ומוסרית שאומרת, כולם חלק מהמשחק.

קארין אלהרר: זה לא רק אומרים שוויון, אלא גם עושים שוויון, ואני מברכת את כל העוסקים במלאכה.

קארין אלהרר: ברור שזה לא פשוט.

קארין אלהרר: אני לא אומרת לכולם, לכו, צאו לעבודה, כולם מחכים לכם, המועסקים גם בוודאי נתקלים באתגרים ומכשולים, והמטרה המרכזית של כולנו ביחד היא לפשט, לא להערים עוד קשיים אלא לפשט.

קארין אלהרר: העובדה שפישטו גם את נושא הקבלה לעבודה זה חלק מאוד משמעותי.

קארין אלהרר: אני רק רוצה לברך אתכם ולהגיד, בבקשה, תעשו עוד מאותו דבר.

קארין אלהרר: זה חשוב.

קארין אלהרר: ואני חושבת שהכנסת שאמורה להיות הבבואה של החברה הישראלית ולהיות דוגמה ומופת, בעניין הזה אני גאה לומר שהיא בהחלט דוגמה ומופת, ופשוט עוד ועוד מאותו דבר.

קארין אלהרר: תודה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: יש במדינת ישראל באופן רשמי מיליון ו-600,000 אנשים עם מוגבלות.

אילן גילאון: אני לא אגזים ואומר שיש במדינת ישראל שמונה מיליון ו-562,000, בלי שמות, של אנשים שהם מוגבלים בצורה כזאת או אחרת, כולל כל מי שנמצא פה על הספקטרום.

אילן גילאון: ולכן כל הכבוד לכם, אבל זה מה שצריך לעשות.

אילן גילאון: יש לי הרושם שמתוך מה שאני שומע, אני מבין מה אין.

אילן גילאון: ברור שהכנסת צריכה להיות הדוגמה, אלא מי?

אילן גילאון: זאת אומרת, אם הדבר הזה לא יתחיל מכאן, איפה אנחנו באים?

אילן גילאון: לכל אדם במדינה הזאת, במערכת הביטוח הזאת שנקראת מדינת ישראל, יש לו זכות מן המקום שהוא יוצא, להגיע מכובד ועצמאי למטרה שלו.

אילן גילאון: אתם הרמתם את זה, וכל הכבוד על העניין הזה, אבל אתם עושים את מה שצריך לעשות, אנחנו עושים את מה שצריך לעשות.

אילן גילאון: אני בהחלט גאה, כי תארו לעצמכם שאנחנו צריכים לעסוק בעניין הזה – אגב, יש עניין לא נגיש אחד, אני צריך להגיד לך אותו אבל אחר-כך – ואנחנו לא היינו נותנים דוגמה בעניין הזה.

אילן גילאון: ולכן אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.

אילן גילאון: אין אנשים בלתי מוגבלים.

אילן גילאון: כל האנשים הם או מוגבלים, או נשאי מוגבלות, או מוגבלים לפרקים, או יש מוגבלים בסביבתם, או יהיו מוגבלים כשהם יתבגרו, ולכן אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.

אילן גילאון: אז ההתבשמות העצמית הזאת, בואו תרגיעו אותה קצת.

אילן גילאון: אנחנו בסך-הכול עושים את מה שצריך לעשות כדי שגם לנו בבוא היום, כאשר נצטרך, יהיה לנו אותו דבר.

אילן גילאון: אני יודע שבאולם המליאה יש, הנה, אנחנו מוגבלים, יש עוד אנשים מוגבלים באולם המליאה שמגיעים לכנסת ואף אחד לא מונע מהם בלי שום בעיה, ולא את כל המוגבלות רואים, כפי שאתם מבינים.

אילן גילאון: אנחנו כולנו אנשים שחיים על הספקטרום.

אילן גילאון: הנגישות היא ההגדרה המדויקת ביותר שיש לתפקידה של החברה ולתפקידו של הפרט.

אילן גילאון: הפרט תפקידו לגשת, תפקידה של החברה להנגיש.

אילן גילאון: זה בדיוק היחס לאפשר לכל אחד להגיע מכובד ועצמאי.

אילן גילאון: בתחום התעסוקה – אני מאלה שחושבים שלמצוא מקום תעסוקה מתאים לבן-אדם, למדינת ישראל יהיה יותר זול מאשר לתת לו מקום אבטלה.

אילן גילאון: בלי שכר מינימום מותאם, ובלי מפעלים מוגנים שמגנים על עצמם, שהופכים למובלעות, אלא אנשים באופן נורמלי בכל מקום עבודה צריכים להתקבל בלא מתווכים בסופו של דבר, אלא בעניין שלב המיון, שכל אחד יעשה את הדבר שהוא מתאים לו כי לכל אחד צריך לתת את הסיכוי הזה.

אילן גילאון: בעיניי זה המדד החזק ביותר לדמוקרטיה ולחברה אנושית מתקדמת, היכולת שלנו להנגיש את עצמנו.

אילן גילאון: איך אומרים?

אילן גילאון: השמיים הם הגבול.

אילן גילאון: אנחנו באים מוועדת המדע בדיוק, שהיא ועדה מאוד חשובה לעניין הנגישות משום שהטכנולוגיה מייצרת היום אפשרות לשלב 90% מן האנשים ב-90% מן העבודות.

אילן גילאון: אינטליגנציות קיימות בכל מיני תחומים.

