ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 165, 2016-12-12 10:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב.

אברהם נגוסה: נמצא איתי חבר הכנסת רוברט אילטוב, שיזם את הדיון בשבוע שעבר והיום אנחנו מקיימים המשך לדיון שקיימנו בשבוע שעבר, בנושא שילוב עולים חדשים בשירות המדינה ובמשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: כדי להעמיק בנושא קיימנו דיון בשבוע שעבר, בו ביקשנו נתונים נוספים, בדבר העסקת עולים שנמצאים עד 10 שנים בארץ, במשרדים שונים בשירותי המדינה, ביחס לכלל העובדים בהם.

אברהם נגוסה: אנחנו עשינו בירור בשבוע שעבר מול כלל העובדים.

אברהם נגוסה: שמחנו לגלות בשבוע שעבר מנתוני הנציבות, שכ-10% מעובדי המדינה נתקבלו לעבודה כאשר היו ע עולים עד 10 שנים מיום עלייתם.

אברהם נגוסה: מדובר ב-7,496 איש, לפי הדיווח של נציבות שירות המדינה.

אברהם נגוסה: אני מבקש היום מנציגת שירות המדינה להציג בפנינו את עיקרי הנתונים הנוגעים להעסקת עולים חדשים עד 10 שנים בארץ, שנלקטו בשירות המדינה ביחס לכלל עובדי המשרדים.

אברהם נגוסה: אז אני מקווה שהנושא ברור.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע קודם כל מנציגת נציבות שירות המדינה, בבקשה.

<איריס נחמיה: בוקר טוב.

<איריס נחמיה: שמי ד"ר איריס נחמיה ואני מנהלת את האגף שעוסק בתכנון אסטרטגי ומדיניות בנציבות שירות המדינה.

<איריס נחמיה: אז במסגרת תהליך החקיקה שנערך בעשרה ימים האחרונים לגבי נושא של עולים חדשים, אנחנו הפקנו את הנתונים.

<איריס נחמיה: לבקשת

<איריס נחמיה: כם אנחנו פילחנו את הפילוח.

<איריס נחמיה: יש לציין שמבחינתנו הדבר המאד משמעותי זה שאנחנו רוצים לראות באמת את הפסיפס של החברה הישראלית משרתים בתוך שירות המדינה בכלל המקצועות והמדרגים ואנחנו עמלים במהלך שלוש השנים האחרונות כדי להביא לייצוג הולם של אוכלוסיות ובעצם מתן מענה לאוכלוסיות שונות, שכרגע הן נמצאות בתת ייצוג.

<איריס נחמיה: כמו שאתם רואים כאן, אז כפי שרון צור הציג, ראש המטה ליישום הרפורמה, סך הכל עובדים בשירות המדינה כ-75,000 עובדים, מתוכם 10% הם עולים חדשים.

<איריס נחמיה: אתם ביקשתם לפלח לפי מערכת הבריאות ולפי כל יתר משרדי הממשלה.

<איריס נחמיה: במערכת הבריאות אנחנו רואים שכ20% מכלל העובדים הם עולים במהלך 10 השנים האחרונות מרגע הקליטה שלהם, ובמערכת הממשלתית, ללא מערכת הבריאות, אנחנו מדברים על היקף של 3,408 עובדים.

<איריס נחמיה: סך הכל זה 6.2.

<איריס נחמיה: בהמשך הדו"ח, בעמוד השני, יש את כל המדרגים, חלוקה לפי כל המדרגים השונים.

<איריס נחמיה: המדרגים למעשה מייצגים את סוגי חוזי ההעסקה שקיימים בשירות המדינה.

<איריס נחמיה: אז זה כרגע לפי הדירוגים.

<איריס נחמיה: הדבר הנוסף שיש לנו כאן, לפי מה שביקשת כרגע, אדוני, זה את ההתפלגות של מספר העובדים לפי כל אחד מהמשרדים.

<איריס נחמיה: זה מסודר לפי סדר ה-א'-ב' ולא לפי מספר האחוזים.

<איריס נחמיה: בסך הכל, כמו שרואים כאן, המצב שלנו הוא מצב טוב ואנחנו חושבים ששירות המדינה מקבל ומחבק את העולים החדשים שמגיעים מכלל המדינות.

<איריס נחמיה: יש כאן את ההתפלגות של מספר העובדים לפי ארץ המוצא שלהם, כשאנחנו רואים שמהפדרציה הרוסית מדובר על 5,074 עובדים, וככה הסדר הולך וקטן, כשהמספרים האחרונים זה מאקוודור, האיים המלדיבים, סלובקיה, עיראק, קרואטיה ותימן.

<איריס נחמיה: מה שחסר לנו בדו"ח הזה לבקשתכם, זה בעצם לא רק את הדירוג הזה לפי הדירוגים השונים של סוגי העסקה, אלא ביקשתם גם את הדירוג לפי דרג ניהולי ולפי דרג מקצועי.

<איריס נחמיה: אנחנו כרגע פשוט עושים עבודה לגבי הדירוגים השונים, כי אין לנו דירוגים שהם מובנים.

<איריס נחמיה: אנחנו נשלים את העבודה הזו במהלך השלושה חודשים הקרובים, כי אנחנו עושים את זה על כל שירות המדינה ונעביר אליכם את הדו"ח לפי הרמות השונות של דירג ניהולי למול דרגים מקצועיים, כי אני חושבת שבאמת אחד האתגרים המרכזיים שיש לנו זה לא רק בהיבט של הכמות וגם בהיבט של האיכות וראייה יותר אינטגרטיבית שנותנת את המענה ששירות המדינה יהיה מיוצג בכלל הדרגים, גם בדרג מקבלי ההחלטות וגם בדרגים הזוטרים ולא רק לפי הכמות וגודל המכסות, שעל פניו אנחנו נמצאים שם.

<איריס נחמיה: בסך הכל 10% מכלל שירות המדינה זה נתון מאד יפה.

<איריס נחמיה: אנחנו נבדוק לעומק לגבי הדירוג הניהולי והדירוג המקצועי.

<איריס נחמיה: עם זאת אני גם אוסיף שלפי ההיקף הזה של 20% במערכת הבריאות ו-10% בכלל המערכת, בתוך זה 6.2 במערכת הממשלתית, זה כבר יכול להצביע על כן פיזור שקיים בכל הדרגים, להבדיל מאוכלוסיות שהמספרים הם יחסית יותר קטנים.

<איריס נחמיה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת רוברט אילטוב, יש לך מה להגיד בשלב הזה?

אברהם נגוסה: בואו נמשיך.

רוברט אילטוב: ממש בקצרה.

רוברט אילטוב: קודם כל תודה על העבודה ואנחנו באמת נשמח לראות גם את החלוקה לפי דירוג הבכירות.

רוברט אילטוב: אנחנו גם פה רואים מקומות שדיברנו וזה היה די ברור בתחילת הדרך שברמת בתי החולים במשרד הבריאות יש באמת הרבה מאד נוכחות של עולים ויש משרדי ממשלה ששם המספרים שואפים לאפס או לאחוז אחד בודד ואת זה כמובן צריך לתקן, אבל ברמת העיקרון הדו"ח הזה הוא מאד חשוב בכל הסוגיה שאנחנו כרגע מקדמים בחקיקה כדי לשלב את העולים, וחשוב לראות את כלל העולים משולבים במערכות.

רוברט אילטוב: אלה הם הדברים העיקריים.

רוברט אילטוב: המספרים מדברים בעד עצמם.

רוברט אילטוב: לדוגמא במשרד לביטחון פנים זה 1%, במשרד התיירות אנחנו רואים 5%, במשרד התקשורת 1%, במשרד החינוך, שהוא משרד מאד גדול – 3%.

<קריאה: זה לא כולל עובדי הוראה.

רוברט אילטוב: כמובן, זה לא כולל עובדי הוראה.

רוברט אילטוב: בעובדי הוראה אנחנו גם כן נראה את ה - - -

אברהם נגוסה: תיכף נשמע את המשרדים השונים, שהכינו להיום, הגיעו והביאו לנו ואז אנחנו גם נשמע.

אברהם נגוסה: שמענו מנציבות שירות המדינה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים בעניין הניהול והמנהל ומה שיש.

אברהם נגוסה: רינה, בבקשה.

<רינה צזנה: רינה צזנה, אני מנהלת אגף פיתוח ארגוני במשרד.

<רינה צזנה: על הטווח שנקלטו ב-10 השנים הראשונות של עלייתם לארץ, אנחנו עומדים על 82, כשמתוכם כ-30 עורכי דין.

<רינה צזנה: מהנדסים ואקדמאים נוספים עוד כ-25 ויש גם מנהלים, שזה 17 ובנוסף יש לנו סטודנטים ומתמחים, שזה ממש עכשיו, כאלה שנמצאים עכשיו, כי סטודנטים ומתמחים נמצאים רק בין שנה לשנתיים – כשיש עוד 10.

<רינה צזנה: אני חושבת שאצלנו, אני מניחה שהאחוז יותר נמוך נובע מכך שאנחנו משרד שרובו מושתת על עריכת דין והיבטי השפה הם היבטים הרבה יותר קריטיים וקשים, וכנראה לאור זה הקליטה יותר קטנה.

<רינה צזנה: אנחנו עושים כל הזמן מאמצים גם להגביר ובטח כשישת

<רינה צזנה: לב החוק אז עוד יותר להגביר ולנסות לקלוט יותר, אולי בתפקידים שהשפה פחות משחקת, או לתמוך בזה.

אברהם נגוסה: מול כמה עובדים?

<רינה צזנה: אנחנו עומדים על 2%.

אברהם נגוסה: מכלל העובדים.

<רינה צזנה: מכלל העובדים, כשזה משרד שבערך קצת פחות מ-50% הם עורכי דין.

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

רוברט אילטוב: יחד עם זאת אני גם לא רואה איפה שאין עורכי דין, את ההשתלבות הנכונה, גם לפי מקומות אחרים.

רוברט אילטוב: נניח שאנחנו נוריד את כל עורכי הדין, שגם לעמדה הזו אני לא כל כך מסכים, אני טיפלתי בסוגית השופטים וגם שם יש שינוי וגם אם יש מכשולי שפה אז אין בעיה לבחון את ההרחבה של קליטת העולים בשלבים מאוחרים יותר.

רוברט אילטוב: יש עורכי דין שמגיעים לכאן בגיל צעיר ואחרי 10-12 שנה הם כבר גם שולטים בשפה, גם יודעים לפעול וגם למדו פה.

רוברט אילטוב: לכן אני לא חושב שזה המכשול.

רוברט אילטוב: עובדתית, זה לא היה המכשול גם בוועדה למינוי שופטים שטיפלתי בה, ובסופו של דבר התמנו כבר בשלבים האלה עולים לשעבר.

רוברט אילטוב: יש דרכים למצוא את הפתרונות, אבל גם כשאני בא, לוקח ומוריד 50% מהעובדים, כמה עובדים יש לכם?

<רינה צזנה: כ-4,000.

רוברט אילטוב: נניח 2,000 עובדים, אני לא רואה שם 200 עובדים שנקלטו בעבודות שהן לא פרקליטות או משפטים פרופר.

רוברט אילטוב: לכן גם פה יש מספר שהוא נמוך יותר, גם כשאנחנו לוקחים בחשבון את הנושא ומורידים את עורכי הדין.

רוברט אילטוב: לכן אני הייתי רוצה שתבחנו את זה יותר לעומק, ואני אומר לכם שעורכי דין, כמו גם הרופאים, מגיעים לכאן ומשלימים את הפערים, ואם הרופאים יכולים, גם עורכי הדין יכולים.

רוברט אילטוב: אין שום סיבה שרופא, שהוא מקצוע הרבה יותר מורכב, כן יידע לטפל בחולים וכן ייקלט במערכת ועורך דין לא ייקלט.

אברהם נגוסה: הנהלת בתי המשפט, בהמשך, כן.

אברהם נגוסה: תציגי את עצמך לפרוטוקול.

<אורית קוגמן-הררי: בוקר טוב.

<אורית קוגמן-הררי: עורכת הדין אורית הררי מהלשכה המשפטי.

<אורית קוגמן-הררי: אני רוצה לציין שאנחנו התבקשנו להעביר נתונים רק ביום חמישי ונוכח סד הזמנים המאד מאד לחוץ, יש לנו נתונים חלקיים בלבד וספק לגבי המהימנות שלהם, וספק גם אם נוכל להתחקות אחרי הנתונים האמיתיים.