אילן גילאון: יש אינטליגנציה שכלית ויש אינטליגנציה רגשית שהיא לא פחות חשובה מהדבר הזה, ואת כולם צריך לשלב.

אילן גילאון: אנחנו רק צריכים להפנים שלהנגיש זה קודם כל להנגיש את התודעה שלנו, כל אחד את עצמו.

אילן גילאון: לגשת ללא דעה קדומה, לראות את הדברים בצורה אוניברסלית, והברכה המסורתית שלנו: תהיו נגישים.

אילן גילאון: ואני אגיד לכם יותר מזה: תהיו תמיד מספיק חלשים כדי להרגיש יותר טוב, ומספיק חזקים כדי לשנות מציאותם ומציאות של כולנו.

אילן גילאון: אם התפיסה הזאת תהיה קיימת, היא יותר חשובה מהחוק.

אילן גילאון: כי יש חוק אחד שגם הכנסת הזאת לא יכולה לחוקק אותו, יואב, ואף כנסת בעולם ואף פרלמנט בעולם לא יכולים לחוקק את החוק שאנשים יהיו בני-אדם.

אילן גילאון: מה שאתם עושים כאן נדרש מחברה שבה יש חוק שאנשים רוצים להיות בני-אדם.

אילן גילאון: זה הכול.

אילן גילאון: ואני לא פארטי פופר.

יואב קיש: לא, לא.

יואב קיש: מצד אחד, אני מאוד בגישה שלך.

יואב קיש: מצד שני, כמו שאתה אומר, הכנסת היא המקום הראשון.

יואב קיש: ועדיין כשמישהו עושה את הדברים כמו שצריך - - -

אילן גילאון: סבבה, אבל את השלב הזה, אתם כל-כך טובים שכבר אתם לא צריכים, אתם כבר במקום אחר לגמרי.

יואב קיש: איציק, לא היית פה קודם.

יואב קיש: אני הודיתי לך גם כן.

אילן גילאון: אבל אני מודה לכולכם שוב ושוב, שהסכמתן לקבל אותי פה.

יואב קיש: תודה רבה למתורגמנית, ליאת.

יואב קיש: מיכל, בבקשה.

<מיכל עמרני: אני מיכל, אני בחורה עם נכות, אני פעילה חברתית.

<מיכל עמרני: אני בחורה אקדמאית עם תואר שני במינהל ציבורי.

<מיכל עמרני: בחודש שעבר סיימתי קורס יועצים פרלמנטריים, שזה תחום שנורא מעניין אותי.

<מיכל עמרני: מה שרציתי לבקש מכם – אני רואה שהכנסת מאוד במגמה של לשלב אנשים עם מוגבלות וכן מעודדת את זה, וזה דבר מאוד-מאוד מבורך, והייתי רוצה לבקש מכם, אם אפשר גם לפנות לתחום של האשים עם מוגבלות, האקדמאים, שמעוניינים גם במשרות של יועצים פרלמנטריים, של דוברות, וכל המשתמע מכך, ולאייש תקנים, כי גם במקום הזה יש פה אמירה מסוימת ואם לצורך העניין ח"כ מסוים מחזיק שלושה יועצים פרלמנטריים או שר שמחזיק חמישה יועצים, אני חושבת שאחד מהם צריך להיות אדם עם מוגבלות, וזה ייצור לנו חלון הזדמנויות שאמור לשמש דוגמה לכלל הסקטור, גם הפרטי וגם הציבורי.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: בהחלט שמת לנו רף.

יואב קיש: מבחינת המשרות, הנושא של יועצים של חברי הכנסת זה משרות אמון של חברי הכנסת וזו בחירה של חברי הכנסת, גם הדוברים שלהם.

יואב קיש: לגבי הדוברות של הכנסת, יש מחלקת דוברות שהיא של הכנסת, ויש להם תנאים משלהם ואולי שם לשלב.

איילת נחמיאס ורבין: אבל ההערה של מיכל היא הערה טובה.

<מירה פיירשטיין: קודם כל, הכנסת מפרסמת בהליכים מכרזיים, קודם כל הליך של מכרז פנימי ולאחר מכן הליך של מכרז פומבי שמיועד לכלל האוכלוסיה על משרות שונות בכנסת, ביניהן גם משרות הדוברות.

<מירה פיירשטיין: יש לנו הרבה משרות, רכזי מידע ומחקר, דוברים, כלכלנים וכך הלאה, ולכל משרה צמודה רמת משרה ודרישות השכלה וניסיון, בין היתר, משרות שמיועדות גם לכאלה שיש להם השכלה אקדמית.

<מירה פיירשטיין: המשרות האלה פתוחות לכל אדם שעומד בתנאי הסף, של השכלה וניסיון.

<מירה פיירשטיין: אדם עם מוגבלות, נכות פיזית או כבד ראייה, או כבד שמיעה, יכול להגיש את המועמדות שלו אם עמד בתנאי הסף, כלומר, תנאי השכלה וניסיון, וכשהוא יבוא לוועדת הבוחנים, יש לפי סעיף 15 לחוק שירות המדינה (מינויים) העדפה מתקנת למי שהוא בעל מוגבלות, והוא יסמן ויבקש העדפה לפי סעיף 15.

<מירה פיירשטיין: כשהוא יבוא לוועדת הבוחנים, היה ויימצא שהוא בעל כישורים שווים, הוא ומועמד אחר, אז אותו מועמד שביקש העדפה מתקנת בשל המוגבלות, יקבל אותה, אבל רק אם הם נמצאו שווים.

<מירה פיירשטיין: וכך, לא ציינתי, אבל יש לנו שלושה עובדים בכנסת שהתקבלו בהליך הזה, במסגרת מכרז רגיל, ולא ההליך הצבוע הזה שעשינו שיועד לאנשים עם מוגבלות, התקבלו בדרך הזאת במשרות בכירות, במשרות שדורשות השכלה אקדמית, וזה בסדר גמור.

<מירה פיירשטיין: אגב, זה אפשרי לא רק בכנסת, אלא בכלל בשירות המדינה.

<מיכל עמרני: כן, אבל כן היה לי חשוב - - -

יואב קיש: למסור את המסר לנו.

<מירה פיירשטיין: המסר ידוע.

יואב קיש: גם לח"כים, היה גם מסר לח"כים.

איילת נחמיאס ורבין: היה מסר מאוד ברור.

יואב קיש: איילת, אני מודה לך, את תחליפי אותי ל-10 דקות ותנהלי את הדיון.

<אורן גנור: אני מבקש להתפרץ ולהציג אותי כדי להתייחס לנושא הזה, בבקשה.

<אורן גנור: שמי אורן גנור ואני הדובר של ארגון "בזכות".

<אורן גנור: אני מכיר מקרוב אנשים שהגיעו עם מוגבלות לוועדת הבחונים אחרי שעברו את תהליך הסינון הראשון, השני, הגיעו עד לוועדת הבוחנים, הגיעו חמישה או שמונה מבין 190 אנשים, ביקשו את הזכות שיש להם להעדפה מתקנת, ולא קיבלו אותה.

<אורן גנור: זאת אומרת, אני רוצה להאמין שאם הם היו בין השמונה האחרונים, אז כן היו להם את אותם הנתונים שמכשירים אותם למשרה הזאת.

<אורן גנור: בסופו של דבר, זה לא קרה.

<קריאה: אתה מדבר באופן עקרוני?

<אורן גנור: אני מדבר באופן ספציפי על מקרים שאני מכיר אותם באופן אישי.

איילת נחמיאס ורבין: אורן, תודה ואנחנו ניקח את ההערה הזאת לתשומת לב.

איילת נחמיאס ורבין: אני מרגישה שזכות גדולה נפלה בחלקי דווקא בדיון הזה להחליף ולו לחלק מהזמן את חבר הכנסת קיש.

איילת נחמיאס ורבין: מיכל, אם יורשה לי, את לא נכה, נכה זה מה שהחברה עושה ממך.

איילת נחמיאס ורבין: יש לך אולי מוגבלות, אבל נכות זה מה שאנחנו מחליטים, ואת בעיניי הכול חוץ מנכה.

איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה לך - - -

<מיכל עמרני: זה בדיוק מה שאמרתי.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, לכן זאת האחריות שלנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לך, ואני רוצה לתת לחברי חבר הכנסת איציק שמולי לומר דברים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר בשבחך – אל"ף, קיבלת אתמול את אות אומ"ץ.

איילת נחמיאס ורבין: אני גאה בך, אני נרגשת שאתה חבר בסיעה שלי ונרגשת שאתה חבר בבית הזה, וזאת זכות גדולה להגיד לך את זה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: וגם, השנה היה לך, לדעתי, הישג מיוחד בהקשר של שינוי השם המיותר שהיה עד היום בספר החוקים.

איילת נחמיאס ורבין: אז, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני רוצה לברך גם את היוזמים של היום הזה, וגם את הכנסת, מזכירת הכנסת, מנכ"ל הכנסת, כל העוסקים במלאכה.

איציק שמולי: האמתה יא שהכנסת האי מגדלור בתחום של העסקת אנשים עם מוגבלים, והכנסת היתה בין המוסדות הראשונים במדינה להבין שאנשים עם מוגבלות הם קודם כל אנשים ורק אחרי זה הם בעלי מוגבלות, ויש להם יכולות ושאיפות, וכישורים, וכן, כפיש אמר חבר הכנסת גילאון, יש להם גם מוגבלות, אבל למי מאתנו אין?

איציק שמולי: אני רוצה להתחבר לגברים שאמרה מיכל.

איציק שמולי: אני חושב שהכנסת בקדנציה הזאת במיוחד, העבירה מספר חוקים היסטוריים עבור העסקה של אנשים עם מוגבלות, ובראשם החוק שכולנו שותפים לו למכסה של 5% ייצוג בגופים ציבוריים לאנשים עם מוגבלות.

איציק שמולי: זה פותח פתח אדיר לתעסוקה של אותה אוכלוסיה.

איציק שמולי: אני רוצה לומר לדברים שאת אמרת, כי אני חושב שזה באמת השלב הבא ואני רוצה לאתגר גם אותנו, את חברי הכנסת, וגם את מוסד הכנסת.

איציק שמולי: אדוני המנכ"ל, אולי אנחנו צריכים לחשוב במונחים של תמרוץ.

איציק שמולי: יכול להיות שאם אנחנו אומרים לחברי הכנסת, תיקחו את העוזר השלישי שלכם שיהיה אדם עם מוגבלות, אז לא בטוח כמה יעשו את זה.

איציק שמולי: ויכול להיות שאם – ושאף אחד בבקשה לא ייפגע, אני לא חשוב כמישהו שהוא נגד המטרה הזאת – אבל אם ניתן תמרוץ לחברי הכנסת שיסכימו להשתתף בפרויקט הזה, בפיילוט הזה של העסקת אנשים עם מוגבלות, אולי גם אנחנו הח"כים נגלה שהשד לא נורא כל-כך.