<אורית קוגמן-הררי: נכון ל - - -

רוברט אילטוב: אני רוצה לתקן אותך כבר עכשיו.

רוברט אילטוב: אני קיבלתי בזמנו את התשובה הזאת, וכשפניתי למרכז המחקר והמידע של הכנסת, נתתם מספרים מאד מאד מדויקים.

רוברט אילטוב: לכן יש לכם - - -

<אורית קוגמן-הררי: יכול להיות, אבל היה לנו - - -

רוברט אילטוב: אם אתם רוצים שנעשה את זה דרך מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אנחנו נעשה את זה, אבל לכם יש את המספרים, בוודאות.

<אורית קוגמן-הררי: יכול להיות.

<אורית קוגמן-הררי: אני לא יודעת.

<דנה גורדון שושני: היא אומרת שהיה להם סד זמנים קצר.

רוברט אילטוב: יכול להיות שהזמן חסר לכם, אין בעיה.

<אורית קוגמן-הררי: הזמן באמת היה חסר, לא הצלחנו להתחקות.

<אורית קוגמן-הררי: נכון לאתמול הנתונים שיש בידינו זה 293 עובדים, שזה בסביבות ה-6% מעובדי המערכת.

<אורית קוגמן-הררי: כמובן שאנחנו מדברים רק על עובדים, עובדי מינהל, עוזרים משפטיים וכו', ולא על גורמי שפיטה שכן נבחרים בוועדה לבחירת שופטים והם לא נחשבים לעובדי מדינה.

<אורית קוגמן-הררי: זה כרגע הנתונים.

רוברט אילטוב: לא, לא, הם נחשבים עובדי מדינה.

<אורית קוגמן-הררי: לא.

<אורית קוגמן-הררי: - - -

רוברט אילטוב: הם לא אצלכם, בסדר.

<אורית קוגמן-הררי: לא ל - - -.

<אורית קוגמן-הררי: התקשיר לצורך העניין לא חל עליהם וחלים עליהם דינים אחרים וחוקים אחרים וכו'.

<אורית קוגמן-הררי: אז נכון לכרגע אלה הנתונים שיש לנו.

<אורית קוגמן-הררי: ככל שנדרש להעביר נתונים נוספים, אנחנו - - -

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים נתונים.

אברהם נגוסה: כן, אז אנחנו נשמח מאד שתעבירו לנו בכתב בהקדם, את הנתונים המדויקים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש מישהו שרוצה להוסיף מהנהלת בתי המשפט?

<אורית קוגמן-הררי: אני רק רוצה לוודא שהנתונים שנדרשו זה עובדים שנקלטו למערכת בתי המשפט, תוך 10 שנים מיום עלייתם?

אברהם נגוסה: כן.

<אורית קוגמן-הררי: כלומר אחורה?

<אורית קוגמן-הררי: לצורך העניין משנת 1950 או נכון להיום?

רוברט אילטוב: נכון להיום.

רוברט אילטוב: מ-1950 הם כבר לא עולים.

<קריאה: רגע, מה זה נכון להיום?

<קריאה: שגם נקלטו?

<קריאה: זאת השאלה.

<אורית קוגמן-הררי: שנקלטו השנה או שהם נקלטו ב-10 שנים - - -

רוברט אילטוב: מהשנה, 10 שנים אחורה.

<יעל אבידן: אני בספק שהנתונים האלה מתאימים להגדרה שאתה נותן, יושב הראש.

רוברט אילטוב: מהיום, 10 שנים.

<קריאה: האם מדובר בעובד שהוא 10 שנים?

<קריאה: זה כן שעלו ב-10 השנים האחרונות?

<יעל אבידן: אני בספק שהיו עולים מסוריה ומאלג'יר ב-10 השנים האחרונות.

<יעל אבידן: לפי הדו"ח יש פה עולים - - -

רוברט אילטוב: לא, יכול להיות שהיה אחד, שניים והוא נקלט דווקא.

רוברט אילטוב: מאה אחוז קליטה.

<בלאל מוסא: אפשר?

אברהם נגוסה: כן.

<בלאל מוסא: בלאל מוסא מנציבות שירות המדינה.

<בלאל מוסא: לגבי הנתונים שאנחנו הוצאנו, מדובר בעולים שביום קליטתם לשירות המדינה היו בטווח של 10 שנים לעלייתם לארץ ונראה לי שזה הנתון הרצוי ולא 10 שנים אחורה מהיום.

אברהם נגוסה: כן.

רוברט אילטוב: חברים תקשיבו, אנחנו מדברים על קליטת העולים ומי שבהגדרה שהוא עולה היום, 10 שנים אחורה.

רוברט אילטוב: אם קלטת בשנות ה-70 מישהו שהיה 10 שנים אחורה, זה לא רלבנטי להיום.

<קריאה: אז כל הנתונים לא נכונים.

רוברט אילטוב: אז הנתונים לא נכונים.

<איריס נחמיה: אבל בעצם ההסתכלות היא מרגע הקליטה שלהם לתוך המערכת 10 שנים אחורה.

רוברט אילטוב: אבל עוד הפעם, אם הוא לא עולה חדש היום, מה זה רלבנטי לנו?

<איריס נחמיה: אז אנחנו מסתכלים בעצם כל העולים כרגע.

רוברט אילטוב: הוועדה הזאת דנה בעולים חדשים, היא לא דנה על ההיסטוריה של קליטת העלייה בישראל.

אברהם נגוסה: אני אשאל אתכם דוגמא למשל.

<איריס נחמיה: רגע, אני רוצה ברשותך להשלים, סליחה אדוני.

<איריס נחמיה: יש כאן גם את הנתון של כניסה לשירות המדינה בשנת 2016.

<איריס נחמיה: ממש בשנה האחרונה נקלטו עובדים שהיו ב-10 השנים האחרונות שלהם עולים חדשים – 221 עולים חדשים נקלטו רק בשנת 2016.

<איריס נחמיה: זאת אומרת לכאורה, גם אם - - -

אברהם נגוסה: הם בטווח של 10 שנים.

<איריס נחמיה: בטווח של 10 שנים - - -

רוברט אילטוב: לא, אם את מכפילה את זה אחורה, במידה ו - - -

<איריס נחמיה: רק בשנת 2016 – 221.

רוברט אילטוב: את יכולה להכפיל את זה אחורה ב-10 שנים והממוצע היה 200 ומשהו איש בשנה, אבל יכול להיות שהממוצע הזה לא היה.

<איריס נחמיה: תלוי בגלים של העליות, כן.

רוברט אילטוב: לא, אנחנו רוצים לדעת כמה עולים יש במערכת היום.

רוברט אילטוב: עולה ותיק הוא כבר לא עולה בהגדרה.

<איריס נחמיה: הוא לא היה נכנס לכאן, כי על פניו - - - כאן, הוא לא היה נכנס - - -

<קריאה: 10 שנים, לא השנה.

<איריס נחמיה: למשל יש כאן את בני הקהילה האתיופית.

אברהם נגוסה: כן, זה מה שרציתי לציין.

<איריס נחמיה: יש פה את בני הקהילה האתיופית, מדובר על 354 אנשים, אם אני לא טועה, נכון?

אברהם נגוסה: 335, זה מה שכתוב פה.

<איריס נחמיה: כן, 335.

<איריס נחמיה: 335, הרי בני הקהילה האתיופית מבחינת החוק לייצוג הולם, זה לא רק העולים, זה גם - - -

אברהם נגוסה: בני עולים.

<איריס נחמיה: זה גם כשאחד מההורים שלהם בעצם עלו.

<איריס נחמיה: לכן הנתון כאן של 335 זה אלה שעלו מאתיופיה.

<איריס נחמיה: זאת אומרת ההיקף הוא הרבה יותר גדול עבור בני הקהילה האתיופית, כי זה גם אחד מההורים שלהם, כי זה כבר דור שני.

אברהם נגוסה: זה מה שביקשנו, לא בני עולים.

<איריס נחמיה: זה מה שביקשתם, זה 335.

<קריאה: אבל פה מופיע בני העולים.

אברהם נגוסה: בסדר, זה מה שביקשנו בתחום של 10 שנים.

רוברט אילטוב: אדוני יושב הראש, אני רוצה להבין מה בעצם הנתון שיש בפנינו.

רוברט אילטוב: האם זה כלל העלייה?

רוברט אילטוב: אם זה נוגע לכלל העלייה, אז אנחנו לא מדברים על הצעת החוק שנידונה היום.

רוברט אילטוב: ואם אנחנו מדברים על כלל העלייה, שמדובר על קרוב ל-2 מיליון עולים ב-20 שנה, או ב-25 שנה האחרונות, שזה רבע מכלל האוכלוסייה בישראל וכשליש מהאוכלוסייה היהודית בישראל, אז בטח הנתונים האלה מעוררים בכי בכלל.

רוברט אילטוב: אם אנחנו מדברים על העולים ופה נכללו המספרים שהם לא עולים, אלא כבר עולים ותיקים, אז זה גם מצב שהוא לא נותן לנו את הנתון.

רוברט אילטוב: לכן אם אנחנו באים ומדברים על הבעיה הרחבה ביותר, שאנחנו אומרים בואו נבחן את כלל העולים ביחס שלהם לאוכלוסייה וביחס שלהם במגזר הציבורי, זו סוגיה אחת.

רוברט אילטוב: אם אנחנו באים ואומרים בואו נראה מה היה ב-10 השנים האחרונות, זו סוגיה אחרת.

רוברט אילטוב: אם הכניסו לפה, למערכת, אנשים שהגיעו לישראל נניח בשנות ה-70 ונקלטו בשנת 1978, הם עדיין בגדר 10 שנים בישראל והם נמצאים במערכת וזה בנתון הזה, זה לא רלבנטי לנו.

רוברט אילטוב: וגם אם אנחנו מגיעים עד שנות ה-80 וגם שנות ה-90.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים משנת 2006 עד היום – כמה עולים נקלטו.

רוברט אילטוב: זה פשוט.

<קריאה: אז כל הנתון הזה לא נכון.

רוברט אילטוב: ואם הנתון הזה הוא אחר פה, אז תביאו לנו נתון אמיתי, אחר.

<בלאל מוסא: הכוונה שלכם היא בעצם עכשיו ללכת 10 שנים אחורה - - -

רוברט אילטוב: כן.

רוברט אילטוב: אם אנחנו נבוא ונגיד שאנחנו רוצים לבדוק את כל המערכת - - -

<בלאל מוסא: מי שנקלט בשירות המדינה, כשהוא עלה 10 שנים אחורה.

רוברט אילטוב: נכון.

<בלאל מוסא: למרות שהחוק לא מדבר רק על המצב הקיים נכון להיום, שמעכשיו מתחילים לקחת 10 שנים אחורה.

רוברט אילטוב: אם אתה אומר לי תשמע, יש לנו את כל העלייה הגדולה, משנות ה-90, שזה 25 ומעלה שנים, נניח 26 שנים היום ואתה אומר אני מגיע ל-10%, גם פה יש לנו תת אכלוס, בוא נגיד ככה.

רוברט אילטוב: כי אם אנחנו ניקח את האוכלוסייה הזאת ונחלק אותה, אז אנחנו מדברים על 18%, 17% מהאוכלוסייה.

<בלאל מוסא: בסדר, לא בטוח שאנחנו נראה באחוזים, אגב, כי זה לא - - -

רוברט אילטוב: לא, אבל זה מה שאתה אומר לי.

<בלאל מוסא: מה שאני אומר לך עכשיו זה שהנתונים שיש לנו היום הם נתונים שנבדקו לפי מתאריך הקליטה, שהיו 10 שנים כעולים, עד 10 שנים מיום העלייה שלהם לארץ.

רוברט אילטוב: מאיזו שנה?

רוברט אילטוב: זה לא רלבנטי לנו.

<בלאל מוסא: גם כאלה ש - - -

רוברט אילטוב: הנתונים האלה לא רלבנטיים.

<איריס נחמיה: אני רק רוצה להוסיף על זה, ברשותכם, שאנחנו בעצם מדברים ביחס ל - - -

<קריאה: נתונים - - -

<איריס נחמיה: רגע, חברים, שנייה.

<איריס נחמיה: אנחנו מדברים על שירות המדינה.

<איריס נחמיה: שירות המדינה מונה כ-75,000 עובדים.

<איריס נחמיה: זה לא כלל השירות הציבורי.

<איריס נחמיה: יש קליטות לשנה של בין 2,000 ל-3,000 קליטות לשנה.