איציק שמולי: הנושא הזה מאוד-מאוד קרוב ללבי, וגם לי לפעמים יש חששות.

איציק שמולי: אני לא מגיע לעולם הזה ואני כולי נקי מכל חשש.

איציק שמולי: אחד המתמחים בלשכה שלי הוא אדם עם לקות שמיעה, עומד להיכנס מתמחה נוסף שסובל מ-CP שזו לא מוגבלות קלה.

איציק שמולי: להגיד לכם שאני לא פוחד מהתהליך הזה?

איציק שמולי: אני פוחד מהתהליך, אבל אני מוכן לקחת חלק בו.

איציק שמולי: ואני חושב שאולי בשלב ראשון, אדוני המנכ"ל, אנחנו צריכים לחשוב על פרויקט ניסיוני כזה, של 5% מהח"כים, 10% מהח"כים, שללשכות שלהם נוכל להכניס אנשים אקדמאים שעומדים בתנאי הסף האחרים, שיוכלו להשתלב גם בעבודת הליבה של הבית הזה.

איציק שמולי: שלא יהיו רק בצדדים שלנו, אלא שיעסקו גם בלב עבודת החקיקה ועבודת קביעת המדיניות.

איציק שמולי: זה יהיה הישג כביר, וכפי שהבית הזה הראה את הדרך לשאר המדינה בעצם ההעסקה וההכנסה של אנשים עם מוגבלות לבית הזה, אני חושב שאנחנו נהיה הראשונים גם להראות לשאר הגופים במדינה את הדרך גם במסלול הזה, שהוא מאתגר, זה נכון.

איציק שמולי: אבל בסוף זה יקרה, כי המהות היא נכונה.

איציק שמולי: השאלה היא רק איזה מנכ"ל יעשה את זה, איזה "יו"ר יעשה את זה, איזה ח"כים יעשו את זה.

איציק שמולי: זה שזה יקרה ב-20 שנה הקרובות – זה יקרה, השאלה היא מי יהיה הראשון ליישם.

איילת נחמיאס ורבין: יפה, תודה רבה, חבר הכנסת שמולי.

איילת נחמיאס ורבין: אם הכנסת לא תהיה מקום מכיל – אני כמו חבר הכנסת גילאון תמיד מרגישה, והיה לי בית-ספר טוב לעניין הזה, שלכולנו יש מוגבלות, רק יש לנו מוגבלות בלתי נראית לפעמים, ואמרתי את זה כבר כמה פעמים מעל הבימה במליאה, ויושבת כאן תמי שאני מאוד-מאוד אוהבת אותה.

איילת נחמיאס ורבין: ולא נמצאים כאן, לא נדב ולא חלי, הם סדרנים, והם אנשים שאני מרגישה שמלווים אותי ביומיום מהרגע שנכנסתי לכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: נמצא כאן אורן הלמן, שהוא אומנם סמנכ"ל בחברת החשמל, אבל בעיקר רואים אותו במסדרונות בגלל שהוא הקים את עמותת "סיכוי שווה", והוא גם חבר אישי שלי הרבה שנים, אבל אני רוצה להודות לך על זה שאתה התעקשת להוכיח לנו שאפשר לדבר את השפה הזאת.

איציק שמולי: בעוונותיי, אני לא הזכרתי, אבל הזרז ומי שיזם את הצעת החוק זה אורן הלמן, לא אני, עם הכתבה המופלאה שהיתה ב"ידיעות אחרונות".

איציק שמולי: זה מה שגרם לכנסת הזאת להתחיל לזוז קדימה, לדעתי.

איילת נחמיאס ורבין: אמת, אמת.

איילת נחמיאס ורבין: איציק, עזוב, מלאכתם של צדיקים – אתה רואה, עשיתי בשבילך את העבודה.

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, בבקשה.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן שאני מברך, ולא רק מתחבר לדברים של קודמיי, על הדיון כאן ועל העלאת הנושא.

עבדאללה אבו מערוף: מי טוב בשביל לשמש דוגמה יותר מהכנסת, לשקף את הדבר הנכון, לא רק חברתית ואנושית, בכלל זה צריך להיות בחברה נאורה, דמוקרטית, אנושית.

עבדאללה אבו מערוף: כפי שאמרו, אכן המוגבלות היא יחסית, הכול יחסי.

עבדאללה אבו מערוף: כרופא וגם כבן-אדם, אני חושב שאין מוגבלות, אין מוגבלות, הכול ניתן באופן יחסי או לא יחסי ל היות חלק מהחברה, חלק פעיל בחברה, ומה שנשאר, שאנחנו אכן נתייחס בצורה הנכונה, המתאימה, לעצמנו שאנחנו מוגבלים ולאנשים עם מוגבלות.

עבדאללה אבו מערוף: לא יודע מה היה בכנסת הקודמת, אבל אני רואה בכנסת הזאת – לא רק לשבח, ככה צריך לעשות – שאכן יש תנופה טובה מאוד, וזה אולי לא התחלתה דרך, אולי אמצע הדרך, אבל נעשה משהו ויש עוד הרבה מה לעשות, לעשות את הכול כדי לשלב ולתת לאנשים שיהיו חלק פעיל, חלק מהחברה, בכל העשייה.

עבדאללה אבו מערוף: זה שרק שמונה התקבלו מתוך 50, אנחנו נחשוב איך אפשר לשלב ולקבל עוד יותר אנשים, ולא רק בשביל להוות דוגמה, שזה דבר חשוב מאוד, אלא בגלל שנעשה את הדבר הנכון, המקובל וכמה שאפשר לתת מענה נכון ומתאים שהחברה שלנו תהיה אכן חברה נאורה ודמוקרטית ואנושית ביותר.

עבדאללה אבו מערוף: תודה לכולם.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, בבקשה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: מיכל יצאה, אבל אני חושבת שהיא בעיקר אתגרה אותנו, חברי הכנסת.

שולי מועלם-רפאלי: עזבו את המנגנון ואת הכנסת, היא בעיקר אתגרה אותנו, ולפחות כאן יושבים אנשים שכל הזמן עוסקים בנושאים האלה שהם בעיניי בבסיס הקיום שלנו כאן, לראות בכל אחד עולם שלם.

שולי מועלם-רפאלי: א ני חושבת שזה תיקון העולם שכל אחד מאתנו מנסה לעשות כאן.

שולי מועלם-רפאלי: אחד הדברים שאנחנו פוגשים שוב ושוב, והוא בעיניי מסר מאוד גדול מהבית הזה, שיודע להתנגח ולהתפצל על כל תת ניואנס של תת סעיף באיזושהי חקיקה או משהו, שביחס לחובה שלנו ולזה שאנחנו לא עושים פה טובה לאף אחד באופן שבו אנחנו פועלים לקידום מעורבות גדולה יותר בחברה כולה ובכנסת גם כן, של אנשים עם מוגבלות, הוא שיתוף הפעולה החוצה מפלגות וחוצה מגזרים ומגדרים ביחס לנושא הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה שאנחנו צריכים לקחת את זה צעד אחד נוסף קדימה, גם בתוך הבית שלנו, הבית הפוליטי של כל אחד מאתנו – כאישה שעוסקת ללא הפסקה בנושאים של העולם היהודי במרחב הציבורי, אני קוראת לעצמי כאן ולכל אחד מאתנו לבדוק איפה הוא מתחבר גם בנושא שהוא שלו.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, אחד הנושאים שאני עסוקה בהם, לצערי, בהצלחה מינורית, זה הסיפור של הנגשת מקוואות לנשים עם מוגבלות.

שולי מועלם-רפאלי: בעולם התוכן של דת ומדינה, איך אנחנו מנגישים על כל הספקטרום של אנשים עם מוגבלות.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר הכי בולט בעיניי הוא היכולת שלנו בכנסת הקודמת – בכנסת הזאת עוד לא הצלחתי להרחיב – להביא לחובה שבכל עיר לפחות מקווה אחד נגיש לנשים עם מוגבלות.

שולי מועלם-רפאלי: באופן טבעי, הנגישות שמדובר עליה בנושא הזה האי אותו מעלון שיצרנו, שמאפשר לנשים לרדת את בור הטבילה באופן הכי אמתי.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אני גם חושבת שצריך להנגיש הנגשה אחרת במקוואות, לנשים שיש להן מוגבלות אחרת, שהיא פחות נראית, ואיך אנחנו מכבדים את הצורך הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזאת הקומה הנוספת שאני מאמינה שאנחנו צריכים לפעול בה.

שולי מועלם-רפאלי: יש פה חקיקה מצוינת, יש עוד הרבה מאוד עבודה, שלא חלילה נשב פה על איזשהו שביב זר של איזושהי דפנה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל ביחד עם קידום החקיקה צריך לעלות קומה, ולבדוק כל אחד במקום שבו הוא פועל, איך שם יוצרים את ההנגשה, בנוסדות האקדמיים ובמוסדות הדתיים, שם יש עוד הרבה דרך לעשות, ועוד ועוד מקומות כאלה.

שולי מועלם-רפאלי: אני באופן אישי לקחתי מאוד לתשומת לבי את דבריה של מיכל, ואני חושבת שזה באתגר של פה, של קצת פחות מ-120 כי אני לא לוקחת אחריות על השרים ועל סגני השרים, אבל בתוכנו חברי הכנסת, איךא נחנו יוצרים את המציאות הזאת שאחד מהעוזרים שלנו איש או אישה עם מוגבלות.

שולי מועלם-רפאלי: מה זה ייתן לנו, בעזרת ה', על זה אין שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא איך אנחנו מקיימים את זה בפועל.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: סמדר, בבקשה.

<סמדר חכם דוד: שלום, קוראים לי סמדר ואני עובדת במשאבי אנוש בכנסת.

<סמדר חכם דוד: אני חושבת שהעבודה בכנסת מאוד-מאוד טובה ואני מאוד נהנית ממנה, וזה חשוב, אבל יש מקומות עבודה שנמצאים, למשל, במסגרת, והייתי רוצה לדעת למה המועסקים לא יכולים לקבל שכר ראוי.

יואב קיש: איזה תפקיד את עושה אצלנו?

איילת נחמיאס ורבין: היא לא דיברה על עצמה - - -

<מירה פיירשטיין: היא לא מדברת על עצמה.

<סמדר חכם דוד: אני מדברת באופן כללי.

יואב קיש: אני חושב שבסופו של דבר זה תלוי במשרות.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, יואב - - -

יואב קיש: אז אני לא מכיר.

איילת נחמיאס ורבין: על זה רציתי לדבר.

איילת נחמיאס ורבין: האתגר הבא האמתי שלנו הוא לייצר מצב שבו אנשים מתפרנסים על-פי היכולות שלהם ולא על-פי המוגבלות שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: וזה אולי אחד הדברים הכי קריטיים, וזה באמת לא קשור לכנסת, לשמחתנו, אלברט - - -

<סמדר חכם דוד: לא, זה לא קשור לכנסת.