<איריס נחמיה: זאת אומרת סך העולים שיש מתוך ה-2,000, כשאנחנו מדברים על 221 עולים בשנת 2016 בלבד, אנחנו מדברים באופן כללי ביחס לקליטות.

<איריס נחמיה: זאת אומרת בקליטות שיש בשנת 2016, מדובר בממוצע, שוב פעם, בערך על 2,200-2,300 קליטות, ומתוך זה 10% הם 10% עולים חדשים.

<איריס נחמיה: זה גם נתון שאתם צריכים להבין בעצם שזה לא ששירות מדינה מתחדש כל שנה מחדש על כל 75,000 העובדים שלו, אלא יש יחס לקליטה.

<איריס נחמיה: אחוזי הקליטה שיש, התחלופה שיש בתוך שירות המדינה למשרות חדשות שנכנסות ולפורשים, זה בין 2,000 ל-3,000 משרות אחת לשנה.

<איריס נחמיה: אז זה הנתון.

רוברט אילטוב: אנחנו לא ביקשנו נתון שתראו לנו שזה 10% וזהו ובזה נגמר הסיפור.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת את המספרים.

רוברט אילטוב: אנחנו נדע להתמודד עם המספרים גם אם הם טובים וגם אם הם לא טובים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת מה הם המספרים.

רוברט אילטוב: אבל אם אתם באים בצבר, עושים לנו את המצע שזה מגיע ל-10%, בסדר, זה גם נתון, אבל לא לנתון הזה אנחנו מתכוונים.

רוברט אילטוב: ואם בשנתיים או בשלוש השנים האחרונות קלטתם 10%, כל הכבוד.

רוברט אילטוב: זה בסדר.

רוברט אילטוב: וגם אם קלטתם 7% לפני 4 שנים, אנחנו גם לא נלך לרב, לא נריב אתכם.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת את הנתונים כדי להתמודד איתם, לא כדי לתקוף, לא כדי לריב.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת מה המצב.

<בלאל מוסא: פשוט אנחנו מראים על איזה נתונים אנחנו הסתמכנו ולא - - -

רוברט אילטוב: יפה.

רוברט אילטוב: אז אתה יכול לתת לנו נתון, להגיד לנו תשמע, ב-10 השנים האחרונות קלטנו 10% כל שנה.

רוברט אילטוב: מבורך.

רוברט אילטוב: אבל יכול להיות שצריך להשלים דברים.

רוברט אילטוב: יכול להיות שלא צריך להשלים דברים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת את המספרים, וזה שזה מגיע ל-10% בשנה, זה יפה מאד, אני לא יודע מה היה ב-10 השנים האחרונות.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על 10 השנים האחרונות.

<איריס נחמיה: בסדר.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על 10 השנים האחרונות, ואם צריך להשלים את הפערים שחסרו את העולים שב-20 השנים האחרונות לא נקלטו כמו שצריך וצריך לתת קצת יותר גז בשנים האלה, אז צריך לתת קצת יותר גז בשנים האלה.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לדעת את המספרים, גברותי ורבותי.

<איריס נחמיה: אנחנו אתכם.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול, כשאתם מציגים לנו התפלגות מספר עובדים לפי ארץ מוצא מאפס עד עשר שנים, מאיזה שנה אתם מתכוונים?

<בלאל מוסא: שנקלטו בשירות המדינה כשהם היו בטווח של אפס עד עשר שנים.

אברהם נגוסה: אוקיי, כלומר מתאריך עלייה - - -

רוברט אילטוב: זאת אומרת שהוא יכול היה לעלות משנת 1989 ועד שנת 1999 הוא נקלט.

רוברט אילטוב: אז הוא נכלל פה.

<בלאל מוסא: אם מישהו נקלט לשירות המדינה בשנות ה-70 והוא עלה לארץ בשנת 1965, הוא נכלל בדו"ח הזה.

אברהם נגוסה: אז זה לא מה שאנחנו מחפשים.

<איריס נחמיה: אז זו הפרשנות שלנו הייתה, של עולים חדשים שעלו ב-10 השנים האחרונות מיום הקליטה.

רוברט אילטוב: זה לא מה שאנחנו צריכים פה.

רוברט אילטוב: אז אם אתה בא, עושה לי בצבר את כל הנושא הזה ואתה אומר לי אני קלטתי מספיק עולים, אני אומר אז לא.

רוברט אילטוב: מכיוון שנקלטו באותה תקופה שאתה מדבר עליה כ-2 מיליון עולים מאז שנות ה-80 נניח, אז זה רבע מהאוכלוסייה, אנחנו לא מגיעים פה אפילו ל-10%, ורק הרופאים קצת משפרים את המצב.

אברהם נגוסה: אני מתרגם את זה אפס עד עשר שנים, נניח העולה הגיע בשנת 2010, או בשנת 2006.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נמצאים שנת 2016, אז תאריך עלייתו או שנת עלייתו של העולה צריך להיות המינימום שנת 2006.

אברהם נגוסה: אוקיי?

אברהם נגוסה: זה מה שאני חושב.

<בלאל מוסא: אבל שנים האחרונות אין גלי עלייה כמו שהיו פעם.

אברהם נגוסה: אז הנתון הזה הוא לא רלבנטי בשביל הבקשה שלנו וגם בשביל מה שכתבתם.

אברהם נגוסה: תראו, אפס עד 10, אני אוטומטית לוקח את זה מתאריך עלייתו עד 10 שנים.

<איריס נחמיה: נכון, זה בדיוק מה שאנחנו עשינו.

אברהם נגוסה: אבל זה לא מה שאתם אומרים לנו.

<איריס נחמיה: מרגע הקליטה שלו, 10 שנים אחורה במידה והוא בעצם עלה.

<איריס נחמיה: אז זאת הייתה הפרשנות שלנו.

<איריס נחמיה: אנחנו מבינים שאתם מבקשים לראות בין שנת 2006 לשנת 2016 את מספר הנקלטים.

<איריס נחמיה: זה הדו"ח שאנחנו נעביר לכם.

רוברט אילטוב: בשלוש השנים האחרונות עלו כמעט 100,000 איש, מה זה?

<איריס נחמיה: בסדר, אז אנחנו נבדוק.

רוברט אילטוב: ועוד 20,000 איש חזרו.

<איריס נחמיה: אז אנחנו נעשה שוב את הבדיקה ונחזור בחזרה אליכם.

<איריס נחמיה: זאת הייתה הפרשנות שלנו.

<איריס נחמיה: עוד פעם, כן חשוב לי להשים את זה בתוך מסגרת מסוימת.

<איריס נחמיה: אנחנו מדברים על קליטות לשירות המדינה מתוך הסך הכל של בין 2,000 ל-3,000 קליטות.

<איריס נחמיה: אנחנו נראה את המספרים שיש לפי המשרדים השונים.

אברהם נגוסה: אולי נעשה את זה בהגדרה יותר מפורטת.

אברהם נגוסה: אנחנו נגיד שאנחנו רוצים לקבל את מספר העולים שנקלטו לשירות המדינה במשרדי הממשלה, משעלה משנת 2006 עד עכשיו.

<איריס נחמיה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: זה ברור עכשיו?

<איריס נחמיה: כן.

אברהם נגוסה: משנת 2006 עד עכשיו, זה מה שאנחנו רוצים לדעת מכל משרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: חשוב לנו לדעת את זה, כי אנחנו רוצים לקדם משהו לטובת העולים.

אברהם נגוסה: אז אם אני הולך אחורה, אז זה לא נותן לי פתרון.

אברהם נגוסה: אני רוצה לדעת בטווח של 10 שנים מיום עלייתו.

אברהם נגוסה: זה נראה לי שנת 2006.

אברהם נגוסה: בסדר?

אברהם נגוסה: משרדי הממשלה, אנחנו נשמע כעת את משרד הפנים.

אברהם נגוסה: יש מישהו?

<נאיף הינו: אני מרשות האוכלוסין, אני לא יודע אם יש נציג של משרד הפנים.

אברהם נגוסה: זה משרד הפנים.

<נאיף הינו: זה חלק ממשרד הפנים.

<נאיף הינו: במשרד הפנים יש שניים, כי גם בנתונים מופיע כאן - - -

<דנה גורדון שושני: יש כאן נציגה ממשרד הפנים.

<נאיף הינו: אתה רואה שיש.

אברהם נגוסה: משרד הפנים ואחר כך נחזור אליך.

<נאיף הינו: משרד הפנים קודם.

אברהם נגוסה: בבקשה, משרד הפנים.

<חני יהודה: נשלחתי היום.

אברהם נגוסה: יש לך מה להגיד לנו, או שאין לך?

אברהם נגוסה: את מוכנה עם הנתונים?

<חני יהודה: אני אומרת שוב שהחלפתי מישהי ובאתי ברגע האחרון, אז אני יכולה להעביר את הנתונים לנציבות שירות המדינה ובדיון הבא אנחנו נציג.

אברהם נגוסה: אז קודם כל תציגי את עצמך, תשבי מול המיקרופון ותגידי לנו מי את, את מי את מייצגת ומה המצב.

אברהם נגוסה: תסבירי לנו.

<חני יהודה: בוקר טוב.

<חני יהודה: שמי חני יהודה מאגף משאבי אנוש במשרד הפנים.

<חני יהודה: אני פשוט נשלחתי לפה במקום מישהי שהייתה צריכה להגיע ובאתי ישר הנה ללא הנתונים.

<חני יהודה: אז אם אני אצטרך להציג אותם בפני הנציבות או בפני הוועדה בדיון הבא, אם יהיה כזה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לקבל את בזה בכתב, אם את יכולה להעביר לנו.

<חני יהודה: אין בעיה.

אברהם נגוסה: אין לנו התנגדות שתעבירי את זה לנציבות שירות המדינה, אבל אנחנו רוצים לקבל את זה גם.

<חני יהודה: בסדר גמור.

<חני יהודה: נתונים על עולים חדשים, כפי שביקשת מהנציבות משנת 2006 עד היום?

אברהם נגוסה: כן, שעלו משנת 2005 עד עכשיו.

<חני יהודה: שעלו, כמובן.

אברהם נגוסה: כמה נקלטו במשרד הפנים.

<חני יהודה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: אנחנו נפנה לרשות האוכלוסין וההגירה.

<נאיף הינו: בוקר טוב.

<נאיף הינו: שמי נאיף, סמנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.

<נאיף הינו: אנחנו גם חתכנו לפי הנתונים של נציבות שירות המדינה ויש לנו כ-5% עובדים עולים, אבל אנחנו נתקן את הנתון וניקח משנת 2006 עד היום כמה יש לנו ונעביר לכם את הנתון.

אברהם נגוסה: אהה, גם אתם.

<נאיף הינו: אין לנו נתון מורחב כעת.

רוברט אילטוב: כלומר לכם יש 5% בסך הכל?

<נאיף הינו: כן.

<נאיף הינו: מה שהם נתנו - - -

רוברט אילטוב: אני מבקש מה שכן מעניין, תשאירו את הנתון הקיים גם, זאת אומרת סך כל העולים שנקלטו ב-10 השנים שהיו בארץ וכמה ב-10 השנים האחרונות.

רוברט אילטוב: זה גם כן פרמטר מעניין.

<נאיף הינו: אנחנו ניתן את הפילוח לפי משנת 2006 עד היום כמה יש לנו.

אברהם נגוסה: בסדר גמור.

אברהם נגוסה: אז אם כך - - -

רוברט אילטוב: אבל תגבילו את זה מהעלייה הגדולה משנות ה-90, לא משנות ה-70.

רוברט אילטוב: זה אפשרי?

<איריס נחמיה: מה זאת אומרת?

<איריס נחמיה: לא הבנתי.

<איריס נחמיה: אמרתם משנת 2006.

רוברט אילטוב: לא, לא, שנייה רגע.

רוברט אילטוב: כדי שלא יהיו אי הבנות.

רוברט אילטוב: יש נתון קיים של העלייה, של אותם אנשים שנקלטו בעשר השנים שהיו בארץ, מאפס עד עשר שנים.

רוברט אילטוב: אז את הנתון הזה תשאירו בתיקון אחד קטן, שזה יהיה מגלי העלייה הגדולים, משנות ה-90.

רוברט אילטוב: את העלייה האתיופית אתם יכולים לכלול באופן כללי, כי יש להם את המסלול משלהם, נכון?

רוברט אילטוב: את הנתון החדש שאנחנו מבקשים, בעשר השנים האחרונות, שגם כן יהיה.