איילת נחמיאס ורבין: לא, זה בסדר, סמדר.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מאוד חשוב שהעלית את זה, אני התכוונתי להעלות את זה כעניין עקרוני שאנחנו צריכים להידרש לו בכנסת, ויש מספיק מקומות בארץ שבהם עדיין אנשים לא מתוגמלים על-פי היכולות שלהם אלא על-פי המוגבלות שלהם, וזה משהו שאנחנו נצטרך להידרש לו ולראות איך משנים אותו, בין אם מדובר במפעלים מוגנים, ובין אם מדובר במעסיקים פרטיים שחס וחלילה, מנצלים לרעה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה להאמין שהם המיעוט בכל מקרה.

איילת נחמיאס ורבין: אבל יש איזושהי לגיטימציה לזה שאנשים יקבלו כסף על-פי המוגבלות ולא על-פי היכולות.

איילת נחמיאס ורבין: ואת זה אנחנו נצטרך בתהליך חכם – שולי, זה באמת תיקון עולם.

איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שאנחנו נעשה את זה ביחד.

איילת נחמיאס ורבין: ואם מותר בדיחה לחברי ועדת הכנסת, מהדיון היום הרבה יותר נהניתי.

יואב קיש: יש הרבה פחות התפרצויות, דרך אגב.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני מסבירה, זה מקום העבודה שלנו, אז מותר לצחוק פה גם.

איילת נחמיאס ורבין: היינו פה אתמול עד מאוחר בלילה.

יואב קיש: אורן, בבקשה.

<אורן הלמן: מדברים פה על הנושא של שילוב בעבודה, אז אני שמח גם לייצג את חברת החשמל כי למרות שאמרת שאני גם, אז חברת החשמל היא לדעתי הגוף שמעסיק הכי הרבה אנשים עם מוגבלות היום במדינת ישראל.

<אורן הלמן: יש 307 אנשים עם מוגבלות בחברת החשמל, אנחנו עוד לא עומדים בדרישות החוק אבל יש לנו עוד 2,022 - -

איילת נחמיאס ורבין: טוב, כי יש לכם המון עובדים.

<אורן הלמן: - - ואנחנו נעמוד בדרישות החוק, ויהיו 5% אנשים עם מוגבלות.

יואב קיש: כמה זה היום?

<אורן הלמן: היום 307, 2.5% מהעובדים.

<אורן הלמן: גם כן לא רע.

יואב קיש: החוק מדבר על מדרגות.

יואב קיש: אנחנו לא אומרים 5% בשנה הראשונה.

<קריאה: הלוואי על כל המקומות.

<אורן הלמן: אני רוצה להגיד שהמפתח בחברת החשמל הוא בעצם הנהגה.

<אורן הלמן: כלומר, יש לנו גם יושב-ראש, גם מנכ"ל וגם סמנכ"ל משאבי אנוש שמובילים את התהליך הזה כמדיניות.

<אורן הלמן: דרך אגב, בדיוק מה שקורה בכנסת, כשיש לך א נשים שאומרים, את זה אנחנו רוצים והם מנהלים, אז זה מה שקורה.

<אורן הלמן: עכשיו אני רוצה להתחבר לדבר השני, לסיכוי שווה, למה שדיברנו פה.

<אורן הלמן: .

<אורן הלמן: בשנתיים וחתי האחרונות הבנתי דבר אחד פשוט.

<אורן הלמן: כנראה שאחרי 68 שנים שהמדינה הזאת קיימת, אפשר להגיד, לא הצלחנו לשכנע הרבה מעסיקים להעסיק אנשים עם מוגבלות, ולכן צריך לעשות מה שהכנסת הזאת יודעת לעשות והיא יודעת לעשות טוב, האי עשתה את זה גם – זאת אומרת, לחוקק חוק.

<אורן הלמן: צריך לתת פה גם מילה מאוד-מאוד טובה לאבי ניסנקורן, יושב-ראש ההסתדרות, שהביא הסכם קיבוצי לפני שנתיים, ובעצם לחייב.

<אורן הלמן: כי בכל הדברים האלה, כשאתה מתחיל לחייב, בסוף – בישראל, מה שלא הולך בכוח הולך ביותר כוח – בסוף כולם אומרים, איך זה לא היה פה קודם?

<אורן הלמן: דבר שני, מדברים פה הרבה על נגישות ועל צרכים של אנשים עם מוגבלות.

<אורן הלמן: אני רוצה להגיד לכם, יש לי אימא שאני לוקח אותה עכשיו עם כיסא גלגלים, ואז פתאום אתה נתקל בשני סנטימטר ומה זה עושה שני סנטימטר במדרכה.

<אורן הלמן: למה?

<אורן הלמן: כי בסופו של דבר, יש משפט שהיום אומרים אותו כולם: Nothing About Us Without Us, כלומר, אל תחליטו עלינו בלעדינו.

<אורן הלמן: לא אתם, כי אתם דווקא מעולים בעניין הזה.

<אורן הלמן: אבל למה זה קורה?

<אורן הלמן: כי בסוף, בשירות המדינה 2.2% מהעובדים הם אנשים עם מוגבלות, ואיפה מתקבלות כל ההחלטות לגבי אנשים עם מוגבלות?