<קריאה: אבל עדיין הם כלולים בפנים.

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים להבין משנות ה-90 ו-10 השנים האחרונות ואת זה אנחנו רוצים להשוות.

יואל רזבוזוב: כי בסוף הרי למה אנחנו מבקשים?

יואל רזבוזוב: יש את המושג הזה תקרת הזכוכית והכל.

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים להבין בדיוק כמה נקלטו.

יואל רזבוזוב: להבין את המצב, אם אנחנו משתפרים או שאנחנו הולכים אחורה ומה היה עד אז.

רוברט אילטוב: רוצים עוד הסבר?

רוברט אילטוב: מובן, או שעוד הסבר?

<קריאה: משנות ה-90, אלה שעלו ויתכן שנקלטו.

רוברט אילטוב: סליחה, יש נתון עכשיו – אנחנו לא יודעים מאיזו שנה הוא.

רוברט אילטוב: את הנתון הזה אנחנו מבקשים לתקן מגל העלייה הגדול, משנות ה-90, בסדר?

רוברט אילטוב: זה אחד.

רוברט אילטוב: הנתון הישן - שלא יהיו פה שנות ה-70 ולא שנות ה-80, משנות ה-90; והנתון החדש זה ב-10 השנים האחרונות, כמה עולים נקלטו.

רוברט אילטוב: פשוט.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: ברור לכולם?

<נאיף הינו: ברור.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נמשיך למשרד לביטחון פנים, בבקשה.

<שמעון לייני: לא יודע.

<שמעון לייני: אני רשות הכבאות.

אברהם נגוסה: יש נציג של המשרד לביטחון פנים?

<דנה גורדון שושני: אני חושבת שמשרד הפנים כן כלול בנתוני הנציבות, לא?

רוברט אילטוב: ביטחון פנים כן.

<דנה גורדון שושני: אנחנו ביקשנו ספציפית את הכבאות.

רוברט אילטוב: בביטחון פנים יש 3 מתוך 416 עובדים שזה פחות מ-1%.

<דנה גורדון שושני: אבל מה ביקשנו זה את רשות הכבאות.

רוברט אילטוב: גם את הכבאות וגם את המשטרה, כן.

<נורית רבינוביץ: וגם שב"ס.

<דנה גורדון שושני: וגם שב"ס.

אברהם נגוסה: אז בבקשה.

<שמעון לייני: אבל זה לא 10 שנים.

רוברט אילטוב: תציג בינתיים מה שיש.

<שמעון לייני: שמי שמעון, אני ראש ענף משאבי אנוש של הרשות הארצית לכבאות והצלה.

<שמעון לייני: ראשית הראשות מקדמת את הנושא וזה חלק מהיעדים שלנו, אם כי לא על העשר שנים, בכלל קליטת עולים.

<שמעון לייני: יש לנו כרגע 343 אנשים שהם עולים, שהם 12.2%.

<שמעון לייני: עולים מעל 10 שנים יש 15, לפי הנתון שהנציבות הוציאה.

<שמעון לייני: זה דבר שנבדוק אותו שוב פעם ונעביר לכם.

רוברט אילטוב: 15 מתוך?

<שמעון לייני: 15 מתוך 2,800.

יואל רזבוזוב: רגע שמעון, אז בקדנציה הקודמת היית כאן, כשאנחנו דיברנו.

יואל רזבוזוב: הייתה איזו תכנית חדשה ושם היה אחוז מסוים של - - -

<שמעון לייני: תיכף אני אדבר עליה.

<שמעון לייני: אנחנו התקדמנו די יפה.

<שמעון לייני: אני לא יודע לכמת את זה לתוך ה-10 שנים, אבל התקדמנו די יפה בעניין הזה.

<שמעון לייני: אני יכול להגיד לכם שקודם כל הרשות היא רשות חדשה שהוקמה בשנת 2013, אבל לפני כן הדברים התקיימו בצורה אחרת באיגודי הערים שהיו.

<שמעון לייני: מאז שהוקמנו אנחנו מתייחסים לדברים האלה בכל התחומים, לא רק בעולים.

<שמעון לייני: אני יכול להגיד לכם למשל שעלינו ב-79% בנושא של העלים.

<שמעון לייני: זאת אומרת אם יש לנו 342 – 151 מהם נקלטו רק מהקמת הרשות, משנת 2013.

<שמעון לייני: זאת אומרת אנחנו עולים באחוזים מאד גבוהים, עם כל המגבלות שיש לנו ותיכף אנחנו נדבר על המגבלות שלנו.

<שמעון לייני: צריך להבין שעיקר הגיוסים שלנו הוא במערך הלחימה.

<שמעון לייני: במערך הלחימה יש מגבלות ויש תהליך מאד מוסדר, אם תרצו פעם אנחנו נעביר אותו.

<שמעון לייני: נדמה לי שבוועדה הקודמת - - -

רוברט אילטוב: איזה מגבלות יש לך?

<שמעון לייני: במערך הלחימה אנחנו קולטים רק על פי הקריטריונים שנקבעו ויש קריטריונים מאד ברורים.

רוברט אילטוב: אין עולים בצה"ל?

<שמעון לייני: לא, לא, אנחנו קולטים.

<שמעון לייני: תיכף תבין את הנתונים.

<שמעון לייני: קלטנו המון, אבל אני אומר עדיין אנחנו לא יכולים לעשות העדפה כזאת מתקנת או אחרת, כי קודם כל הם צריכים לעמוד בכללים של קליטת לוחם אש.

<שמעון לייני: קודם כל.

<שמעון לייני: זה דבר ראשון ויש פה הרבה מאד מגבלות.

<שמעון לייני: אחר כך נכנסים לעניין של העדפה מתקנת.

רוברט אילטוב: אתה לא בכושר.

<שמעון לייני: מה זה?

יואל רזבוזוב: הם בסדר, אני אומר לך.

יואל רזבוזוב: בוא נשמע עד הסוף, נו מה?

<שמעון לייני: בוא תשמע עד הסוף.

<שמעון לייני: אני אתן דוגמא מהגיוס האחרון.

<שמעון לייני: בגיוס האחרון שהיה קלטנו 36 אתיופים, בגיוס הזה, מאוקטובר האחרון – 36 אתיופים, מתוכם רבע היו עכשיו בשריפה האחרונה.

<שמעון לייני: בקורס האחרון – 25% מהקורס זה עולים אתיופים.

<שמעון לייני: נתנו פוש מאד חזק לקלוט המון המון אתיופים ועולים.

<שמעון לייני: יצא לנו הפעם, לפחות ממה שכיוונו, להכניס הרבה מאד אתיופים ואני חושב שאין לזה אח ורע, לפחות ברשות.

<שמעון לייני: גם לא מההתחלה.

<שמעון לייני: קלטנו המון.

<שמעון לייני: סך הכל קלטנו 55 משנת 2013, שזה כמות ענקית ביחס ללוחמים שאנחנו קולטים, כל מה שהצלחנו ונתנו את העדפות.

<שמעון לייני: אבל עוד פעם, העדפות אנחנו יכולים לתת ויש כללים ברורים לקליטת עובדים בשירות המדינה.

<שמעון לייני: זה רק מהגעה לוועדה, אבל עד ההגעה לוועדה יש כל מיני מגבלות שהם צריכים לעבור אותן עם ההתאמות.

<שמעון לייני: אני אומר – יש התאמות והכנסנו אותם בהתאם להתאמות שכלולות בנציבות שירות המדינה.

<שמעון לייני: צריך להבין שעיקר הגיוסים שלנו זה על מערך הלחימה.

<שמעון לייני: זאת אומרת 95% משיאי כוח אדם שאנחנו קולטים כל שנה זה ללוחמים.

<שמעון לייני: לכן תמצאו את רובם שם.

<שמעון לייני: ביתר, יש לנו ממש מקרים בודדים, כי בדרך כלל זה הסטות פנימיות והרוב הולך למערך הלחימה.

<שמעון לייני: שם אנחנו משקיעים ושם אנחנו כאמור קולטים לא מעט.

<שמעון לייני: זה פחות או יותר הנתונים.

<שמעון לייני: אנחנו כן מתעסקים עם זה.

<שמעון לייני: עוד פעם, דיברתם על 10 שנים, אנחנו נתמקד בעניין של ה-10 שנים, גם מבחינת הנתונים וגם בהמשך.

<שמעון לייני: אם יש שאלות או דברים נוספים.

אברהם נגוסה: ה-55 או 36 שאמרת שהם נקלטו, האם הם עולים חדשים או בני עולים?

<שמעון לייני: כמעט כולם עולים מאתיופיה.

אברהם נגוסה: אני חושב שבני עולים.

<שמעון לייני: לא, לא, רובם הם לא בני עולים.

<שמעון לייני: אני אוכל לעשות לך את ההפרדה.

<שמעון לייני: רובם הם לא בני עולים.

אברהם נגוסה: אוקיי, במסגרת מה שאמרנו, שזה 10 שנים.

<שמעון לייני: אני מדבר בכלל.

<שמעון לייני: יש אנשים שהם יותר מ-10 שנים.

אברהם נגוסה: 15 זה בכלל עולים.

<שמעון לייני: 15 זה בכלל עולים, אבל יכול להיות שיש שם אנשים שהם 12, 15, 14, 20 שנה בארץ.

<שמעון לייני: זה הגילאים.

<שמעון לייני: בדרך כלל רוב הגיוס שלנו נע בין 21 ל-27, זה ממוצע הגילאים שנקלטים למערך הלחימה.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב על בני עולים.

<שמעון לייני: אנחנו נפלח את הנתון הזה ונעביר לכם.

אברהם נגוסה: בסדר, אנחנו נשמח.

<שמעון לייני: אבל בסך הכל אנחנו כן מתעסקים עם העניין הזה והעובדות מראות בעד עצמן את הקליטה הגדולה מאד שהכנסנו בשנה האחרונה, עם כל הקושי שיש עם זה.

<שמעון לייני: אני אומר, אנחנו מבינים את זה.

<שמעון לייני: היום להיכנס למערך הלחימה של רשות הכבאות, זה טוטו.

<שמעון לייני: זה ממש סיפור אחד גדול.

<שמעון לייני: רק שתבינו, בגיוס האחרון נרשמו 8,000 מועמדים.

<שמעון לייני: 8,000 מועמדים על 200 משרות.

<שמעון לייני: זה דבר שהוא לא פשוט.

<שמעון לייני: אנחנו מעריכים שעכשיו זה יכפיל את עצמו, אחרי האירוע האחרון וזה מאד מאד קשה לנו להגיע לתוך זה.

<שמעון לייני: אנחנו מקווים גם, דרך אגב, אם אתם פה יכולים לעזור, להעלות את השיא.

<שמעון לייני: אם שיאי כוח האדם שלנו יעלו, אנחנו מקווים שכן, כי נתונים רצו בתקשורת, אני מאמין בשבועיים האחרונים ומבינים שיש לנו עדיין פערים ופערים גדולים מאד.

<שמעון לייני: אנחנו מבינים שאי אפשר להשלים את הכל בבת אחת, אבל אני מאמין שחלק מזה יעלה ואז נוכל גם לגייס יותר.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: יש מישהו מהשב"ס?

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<נורית רבינוביץ: כן, אני.

<נורית רבינוביץ: בוקר טוב לכולם, שמי נורית רבינוביץ ואני רע"ן תכנון כוח אדם בשירות בתי הסוהר.

<נורית רבינוביץ: קודם כל הסוהרים שלנו כוללים גם סוהרי חובה, בעצם חיילי חובה שאנחנו מקבלים מצה"ל והחלק הגדול יותר הם סוהרי קבע.

<נורית רבינוביץ: כהגדרה אנחנו בכלל לא מנהלים את הנתון של ארץ עלייה ושנת עלייה.

<נורית רבינוביץ: אם זה מופיע, אז אני אסביר גם למה.

<נורית רבינוביץ: בקריטריונים שלנו לגיוס, נושא ארץ העלייה בכלל לא רלבנטי.

<נורית רבינוביץ: המבחנים עצמם שאנחנו מעבירים את כל מי שמתמודד ואנחנו מקבלים בשנה כ-22,000 קורות חיים - - -

רוברט אילטוב: כל מי שיושב פה – ארץ עלייה זה לא רלבנטי.

רוברט אילטוב: כל מי שיושב פה – ארץ עלייה מאד רלבנטית.

<נורית רבינוביץ: אני אסביר גם איפה אנחנו כן נוגעים נושא העלייה.

<נורית רבינוביץ: אנחנו מקבלים כ-22,000 קורות חיים.

<נורית רבינוביץ: דיברו על כמויות קליטה, מגייסים בערך כ-300 משרות בשנה.

<נורית רבינוביץ: במבחנים שאנחנו עושים, רוב המבחנים הם מבחנים שבכלל אין להם רלבנטיות לשפה.

<נורית רבינוביץ: אם נניח זה מבחן בחשבון או מבחני אישיות.

<נורית רבינוביץ: מתוך שלל המבחנים יש שני מבחנים שעלולים להיות מוטי שפה, אחד זה שליטה בעברית, שהיא עברית בסיסית והדבר השני זה הסקת מסקנות, ובתהליך הגיוס עוברים סדרה גדולה של מבחנים.

<נורית רבינוביץ: כל מי שעובר את המבחנים בהצלחה, למעט אותם שני מבחנים של שפה, אנחנו נותנים לו צ'אנס נוסף ובעצם מעבירים אותו לגיבוש, שזה השלב הבא ואם הוא מסתדר בגיבוש, למרות קשיי השפה, אנחנו בהחלט מגייסים ולמרות שאין את הנתונים, כי אנחנו לא מנהלים אותם ואם אני אצטרך להציג נתונים המשמעות היא להעביר סקר בקרב 9,000 סוהרים ולבדוק את ארץ העלייה ואת שנת העלייה.

רוברט אילטוב: אני לא בטוח שאת צריכה סקר.

<נורית רבינוביץ: אבל אין את הנתונים האלה כנתונים - - -

רוברט אילטוב: בטח שיש.

אברהם נגוסה: רגע, את אומרת לי שבטופס לא כתוב שנת עלייה או ארץ לידה?

אברהם נגוסה: לא כתוב?

אברהם נגוסה: זה מוזר.

רוברט אילטוב: בכל הטפסים הממשלתיים כתוב חוץ מכם?

<נורית רבינוביץ: יכול להיות.

<נורית רבינוביץ: לא רושמים את זה.

<נורית רבינוביץ: פשוט לא רושמים ולא מזינים.

אברהם נגוסה: איך?

אברהם נגוסה: ארץ מוצא או ארץ לידה.

<נורית רבינוביץ: אנחנו לא מזינים את הנתונים האלה.

<נורית רבינוביץ: עד היום לא הייתה לנו דרישה כזאת.

אברהם נגוסה: יש סיבה שזה יוצא דופן מהמשרדים האחרים?

<נורית רבינוביץ: עוד פעם אני אומרת, בתהליך הגיוס והקליטה של אנשים זה ממש לא רלבנטי.

<נורית רבינוביץ: כמו שאתם יודעים שאוכלוסיית האסירים מאד מגוונת, גם אוכלוסיות הסוהרים.

<נורית רבינוביץ: אני יכולה להגיד לא על פי נתונים, אבל בוודאי ש - - -

יואל רזבוזוב: כן, אבל יש חוקים במדינת ישראל, חוץ ייצוג הולם וכו', ובשביל לעמוד בחוק אתם כמשרד ממשלתי - - -

<נורית רבינוביץ: אם נצטרך לנהל את זה, אנחנו ננהל את זה.

יואל רזבוזוב: כגוף ממשלתי.

רוברט אילטוב: אתם צריכים לעשות את זה בכל מקרה.

רוברט אילטוב: יש חוק עכשיו שמצביעים עליו.

<נורית רבינוביץ: בהתאם לחוק אנחנו כמובן ננהל את זה.

רוברט אילטוב: אני חושב שיש את הסעיף הזה.

רוברט אילטוב: זה סעיף שהוא סטנדרטי לכל המשרדים.

אברהם נגוסה: זה מוזר לי.

אברהם נגוסה: אפילו ארגונים - - -

רוברט אילטוב: אפילו שופטים ממלאים את זה, לא רק הסוהרים.

<נורית רבינוביץ: לא, אין מניעה לנהל את זה.

<נורית רבינוביץ: זה לא שאנחנו נגד.

רוברט אילטוב: להערכתי יש לכם בטופס כשבן אדם ממלא בקשה, יש בכל הטפסים האלה ארץ לידה.

רוברט אילטוב: תאריך עלייה, תאריך לידה, ארץ ליד ואם יש תאריך עלייה אז הוא עולה חדש.

רוברט אילטוב: צריך לראות לפי תאריך עלייה.

רוברט אילטוב: יכול להיות שהוא לא כותב מאיזו ארץ הוא בא, אבל תאריך עלייה יש כמעט בכל טופס ממשלתי.

<נורית רבינוביץ: מה שחשוב להבין פה שבעצם אנחנו - - - מעודדים כי ההזדמנות הזאת של להיכשל בשפה ובכל זאת לעבור לשלב הבא של הגיבוש, שהוא השלב המתקדם בגיוס, זה לא מובן מאליו.

<נורית רבינוביץ: זה נעשה באמת כדי לשים אותם במקום כזה שאם יש להם את הכישורים המתאימים וזה לא פשוט להיות סוהר מאחורי הסורגים, עדיין אנחנו נתמודד עם הקושי בשפה.

<נורית רבינוביץ: עדיין הם צריכים לקרוא נהלים ולהיות בקיאים - - -

רוברט אילטוב: סליחה, אני מתנצל, איך קוראים לך?

<נורית רבינוביץ: נורית.

רוברט אילטוב: נורית, נעים מאד.

רוברט אילטוב: תראי, אני תמיד חוזר לאותה דוגמא של הרופאים.

רוברט אילטוב: אני חושב שרופא הוא הדוגמא הטובה ביותר.

רוברט אילטוב: המבחנים של הרופא הם הקשים ביותר ואם את תסתכלי פה בנתונים, הרופאים תופסים פה את רוב השיאים בכל בתי החולים, כי היו צריכים רופאים.

רוברט אילטוב: לא היו רופאים, אז קלטו אותם.

רוברט אילטוב: זה לא אומר שהם לא עברו את מבחני השפה ואת המבחנים המקצועיים ולא את ההתמחויות וכל מה שצריך.

רוברט אילטוב: הם עברו את הכל.

רוברט אילטוב: אין לנו בעיה עם זה.

רוברט אילטוב: שהעולה החדש יעבור את כל מה שעובר הבחור יליד ישראל או הבחורה ילידת ישראל ושיבואו ויעמדו באותם הסטנדרטים, אין לנו בעיה.

רוברט אילטוב: גם בנוגע לכל הבחינות הטכניות והפסיכו טכניות, לא יודע, כל מה שצריך.

רוברט אילטוב: אין לנו ויכוח פה.

רוברט אילטוב: אדם שנכנס למערכת מקצועית צריך להתמקצע.

רוברט אילטוב: לכן אני בא ואומר זה לא הקושי של אותם העולים.

רוברט אילטוב: העולים מגיעים עם המטען.

רוברט אילטוב: רוב או חלק מהעולים מגיעים עם תארים אקדמאים והם עברו איזו שהיא כברת דרך וניסיון.

רוברט אילטוב: אין בעיה לעבור את זה.

רוברט אילטוב: לכן מה שחשוב לנו כרגע זה לראות את הנתונים.

רוברט אילטוב: פחות חשוב לנו איזה מסלולים הם עוברים אצלכם.

רוברט אילטוב: מבחינתי הם צריכים לעבור את כל המסלולים המקצועיים.

רוברט אילטוב: אין לנו ויכוח פה.

רוברט אילטוב: אנחנו לא רוצים שמישהו יתפוס עמדה שהוא לא מקצועי.

רוברט אילטוב: קודם כל הוא צריך להיות מקצועי.

<נורית רבינוביץ: אז בהינתן שאנחנו נידרש להציג נתונים, אז אני אומרת תנו לנו לפחות את הזמן.

<נורית רבינוביץ: הבקשה הזאת הגיעה אלינו אתמול לצורך העניין.

רוברט אילטוב: אנחנו לא מעמידים אף אחד למשפט.

רוברט אילטוב: מי שלא הספיק אנחנו ניתן לו את הזמן.

<נורית רבינוביץ: לא, בסדר, מה שאני מסבירה שכדי להספיק, המשמעות מבחינתנו, מאחר שהמידע הזה לא מתועד, אנחנו צריכים קצת יותר זמן.

רוברט אילטוב: אני אומר לך כעולה חדש לשעבר, גם היום, בכל טופס שהמדינה מבקשת ממני למלא אותו, בכל טופס כתוב תאריך עליה.

<נורית רבינוביץ: יכול להיות.

<נורית רבינוביץ: בהינתן שזה 22,000 קורות חיים כל שנה ולא תעדנו את זה עד היום במערכות שלנו, אז כדי לאסוף את המידע זה לא בלתי אפשרי, אבל צריך את הזמן.

<נורית רבינוביץ: זה כנראה יהיה ב - - -

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל את זה בהקדם, בכתב ותציגו לוועדה.

<נורית רבינוביץ: אוקיי.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נעבור לרפ"ק אורלי גילאון, בבקשה.

<אורלי גילאון: בוקר טוב.

<אורלי גילאון: אורלי גילאון, ראש חוליית מחשוב במחלקת תכנון, אגף משאבי אנוש.

<אורלי גילאון: כמה מילים לפני שאני מדברת על המספרים עצמם, כדי להסביר מה שאנחנו עשינו.

<אורלי גילאון: אנחנו לקחנו תמונת מצב של משרתי הקבע היום במשטרת ישראל ובדקנו מי מביניהם הם עולים חדשים שעלו משנת 2006 עד היום.

<אורלי גילאון: להבנתי אלה הנתונים שביקשתם.

<אורלי גילאון: המספרים המוחלטים הם יותר נמוכים ממה שהוצג כאן בשבוע שעבר.

<אורלי גילאון: להבנתי בשבוע שעבר הוצגו נתונים כולל שוטרי חובה.

<אורלי גילאון: הפעם אנחנו התייחסנו רק לשוטרי הקבע.

<אורלי גילאון: זאת אומרת אותם שוטרים שהתגייסו למשטרת ישראל, מתוך בחירה שזה מקום העבודה לטווח רחוק שהם בוחרים לעבוד בו, ומהצד השני משטרת ישראל בחרה להעסיק אותם ולקלוט אותם בשירות משטרת ישראל.

<אורלי גילאון: אז אוכלוסיית שוטרי החובה לא נכללת כאן, אלה שהשירות הצבאי שלהם נעשה במשטרת ישראל לא נכללים במספרים.

<אורלי גילאון: אז אם אנחנו מדברים על אוכלוסיית שוטרי הקבע היום, שמונה 24,500 שוטרים, מתוכם 71 אלה שוטרים שעלו משנת 2006 ואילך.

<אורלי גילאון: יש לנו פילוח לפי ארץ לידה, אני מניחה שהנתונים הועברו אליכם.

<אורלי גילאון: רוב הנתונים זה מארצות ברית המועצות לשעבר – רוסיה, אוקראינה, בלרוס - זו הכמות המאסיבית.

<אורלי גילאון: אוכלוסיות האתיופים – אנחנו מדברים על 15 מתוך 71 ופה אני מדברת רק על השוטרים שמשרתים היום, הם עצמם ילדי אתיופיה ועלו משנת 2006 ואילך.

יואל רזבוזוב: וכמה סך הכל נקלטו?

<אורלי גילאון: מאיפה?

יואל רזבוזוב: ב-10 שנים.

<אורלי גילאון: 15 אתיופים.

יואל רזבוזוב: לא, לא, 71.

<אורלי גילאון: מתוך ה-71 – 15 הם אתיופים.

יואל רזבוזוב: לא, בסך הכל שאתם קלטתם.

<אורלי גילאון: אין לי את הנתון הזה.

יואל רזבוזוב: כי אנחנו צריכים לדעת 71 מתוך כמה שקלטתם.

<אורלי גילאון: אז אני יכולה להביא.

יואל רזבוזוב: האם זה אחוז אחד או שזה חצי אחוז או שזה 15%.

יואל רזבוזוב: זה הנתון שהוא אינדיקציה מבחינתנו, אחרת - - -

<אורלי גילאון: כן, השאלה למה להשוות את זה.

אברהם נגוסה: יש לנו את הכלל, שזה 25 - - -

יואל רזבוזוב: סך הכל 24,500 שוטרים.

רוברט אילטוב: יש היום 24,000 שוטרים.

רוברט אילטוב: ב-10 השנים האחרונות כמה שוטרים קלטתם, זאת השאה.

יואל רזבוזוב: אם קלטתם 3,000 ויש 71, זאת אומרת - - -

<אורלי גילאון: משנת 2006?