<אורן הלמן: בגופים ממשלתיים, חברות ממשלתיות, משרדי ממשלה, רשויות מקומיות וכולי.

<אורן הלמן: תארו לעצמכן, חברותה כנסת, שמחר בבוקר הוועדה לקידום מעמד אישה בכנסת מורכב רק מגברים – אתן רוצות לחשוב מה יהיה מעמד האישה בישראל?

עבדאללה אבו מערוף: או רק מנשים.

<אורן הלמן: רק מנשים זה בסדר, זה מעמד האישה.

איילת נחמיאס ורבין: לא, לא.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מאוד נהנינו כשגדעון סער היה יושב-ראש הוועדה.

<אורן הלמן: השתמשתי כנראה בדוגמה לא טובה.

איילת נחמיאס ורבין: נכון, נכון.

<אורן הלמן: אני מודה בטעויות.

<אורן הלמן: למעשה, היום כל ההחלטות לגבי אנשים עם מוגבלות מתקבלות בלעדיהן.

<אורן הלמן: תראו לי בוועדת הפנים דיון על הנגשה, שמהנדס עירייה יהיה לו ילד עם כיסא גלגלים, אתם רוצים לדעת מה יקרה לכל המבנים בעירייה הזאת?

<אורן הלמן: תראו לי ראש עירייה שיהיה על כיסא גלגלים, או עיוור, אתם יודעים מה יקרה לנגישות בעיר?

<אורן הלמן: לכן, החוק הזה שהוא בעיניי מהפכה מדהימה שיפתח עשרות אלפי מקומות עבודה לאנשים עם מוגבלות, בתוך גופים ממשלתיים, כי זו לא חוכמה ללכת לגופים הפרטיים ולהגיד להם, ב"שטראוס", ב"תנובה" תעסיקו, בסדר, מה זה משפיע עלינו?

<אורן הלמן: לא משפיע עלינו.

<אורן הלמן: הם יהיו חלק מתהליך קבלת ההחלטות, וזה הדבר היפה שאתם עושים בכנסת, שאתם מכניסים אותם פנימה, וכל מי שמגיע לפה רואה אותם, נעזר בהם, ולומד שהאנשים האלה חייבים להיות חלק מתהליך קבלת ההחלטות.

<אורן הלמן: יש לנו מנכ"ל הבנק הגדול ביותר בישראל, אריק פינטו, שהוא מאה אחוז נכה.

<אורן הלמן: יש לנו מנכ"ל תאגיד השידור הציבורי שהוא עם תעודת עיוור, יש לנו מנכ"ל "הרץ" שהוא בלי רגליים, ויש לנו סמנכ"לים בחברות אחרות שהם נכים, הם יכולים למלא כל תפקיד.

<אורן הלמן: ריבוד ואי שוויון.

<אורן הלמן: תודה רבה לכם.

יואב קיש: תודה רבה, אורן, ויישר כוח עם העבודה ב"סיכוי שווה" שפועלת ועוזרת למצוא את התפקידים האלה לאותם אנשים שצריכים אותם.

יואב קיש: נשארו לנו שני דוברים.

יואב קיש: נתחיל עם גיא, מעובדי הכנסת, בבקשה.

<גיא כהן: שלום, לי קוראים גיא ואני עובד תשע שנים בכנסת וממש כיף לי פה.

<גיא כהן: האווירה פה ממש מעולה, וצריך שבמשרדים האחרים שיקבלו עוד אנשים עם מוגבלות, ולפעמים זה לא נעשה.

<גיא כהן: וצריכים עוד ועוד שיכניסו עובדים למגזר הממשלתי.

<גיא כהן: ממש כיף לי פה.

<גיא כהן: תודה לך, אלברט, ולכל חברי הכנסת.

<גיא כהן: תודה רבה לכם.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: גיא, מה אתה עושה?

<גיא כהן: אני עובד במדור תחבורה ותקשורת, אצל איציק כהן.

יואב קיש: תודה רבה.

יואב קיש: דוד מרקו, בבקשה.

<דוד מרקו: אני מנכ"ל "אלווין" שזה הגוף התחיל עם הכנסת, נדמה לי, לפני כ-25 שנה.

<קריאה: בתקופה של שילנסקי.

<דוד מרקו: כן, ממש לפני הרבה שנים, כאשר ההעסקה היתה דרכנו.

<דוד מרקו: הייתי פה גם בזמן שדליה איציק, מנכ"ל הכנסת דאז, הפכו את כל העובדים לעובדים מן המניין, וזה היה דבר שעדיין לצערנו לא קיים בשירות המדינה באותה צורה.

<דוד מרקו: זאת אומרת, שם זה הרבה יותר מסובך והרבה יותר מורכב.

<דוד מרקו: נאמר פה שהכנסת היא מגדלור בתחום הזה, וזה נכון, אני מברך על זה, אבל חברת החשמל אם כך זה הכוח לספק את - - - אפרופו מה שמסדר אמרה, אני חושב שהיא לא דיברה על הכנסת, אבל בואו נדבר על הכנסת בכל זאת.

<דוד מרקו: אחת הבעיות עם התחום של השמת אנשים עם מוגבלות בשוק העבודה הפתוח זה שהרבה פעמים גם במשרדי הממשלה הרלוונטיים עושים V, הבן-אדם מסודר, וגמרנו.

<דוד מרקו: וזה גם סוף המימון בעניין הזה, לרוב.

<דוד מרקו: לא תמיד, אבל בהרבה מקרים, או שיש פחות מימון.

<דוד מרקו: מה זה אומר?

<דוד מרקו: הזכות של כולנו להתקדם במקצוע, בקריירה, בחיים בכלל, לפעמים מבוססת על זה שיש לנו נגישות לקורסים, לקידום ולהשתלמויות ולכל מיני דברים, ומכיוון שהכנסת היא דוגמה ומופת במדינת ישראל להעסקת אנשים עם מוגבלות, אולי כדאי בתור פיילוט, ואנחנו נשמח להיות שותפים שלכם בזה, כדאי להתחיל לעשות מה שנקרא: תוכנית סולם קריירה של אנשים שעובדים בכנסת, איך הם יכולים להתקדם, זה גם ישפר את השכר שלהם כתוצאה מהקידום, אבל זה גם יאמר לכל המעסיקים במדינה שעצם העובדה שאתה מעסיק בן-אדם זה לא סוף התהליך, זו ההתחלה.

<דוד מרקו: צריך לקחת אחריות גם על ההמשך, כמו עם כל העובדים בכל המשק.

יואב קיש: תודה רבה.

<מירה פיירשטיין: לא הצגתי את זה במצגת כי זה ברור מאליו, אבל העובדים שלנו משולבים בכל תוכניות ההכשרה בכנסת.

<מירה פיירשטיין: סמדר, למשל, בוגרת קורס רכזות ומנהלות לשכה שזה קורס שנעשה בנציבות שירות המדינה עם מזכירות ביחידות אחרות במשרדים ממשלתיים.

<מירה פיירשטיין: היא אפילו הציגה עבודת פרויקט שהנושא שלה היה עבודתה בכנסת.

<מירה פיירשטיין: זה פשוט רגיל לכל דבר ועניין.

<מירה פיירשטיין: חלק מהדברים זה העשרת העובד והרחבת המיומנויות שלו, אבל יש גם בצד ההשתלמויות שסמדר וגם אחרים עושים, גמול השתלמות.

<מירה פיירשטיין: זאת אומרת, הם עושים קורסים, ואחר-כך הגמול הזה מביא אותם לתוספת בשכר.

<סמדר חכם דוד: עכשיו, למשל, אני עושה עריכה לשונית.

איילת נחמיאס ורבין: לומדת ללא הפסקה.

<מירה פיירשטיין: כן.

<מירה פיירשטיין: סמדר היא רק אחת.

<מירה פיירשטיין: יש לנו 18 עובדים, ואנחנו עושים להם הכשרה בתחום העיסוק.

<מירה פיירשטיין: מי שצריך מקבל מאתנו הדרכה בתחום המחשוב, כל ימי העיון הרוחביים של הכנסת, אם זה "כנסת ירוקה" והשתתפות ביום עיון לרעידות אדמה ומניעת הטרדה מינית.

<מירה פיירשטיין: רק השבוע עשינו להם יום עיון יחד עם מנהלי הדרכה של "שק"ל".

<גיא כהן: כן, היתה הדרכה בנושא הטרדה מינית.

<מירה פיירשטיין: רעננו את הנהלים ואת הוראות הכנסת, אבל חוץ מזה אנחנו נותנים להם כמובן, כל אחד לפי היכולות שלו ולפי תחום העיסוק שלו, להשתלב במערך הארגוני, הן אם זה קורסים פנים-ארגוניים בכנסת או קורסים מחוץ לכנסת.

<מירה פיירשטיין: אפשר להגיד משהו על המספרים?

<מירה פיירשטיין: אנחנו לא רוצים להתחרות, אבל אני מקבלת כאן קריאת ביניים.

<מירה פיירשטיין: יש היום בכנסת, מתוך 587 משרות, יהיו לנו 26 עובדים, 18 ועוד שמונה.

<מירה פיירשטיין: עשו לי את החישוב המתמטי – 4.43%.

<מירה פיירשטיין: יש לנו בנוסף שלושה עובדים שהתקבלו בהליך מכרזי רגיל וקיבלו העדפה לפי סעיף 15, ואז אנחנו מתקרבים ל-5%, זה 4.94%.

<אורן הלמן: קנאת סופרים תרבה חוכמה.

<אורן הלמן: וחבל שאין פה עוד חברות ממשלתיות, כי חלק מהן הולכות לפנות אליכן כי הן רוצות להחריג את עצמן מה-5%.

<אורן הלמן: רק שתדעו.

יואב קיש: טוב, זה כבר היה לנו בחקיקה.

<אורן הלמן: לא, לא.

<אורן הלמן: הם פרסמו בדוחות הכספיים, הרכבת.

יואב קיש: נאמרו פה הרבה מאוד דברים נכונים.

יואב קיש: אני רוצה להגיד דבר אחד שבעיניי הוא המפתח.

יואב קיש: בסופו של דבר זו החלטה של המנהלים הבכירים.

יואב קיש: אני מאוד מתחבר למה שאמרת, אורן – במקומות שבהם יש מנהלים שמבינים את האחריות החברתית בעניין הזה, זה הולך בקלות, ובמקומות שלא, אנחנו עשינו את החקיקה בשביל שזה יקרה בכל מקרה.

יואב קיש: ולכן, כפי שקורה פה בכנסת וכפי שבחברת חשמל, זה קורה מעצמו כי המנהלים מבינים את החשיבות של הדבר הזה.

יואב קיש: אני מאמין ומקווה שאנחנו ראה את כל המשק צועד לעניין הזה בעקבות החקיקה וגם ההסכם במגזר הפרטי.

יואב קיש: תודה רבה לכולם.