יואל רזבוזוב: כן.

<אורלי גילאון: זאת אומרת כמה שוטרים התגייסו משנת 2006?

יואל רזבוזוב: כן.

<אורלי גילאון: אם אני יכולה לצאת לסמס אז אני אוכל להעביר את הנתון במהלך הישיבה.

אברהם נגוסה: אני אשמח.

<אורלי גילאון: רוב האוכלוסייה זה אוכלוסייה ייעודית שמשרתת בתפקידי המשטרה הקלאסיים, שזה אנשי בילוש, חקירות, לוחמים ביחידות מיוחדות.

<אורלי גילאון: האוכלוסייה המנהלית היא אוכלוסייה יותר ספורה, כי באופן טבעי הגיוס למשטרת ישראל, למקצועות המנהליים, הוא יותר נמוך.

<אורלי גילאון: אנחנו מדברים על 64 שוטרים שהתגייסו במסלול הייעודי, 7 מתוך העולים החדשים הם כאלה ששובצו במקצועות המנהליים.

<אורלי גילאון: 2 מתוכם הם גם קצינים, אחד במערך המז"פ ואחת היא קצינת רפואה, היא רופאה.

<אורלי גילאון: זהו.

<אורלי גילאון: אלה הנתונים.

רוברט אילטוב: גם פה הרופאים מובילים.

אברהם נגוסה: יחסית.

<אורלי גילאון: אני רק רוצה לציין שאם אנחנו עושים צילום מצב של האוכלוסייה שמשרתת היום ואם אנחנו מתייחסים לבני הקהילה האתיופית, לא רק כאלה שנולדו באתיופיה אלא כאלה שבעצם ההורים שלהם עלו מאתיופיה ונכון להיום אנחנו מדברים על כ-700 שוטרים שמשרתים בשירות קבע במשטרת ישראל.

אברהם נגוסה: יחד עם ה-15?

<אורלי גילאון: בלי, בלי.

<אורלי גילאון: בעצם כולל.

<אורלי גילאון: 15 מתוך ה-700.

אברהם נגוסה: אז יש 700 יוצאי אתיופיה – עולים ובני עולים.

<אורלי גילאון: בדיוק, כן, או כאלה שעלו לפני יותר מ-10 שנים, או שרובם הם ככר בני עולים.

אברהם נגוסה: טוב, ליזי, מארגון נפש בנפש, יש לך שאלה?

אברהם נגוסה: בבקשה.

<ליזי מרטין: בוקר טוב.

<ליזי מרטין: אני ליזי מרטין, אני מנהלת המחלקה לקשרי ממשלה בנפש ונפש.

<ליזי מרטין: בהקשר של הדיון החשוב הזה, רציתי לשאול אם יש התייחסות גם להליך המקצועי באמת שהמנכ"ל דיבר עליו, שצריכים לעבור.

<ליזי מרטין: למה אני מתכוונת?

<ליזי מרטין: אנחנו הגשנו איזו שהיא הצעה כבר לפני כמה שנים לגבי תיקון החקיקה של ייצוג הולם.

<ליזי מרטין: אנחנו דיברנו על זה שבלשון החוק, כשכתוב שבקרב העובדים בשירות המדינה בכל משרד וביחידות סמך יינתן ביטוי הולם בנסיבות העניין לייצוגם של שני בני המינים, של אנשים עם מוגבלויות, של בני האוכלוסייה הערבית והדרוזית והצ'רקסית, אנחנו ביקשנו להוסיף את המילים עולים חדשים שעלו ב-5 השנים האחרונות טרם קבלתם לעבודה.

<ליזי מרטין: אני מבינה שפה אנחנו מדברים על 10 שנים, אבל זה הרעיון.

רוברט אילטוב: זה כולל גם את ה-5.

<ליזי מרטין: אני חושבת שנדבך נוסף שצריך להתייחס אליו, ובאמת זה עלה פה בסוגיה של שב"ס, זה באמת ההליך המקצועי שצריכים לעבור.

<ליזי מרטין: למשל, אני מקבלת פניות מעולים שלמשל רוצים להיות נהגי משאית בישראל.

<ליזי מרטין: נכון להיום הבחינה שהם צריכים לעבור, יש בחינה עיונית, מעבר לבחינה המעשית, היא בעברית.

<ליזי מרטין: אנחנו פנינו למשרד הרישוי וביקשנו מהם שהבחינה תהיה באנגלית, או שיהיה מתרגם סימולטני.

<ליזי מרטין: אין אפשרות כזאת.

רוברט אילטוב: רוב העולים הם לא מארצות הברית, דרך אגב.

<ליזי מרטין: לא משנה, בשפות.

רוברט אילטוב: מה זה משנה?

רוברט אילטוב: אם הם לא יודעים עברית ולא יודעים אנגלית, אז מה זה משנה באיזה שפה?

רוברט אילטוב: צריך להיות בשפת אם.

רוברט אילטוב: האם הם מבינים איך לנסוע?

<ליזי מרטין: לא, אבל אני אומרת, השאלות ששואלים אותן, שנוגעות לנהיגה שלהם, אם הן לא בשפה שהם יכולים לענות עליהן - - -

רוברט אילטוב: זה בדיוק מה שאני אומר.

רוברט אילטוב: זה לא צריך להיות - - -

<ליזי מרטין: כן.

<ליזי מרטין: אז שוב אני אומרת, גם אם יש תהליך, שכמו שנציגת השב"ס אמרה, הם מוכנים לוותר להם על איזה שהוא הליך שהוא הליך שפתי, הם מלכתחילה לא יבואו לגשת לבחינות האלה, אם הם יודעים שאין אופציה שהם יוכלו להתבטא בשפה שלהם.

<ליזי מרטין: הם לא בהכרח יודעים שאם הם נפלו רק בחלק השפה, יתרו להם על הנושא הזה.

<ליזי מרטין: במקצועות הבריאות באמת, כמו שאתה מציין, שם הייתה התקדמות מאד גדולה ורוב הבחינות מתורגמות לפחות לארבע שפות, אבל יש בחינות גם בתוך מקצועות הרפואה שהם לא.

<ליזי מרטין: למשל אופטומטריה, נכון להיום אין בחינה שהיא באנגלית או בצרפתית או בשפות, או לא משנה מה.

<ליזי מרטין: אז אני אומרת, אני חושבת שצריך להתייחס מעבר לייצוג ההולם, לשירות הציבורי ואלה הליכי התמקצעות יש ובאיזה שפות הם ניתנים, כי אחרת הדלת נסגרת לפני שהעולים בכלל הגיעו.

רוברט אילטוב: אנחנו מסכימים.

רוברט אילטוב: זו בדיוק הסיבה לכל הדיון הזה.

רוברט אילטוב: אנחנו מדינה שקולטת עלייה.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שהעולה שמגיע לכאן ירגיש בנוח, שתהיה לו את הקליטה הטובה ביותר, שלא תהיה לו אופציה אחרת במדינה אחרת.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שהעולים יגיעו לכאן.

רוברט אילטוב: לכן אנחנו בוחנים קודם כל את הנתונים, את המספרים ואחר כך אנחנו נבחן גם את המכשולים הנוספים, איפה תקרות הזכוכית בעצם קיימות.

רוברט אילטוב: זה נושא הדיון שלנו בעצם.

רוברט אילטוב: ההערות שלך הן מאד נכונות, וגם הרופאים, כשהם עושים את הבחינות המקצועניות שלהם בשפה שלהם, בסוף יש גם בחינה בידיעת השפה העברית.

רוברט אילטוב: כלומר זה לא שהם לא צריכים לדעת את השפה.

רוברט אילטוב: בסדר, יש את השפה ויש את המקצוע.

רוברט אילטוב: את המקצוע צריך לבדוק האם ברמה מקצועית הם מתאימים ואת השפה האם הם יודעים לדבר.

רוברט אילטוב: שני הדברים האלה חייבים להיות גם ביחד.

רוברט אילטוב: זה לא שהאדם לא צריך לדעת עברית, כי בסופו של דבר הוא צריך לדבר עברית ואנחנו רוצים שהוא ידבר עברית, זה לא רק הנושא המקצועי.

רוברט אילטוב: ואם צריך להשלים אולפנים ושפה, אז אנחנו גם לזה נתייחס פה.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לראות את הבעיה הרחבה ואיך אנחנו מטפלים בה.

רוברט אילטוב: ההערות שלך מאד מאד חשובות.

רוברט אילטוב: אנחנו לא רוצים שתהיה איזו שהיא תקרה לעולה חדש להיכנס למערכת ולעבוד.

רוברט אילטוב: אם הוא מתאים ברמה המקצועית, כמובן.

<נורית רבינוביץ: אם רק יורשה לי להוסיף, שאת מבחני האישיות למשל אנחנו עושים בשפת האם – באמהרית, או ברוסית – וזה באמת כדי לראות את ההתאמה ולא את הידיעה בשפה, כי הדרישה בעברית - - -

רוברט אילטוב: ואת אומרת שאתם לא יודעים מי עולה חדש?

<נורית רבינוביץ: הוא מבקש.

<נורית רבינוביץ: זה לפי בקשת המועמד.

<נורית רבינוביץ: לא אמרתי לא יודעים, לא מתעדים את זה.

אברהם נגוסה: טוב.

רוברט אילטוב: אם תבדקי את טופס קליטת עובד והמילוי שלו, את תראי שם תהליך עלייה.

<חגית פלדמן: אני רק רוצה להוסיף - שמי חגית פלדמן ממשרד הקליטה – מה שאמרתי בפעם הקודמת ואת לא היית בפעם הקודמת – הוקמה ועדה להסרת חסמים במשרד ובפעם הקודמת היה רון צור מטעם הנציבות, והעלינו גם בנוגע לחלק של מבחני הנציבות, שנציבות שירות המדינה ערכה כל מיני התאמות לטובת עולים חדשים שנבחנים בשפות.

<חגית פלדמן: זה משהו חדש.

<איריס נחמיה: זה מה שרציתי להגיד.

<חגית פלדמן: אני אמרתי לך את זה גם בפעם הקודמת וביקשתי מרון להרחיב את חלק הנציבות, גם בכל מיני חלקים של מקצועות רפואה וכאלה דברים נוספים, שהיו שיפורים, אבל במיוחד בדגש על הנציבות, שאני חושבת - - -

<איריס נחמיה: יש התאמות בכל השפות, בשפה האמהרית, בשפה הרוסית, אנגלית, עברית, כל השפות שנדרשות.

<איריס נחמיה: מעבר לזה, גם במסגרת אותה ועדה חולקו לעולים וואוצ'רים שיאפשרו להם להכין את עצמם לקראת מבחני ההערכה.

<איריס נחמיה: כן נעשו הרבה מאד פעולות כדי בעצם לאפשר להם תהליכי כניסה הרבה יותר רכים לתוך המערכת.

אברהם נגוסה: אז נציגת משרד הקליטה אם התחלת, אז בואי נמשיך.

אברהם נגוסה: בואי תציגי לנו את הנתונים.

<חגית פלדמן: אז אני הצגתי נתונים בפעם הקודמת.

<חגית פלדמן: בפעם הקודמת עלתה דרישה שאני רואה שכולם הבינו אותה כמוני, לנתונים כלליים של עולים שנקלטו לשירות המדינה תוך 10 שנים מיום עלייתם, לא בדגש על השש שנים האחרונות.

אברהם נגוסה: 10.

<חגית פלדמן: לא ב-10 השנים האחרונות אלא 10 שנים מיום עלייתם ארצה וזה נתונים שונים לחלוטין.

רוברט אילטוב: עכשיו אנחנו יודעים מי בלבל אותם.

<חגית פלדמן: לא, זה הנתונים שביקשו בוועדה הקודמת ואנחנו הדגשנו ושאלנו את השאלה הזאת, כי באמת יש עולים שעלו לפני הרבה שנים.

<חגית פלדמן: אז בגדול אצלנו, אם אנחנו מסתכלים 10 שנים, כמו שאמרתי פעם קודמת, זה 132 עובדים מתוך 494.

<חגית פלדמן: הנתונים של הנציבות כוללים גם כנראה מתנדבים ודברים נוספים.

<חגית פלדמן: אם אנחנו נצטרך לעשות עדכון על נתונים, כמו שביקשתם מכל האחרים, אנחנו נעשה עדכונים על אלה שעלו באמת משנת 2006.

<חגית פלדמן: זה משהו אחר ונכין את זה לפעם הבאה.

<חגית פלדמן: או שהנציבות מגישה כללית לכלל המשרדים, מה שתבקשו.

אברהם נגוסה: לא, אנחנו נשמח לקבל גם מכם.

אברהם נגוסה: זה מאד יעזור לנו.

<חגית פלדמן: בסדר.

אברהם נגוסה: תראי, משרד הקליטה צריך להיות מודל לחיקוי.

<חגית פלדמן: אצלנו רוב העובדים הם עולים.

אברהם נגוסה: הוא צריך לבוא ולהגיד בואו אחרי.

<קריאה: הם לא עולים.

<קריאה: מי שעלה ב-10 השנים אחרונות, אז הם לא עולים.

<חגית פלדמן: רגע, אני רק רוצה להדגיש, רוב העולים שלנו הם עולים חדשים.

<חגית פלדמן: השאלה, הם בינתיים כבר נהיו ותיקים.

<חגית פלדמן: אם הם עובדים אצלי 10 שנים וכשהם נקלטו הם היו עולים חדשים, אני לא אומרת להם לכו הביתה, אני מביאה עולים חדשים נוספים.

רוברט אילטוב: לכן אנחנו ביקשנו להשאיר את הנתונים הקודמים וגם את החדשים.

<חגית פלדמן: אז אנחנו נכין גם את החדשים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לראות את כל התמונה.

<חגית פלדמן: אין בעיה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נעבור למשרד החינוך, גברת ציפי, בבקשה.

<ציפי קוריצקי: בוקר טוב.

<ציפי קוריצקי: ציפי קוריצקי, ממונה על מורים עולים, ואני מדגישה, אני יכולה לדבר על נתונים שקשורים לעובדי הוראה, לא לפקידות במטה עצמו.

<ציפי קוריצקי: מבחינת נתוני המורים, כוח האדם בהוראה, משנת 2007 אנחנו מדברים על 1,680 מורים.

<ציפי קוריצקי: אם אנחנו מתייחסים להגדרה של עולה חדש, של 7 השנים האחרונות, אז זה משנת 2009 ועד היום - - -

רוברט אילטוב: 1,600 מורים מתוך כמה?

<ציפי קוריצקי: יש לנו 8,000 שנכנסים למערכת בשנתון.

רוברט אילטוב: לא, כמה מורים יש בכלל?

<ציפי קוריצקי: יש 180,000 מורים.

רוברט אילטוב: כלומר פחות מאחוז.

<ציפי קוריצקי: לא, אבל אם אנחנו מתייחסים למורים שנכנסים כל שנה לתוך המערכת, אנחנו מדברים על 8,000 מורים ואם אנחנו מתייחסים למספר המורים בממוצע, המורים העולים שנכנסים למערכת, אז אנחנו מדברים על כ-150 מורים.

רוברט אילטוב: מתוך 800.

<ציפי קוריצקי: מתוך 8,000, כן.

אברהם נגוסה: 150 מתוך 8,000.

<ציפי קוריצקי: זאת אומרת בממוצע בכל שנה.

<ציפי קוריצקי: יש שנים שיש יותר ויש שנים שיש פחות, תלוי בעלייה.

<ציפי קוריצקי: מה שאני חייבת לומר, זה שבשנה האחרונה אנחנו עושים מאמצי על בהסרת חסמים וניסיון לקלוט מירב מורים עולים לתוך המערכת, כאשר בין היתר אנחנו הקלנו באופן משמעותי את תנאי הסף לכניסה למערכת החינוך.

<ציפי קוריצקי: אם בעבר מורים עולים היו צריכים לבצע התאמות קשות מאד בתחום הדיסציפלינארי, וזה לקח להם שנים ולעתים קרובות הם התייאשו ולא נכנסו להוראה, השנה הזו אמרנו, כל ההתאמות תהיינה כפיתוח מקצועי ולא כתנאי סף.

<ציפי קוריצקי: כלומר אחרי שנכנסים לתוך המערכת.

יואל רזבוזוב: טוב, אבל הסיבה לכך היא כי הם מקצועות דרושים.

יואל רזבוזוב: רוב העולים מלמדים במקצועות דרושים ואתם צריכים את המקצועות האלה, אז בגלל זה הורדתם, כי אין לכם.

<ציפי קוריצקי: אנחנו הורדנו כי - - -

יואל רזבוזוב: אני ישבתי עם גילה נגר.

יואל רזבוזוב: אין לכם פשוט.

<ציפי קוריצקי: זה נכון שיש צורך גדול במורים בתחומי המדעים והמתמטיקה ומורים בתחום האנגלית.

<ציפי קוריצקי: יחד עם זאת, אנחנו התחלנו בשינויים האלה בעקבות החלטת הממשלה להסרת החסמים.

<ציפי קוריצקי: יצרנו מתווה חדש לקליטת המורים ונכון להיום אנחנו עושים מאמצי על באמת לקדם ככל האפשר את המורים החדשים.

<ציפי קוריצקי: פתחנו שבעה מסלולים, ביחד עם משרד הקליטה, להכשרות לתעודות הוראה על חשבון המדינה, בשפות שונות ובתחומים שונים, על מנת לאפשר לכל מי שרק יכול להיכנס לתוך מערכת החינוך.

<ציפי קוריצקי: כל מי שיכול ועונה על הדרישות.

<ציפי קוריצקי: הקמנו ועדה להכרה בתעודות הוראה בתוך המשרד.

<ציפי קוריצקי: שוב, על מנת למנוע את הטרטור שלהם ממשרד למשרד ואת ההליכות שלהם, עד שהרבה פעמים הם מתייאשים, כדי לצמצם זמן וכדי להקל עליהם כמה שרק אפשר ולהיות מענה.

רוברט אילטוב: אנחנו יכולים לבקש ממך גם את הפילוח לפי מקצועות הוראה?

<ציפי קוריצקי: יש לי.

<ציפי קוריצקי: קודם כל מבחינת ארצות מוצא, אם זה מעניין, אז יש לנו ארצות דוברות רוסית - כ-400, דוברות אנגלית – כ-310 ודוברות צרפתית – כ-115 מורים.

<ציפי קוריצקי: דוברי ספרדית יש לנו עוד כ-58 ותושבים חוזרים 105.

<ציפי קוריצקי: כל היתר מתחלקים.

<ציפי קוריצקי: סך הכל 1,080 מורים בין שנת 2009 לשנת 2016.

<ציפי קוריצקי: מבחינת השכלת המורים, אז תואר ראשון כמחצית מהמורים.

<ציפי קוריצקי: תואר שני – עוד כשליש מהמורים וגם תואר שלישי, יש לנו כ-25 מורים.

<ציפי קוריצקי: אחרים לא ידוע.

<ציפי קוריצקי: מבחינת תחומי הדעת של המורים, אז יש לנו בעיקר אנגלית - כמחצית מהמורים, מתמטיקה ומדעים – עוד כ-270 מורים, טכנולוגיה – 50 מורים וכל היתר מתחלק בין המקצועות ההומניסטיים, אומניות וחינוך גופני.

יואל רזבוזוב: כמה בחינוך גופני?

<ציפי קוריצקי: בחינוך גופני כ-50.

אברהם נגוסה: סיימת?

<ציפי קוריצקי: אם מעניין אתכם לשמוע מה הן הפעולות שאנחנו עושים כדי להסיר חסמים, אני מוכנה.

רוברט אילטוב: אלה יהיו דיונים נוספים.

רוברט אילטוב: אנחנו כרגע רוצים לעבור על הנתונים היבשים.

<ציפי קוריצקי: מבחינת הנתונים, אלה הנתונים.

רוברט אילטוב: מה שאנחנו נבקש מכל מי שנמצא פה, כדי להקל גם על פעילות הוועדה, שתרכזו לנו את זה בתוך טבלאות, כדי שהתמונה תהיה יותר ברורה ואנחנו נשמח לקבל מכם גם כמה עובדים קלטתם ב-10 השנים האחרונות וכמה מהם עולים.

רוברט אילטוב: גם זה חשוב לנו.

<דנה גורדון שושני: ובבקשה למייל של הוועדה.

אברהם נגוסה: אני שוב אומר משנת 2006.

רוברט אילטוב: ולמייל של הוועדה, לא לחברי הכנסת.

אברהם נגוסה: מי שעלה משנת 2006.

אברהם נגוסה: 10 שנים מבלבל אותם, אז אני מציין את השנה, משנת 2006.

רוברט אילטוב: כמה עובדים קלטתם משנת 2006 וכמה מהם עולים.

אברהם נגוסה: לא, לא כמה עובדים.

<ציפי קוריצקי: כמה מורים עולים.

רוברט אילטוב: נכון, נכון.

<קריאה: בסדר, אבל מתוך כמה שנקלטו לשירות המדינה, גם משנת 2006, בהתאם.

רוברט אילטוב: גם זה נתון חשוב.

רוברט אילטוב: כי אם אנחנו רואים שב-10 השנים האחרונות הם קולטים כראוי, זה בסדר.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נקבל את זה בכתב.

אברהם נגוסה: בסדר?

<ציפי קוריצקי: בסדר גמור.

<ליזי מרטין: אם יורשה לי, אני רוצה לדעת באיזו שהיא מסגרת, אם אפשר באמת לדון ספציפית בוועדה בנושא מורים עולים.

<ליזי מרטין: אני יכולה להגיד שבאמת נעשו מאמצים גדולים ואנחנו מכירים בהם ועדיין התהליך הוא ארוך מאד.

<ליזי מרטין: אנחנו לא רואים מורים שנקלטים באופן מלא במערכת לפני שנה וחצי אחרי שהם עולים, אפילו אם הם באים עם תעודת הוראה – במקרה שלנו באנגלית – אבל גם בשפות אחרות.

<ליזי מרטין: לאנשים עם B.A, M.A - תעודת הוראה לוקח להם שנה וחצי.

<ליזי מרטין: המסמכים שהם צריכים למלא, גם אם הם מורים של שפה, הם עדיין בעברית.

<ליזי מרטין: הם צריכים לעשות קורס במהלך שנה וגם ברגע שהם נקלטים בתוך המערכת, גם לפני שיש להם תעודת הוראה פה בישראל, זה אומר שהמשכורת שלהם היא נמוכה מאד, בגלל שלא מכירים במה שהם מגיעים איתו מחו"ל.

<ציפי קוריצקי: תיקון מהחודשים האחרונים, לאור מתווה חדש הם נכנסים מיד בשנה הראשונה שלהם לרפורמות והם משתכרים באותו שכר של כל המתמחים בארץ.

<ציפי קוריצקי: זה חידוש גדול שלא היה להם בעבר, יש להם את זה עכשיו.

<ליזי מרטין: אבל אני לא יודעת אם זה חל על כולם.

<ליזי מרטין: יש לי פה מייל - - -

<ציפי קוריצקי: מבחינת תנאי שכר.

רוברט אילטוב: יש לכם נתונים לגבי ההשכלה הגבוהה?

רוברט אילטוב: קליטת המרצים?

<ציפי קוריצקי: לא.

<דנה גורדון שושני: בשביל זה נזמין את ור"ה.

אברהם נגוסה: אני חושב שבשאלה שלך אנחנו נקיים דיון בעתיד, לא רק לגבי המורים, גם לגבי דרכי הקליטה או שילובם.

אברהם נגוסה: קודם נקבל את הנתונים ואז נראה גם את החסמים בדרך לשילובם.

אברהם נגוסה: איזה חסמים יש ומה אפשר לעשות.

אברהם נגוסה: אנחנו יכולים לעשות את זה, כמו שעשינו את עניין רופאי השיניים, הרוקחים וכו'.

אברהם נגוסה: אסתר, בבקשה.

<אסתר בלום: אסתר בלום מארגון קעליטה.

<אסתר בלום: תודה רבה, תודה על הנתונים, למרות הזמן הבהול.

<אסתר בלום: אני חושבת שחשוב להראות בתמונה הכוללת עוד שני נתונים.

<אסתר בלום: המספר, התכלס של העולים החדשים שהגיעו משנת 2006, הייצוג ההולם השנה ובעצם מה האחוז שאנחנו מחפשים.

<אסתר בלום: הדבר השני זה גם פילוח של משלח יד של העולים שהגיעו באותן שנים.

<אסתר בלום: יש חלק מהנתונים במשרד הקליטה, וזו גם קצת בעיה, שאנחנו לא מצליחים להוציא משם כמה אנשים באמת הגיעו, באיזה מקצועות ואנחנו אולי גם נוכל לקבל את התמונה הכוללת והשלמה.

<אסתר בלום: תודה.

אברהם נגוסה: תודה.

רוברט אילטוב: כן, אבל יש נניח סטודנטים שמגיעים לפה וכבר מקבלים פה את המקצוע.

רוברט אילטוב: השאלה אם אנחנו נדע להגיע לאותו פילוח ברמות שאת רוצה.

<אסתר בלום: בזה אני בספק.

רוברט אילטוב: לא מעט חברי צעירים מגיעים לפה ורוכשים כבר מקצוע כאן ועדיין במסגרת אותן 10 שנים.

<אסתר בלום: זה נכון, אבל בכל זאת נגיד מבחינת האנשים שמגיעים עם השכלה ומהם מצהירים על כך - - -

רוברט אילטוב: או שמגיעים לפה ומשנים את המקצוע.

רוברט אילטוב: גם זה קורה.

<אסתר בלום: יש גם, נכון.

אברהם נגוסה: יש הרבה שעושים הסבה מקצועית.

<אסתר בלום: נכון.

אברהם נגוסה: אנחנו נעבור למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, דפני מושיוב, בבקשה.

<דפני מושיוב: טוב.

<דפני מושיוב: אני מברכת על התהליך שעוברים כאן.

<דפני מושיוב: אצלנו בגדול הנתון הוא כמו שהציגה אותו נציבות שירות המדינה.

<דפני מושיוב: אנחנו מגיעים בממוצע ל-6% מהעובדים.

<דפני מושיוב: יחד עם זה צריך בהחלט לטייב את הנתונים.

<דפני מושיוב: ואני רק רוצה להבין, אני כבר רשמתי איזה 4-5 שאלות.

<דפני מושיוב: רק נדייק אותן.

<דפני מושיוב: אתם רוצים לדעת מה מספר העולים שנקלטו במערכת ב-10 השנים האחרונות, שהם עלו ב-10 השנים האחרונות.

<דפני מושיוב: מה מספר העובדים שנקלטו במערכת ב-10 השנים האחרונות.

<דפני מושיוב: מה מספר העולים שעלו משנות ה-90.

<דפני מושיוב: מה מספר העובדים שנקלטו בשנות ה-90.

<דפני מושיוב: אתם רוצים לדעת את החתכים של סוגי המקצועות, כלומר אני כבר הייתי מציעה פשוט שזה יהיה מנוסח אצלכם ואולי תפיצו את זה שוב, כדי שאנחנו נהיה מדויקים.

<דפני מושיוב: זה מאד יעזור.

אברהם נגוסה: אז 2006.

<דפני מושיוב: כן.

<דפני מושיוב: אז הנתונים החסרים זה על ה-10 שנים האחרונות.

<דפני מושיוב: כלומר זה היה הבלבול כאן.

<דפני מושיוב: אנחנו מדברים על 6% ומתוכם 2.5% הם יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: מתוך 6%?

רוברט אילטוב: לא, מתוך 100.

<דפני מושיוב: לא, לא.

אברהם נגוסה: מה זה 6%?

רוברט אילטוב: סך הכל עולים מתוך העובדים.

<דפני מושיוב: זה הסך הכל.

רוברט אילטוב: ו-2.5% זה סך כל עולי אתיופיה מכל העובדים.

יואל רזבוזוב: שליש מהעולים.

<דפני מושיוב: אבל אני גם רוצה להבדיל שיש כאן סוגיה שאולי כדאי לחשוב עליה, בעצם שתי סוגיות.

<דפני מושיוב: אחת, ההבדל בין שירות ישיר, ששם מאד נדרש הנושא של השפה ואנחנו רואים.

<דפני מושיוב: היה לנו דיון קודם על קושי מאד עצום למצוא היום אנשי מקצוע דוברי צרפתית.

<דפני מושיוב: זה מכשול מאד גדל ואולי צריך - - -

אברהם נגוסה: את מתכוונת עובדים סוציאליים?

<דפני מושיוב: תשמע, בכלל.

<דפני מושיוב: אנשים שייכנסו למערכת שהם דוברי-.

<דפני מושיוב: אולי עורכי דין, אולי כלכלנים, אתה יודע, יש עוד מקצועות במערכות הממשלתיות.

<דפני מושיוב: אני חושבת שאולי כדי לחדד את הנקודה גם לגלים השונים ולשפות היותר קשות.

<דפני מושיוב: אולי לתת להם איזו שהיא דרך של תמרוץ.

<דפני מושיוב: אולי לבוא ולהגיד תהיה תוספת של תקנים, אבל הם יהיו צבועים לשפות מסוימות מארצות מסוימות.

<דפני מושיוב: אני מעלה את זה כסוגיה, כי זה קשה.

רוברט אילטוב: זה בלתי ניתן לעשות לדעתי.

<דפני מושיוב: למחשבה.

<דפני מושיוב: אני חושבת שצריך להדגיש - - -

רוברט אילטוב: היום במעון אחד צריך עולה חדש ומחר הוא לא צריך.

<דפני מושיוב: תראה, אני חושבת שהיום יש שירותים של צריכת - - -

רוברט אילטוב: אז תיתן לו קביעות ואתה אחר כך לא יכול להעביר אותו.

רוברט אילטוב: מה תעשה בדיוק?

רוברט אילטוב: לא?

אברהם נגוסה: תראה, העלייה נמשכת.

רוברט אילטוב: כן, אבל לא בטוח שבמעון הזה תצטרך.

רוברט אילטוב: יש פה ועדי עובדי, יש פה סיפור שאתה לא תצא ממנו.

<דפני מושיוב: אני חושבת שזה שווה חשיבה ואולי מה שנקרא גיוון בצורת מתן השירות.

<דפני מושיוב: לא היו צריך בצורה ישירה של אדם נמצא על ידך.

<דפני מושיוב: אולי באמצעות טלפון, אולי באמצעות סקייפ.

<דפני מושיוב: אתה יודע, יש היום כל מיני שירותים שונים שניתן לתת אותם גם לאנשי קצה באזורים שהם אפילו פריפריאליים.

<דפני מושיוב: לתת שירות למישהו שנמצא בעוטף עזה מירושלים, אתה יכול היום גם באמצעות טלפון או סקייפ.

<דפני מושיוב: למחשבה לגבי המחוקקים.

<דפני מושיוב: אני חושבת שצריך לשים לב למכרזים.

<דפני מושיוב: היום המדינה קונה המון שירותים ובמכרזים יכול להיות שצריך לבקש את מצבת כוח האדם והגיוון שקיים בה.

<דפני מושיוב: כי גם זאת דרך למתן שירותים ואפשרות לאנשים להיכנס לשירות הציבורי או השירות העקיף, לא הישיר.

רוברט אילטוב: אנחנו לא מבקשים כרגע הצעות לייעול, אנחנו כרגע רוצים את הנתונים.

<דפני מושיוב: אמרתי, זה מה יש.

רוברט אילטוב: הסוגיות שאת מדברת עליהן הן נושא לדיון מאד חשוב, אבל לא כרגע.

רוברט אילטוב: קודם אנחנו רוצים לראות את התמונה.

רוברט אילטוב: אנחנו מבינים שמתוך סך הכל עובדים יש 2.5% עובדים שהם עולי אתיופיה מסך כל העליות ועוד 4% עולים אחרים, סך הכל בערך 6%.

רוברט אילטוב: זה הנתון.

רוברט אילטוב: עכשיו אנחנו מבקשים את הפילוח לפי מה שביקשנו.

<דפני מושיוב: כן, הבנתי.

רוברט אילטוב: זה מה שרלבנטי.

אברהם נגוסה: גם באיזה מקצוע הם.

<דפני מושיוב: תנסחו את השאלות, שלא נתבלבל.

רוברט אילטוב: הרי מה שאת מעלה אין לזה סוף, כי לכל משרד יש ההיבטים משלו, את הנושאים המקצועיים משלו, האם לתת שירות בשפה פה או לא.

רוברט אילטוב: אנחנו כרגע לא מדברים על הסוגיה של לתת שירות בשפת האם.

רוברט אילטוב: אנחנו כרגע מדברים על קליטת העולים, האם הם מתחברים פה בשפה או לא מתחברים, כרגע זה פחות רלבנטי.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לראות את הקליטה של העולים.

רוברט אילטוב: זה שצריך לתת שירות בשפה כזאת או אחרת, זו סוגיה חשובה כאין כמותה, אבל כרגע לא בדיון.

רוברט אילטוב: לכן אנחנו נדון כנראה במסגרת אחרת על הסוגיות האלה.

אברהם נגוסה: כן, אנחנו נדון על זה.

אברהם נגוסה: אסתר, יש לך שאלה.

<אסתר בלום: כן, ודווקא אני חושבת שזה מאד נפגש כמעט, הסוגיה הזאת של השפה.

<אסתר בלום: הרבה פעמים אומרים שהפסיכולוג לא יתקבל - - -

רוברט אילטוב: אני מסכים, זו סוגיה לדיון.

<אסתר בלום: הוא לא מתקבל לעבודה והוא לא מתקבל להתמחות, בגלל שהרמה שלו בעברית היא נמוכה מדי.

<אסתר בלום: מצד שני אומרים לנו רגע, אבל יש לי עולים חדשים שסגורים בחדר עם ארבעה קירות לבנים ואף אחד לא מטפל בהם, אף אחד לא יכול לדבר איתם בשום שפה, ורגע, איפה הם נפגשים, והעולים החדשים הם כאן והם רק מבקשים לעשות התמחות.

<אסתר בלום: זה בדיוק מה שאנחנו צריכים לעשות, ראייה מערכתית כוללת, לא נקודתית.

אברהם נגוסה: אסתר, הבנתי.

אברהם נגוסה: מה שאת מעלה זה שאלה שאנחנו צריכים לדון.

אברהם נגוסה: גם לפני שבוע דיברנו על זה וחסרים עובדים מקצועיים מול העולים החדשים כמו עובדים סוציאליים.

אברהם נגוסה: אנחנו הולכים לקיים דיון מיוחד בנושא הזה, איך אנחנו מגייסים, מה צריך לעשות, איזה חסמים יש, למה עולים חדשים לא מתגייסים לכיוון הזה.

אברהם נגוסה: על כל זה אנחנו נקיים דיון בקרוב, אבל אני רוצה להתמקד עכשיו בנתונים.

רוברט אילטוב: עוד שנייה.

רוברט אילטוב: אנחנו ניתן דוגמא אפילו בדיון פה.

רוברט אילטוב: מערך הכבאות לדוגמא, אין להם קשר לשפה, הם מכבים שריפות.

רוברט אילטוב: הם צריכים לוחמים.

רוברט אילטוב: במשטרה, בחלק מן המקרים, כלוחמים הם לא צריכים את השפה, הם צריכים חברה שיודעים.

רוברט אילטוב: אותו דבר בצה"ל.

רוברט אילטוב: השאלה עוד הפעם, איפה צריך את השפה ואיפה לא צריך, זה דיון מורכב יותר, לא לדיון פה, היא חשובה מאין כמוה.

רוברט אילטוב: אנחנו גם מחוקקים חקיקות שונות בסוגית השפה ונגישות האנשים ברמת השפה – אם זה לעניין התרופות או לעניין הביטחון וכל הדברים האלה.

רוברט אילטוב: גם אני חוקקתי את החוקים, אבל כרגע זה לא נושא לדיון, למרות שהוא חשוב.

רוברט אילטוב: לא אמרנו שהוא לא חשוב.

רוברט אילטוב: יש משרדים שזה יותר חשוב, כמו לדוגמא משרד הפנים ומשרד הרווחה ומשרד הבריאות ויכול להיות אפילו משרד החינוך, אבל זה כרגע לא על שולחנה של הוועדה.

רוברט אילטוב: אנחנו נדון בזה באופן רחב, אבל לא עכשיו.

רוברט אילטוב: בבקשה, סליחה אדוני.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מבין שמשרד הביטחון לא בא עם נתונים.

אברהם נגוסה: מישהו הגיע לפה?

<דנה גורדון שושני: הם גם יעבירו לוועדה נתונים לפי בקשת הוועדה.

אברהם נגוסה: אז תעבירו לנו בכתב.

<קריאה: אנחנו העברנו את הנתון, אבל לא על פי הפילוח משנת 2006.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: תודה.

<דנה גורדון שושני: אני מציעה שתגדירו מפורשות עכשיו מה אנחנו מבקשים מהם.

רוברט אילטוב: אבל כמה אפשר להסביר?

<דנה גורדון שושני: כי הם לא הבינו.

רוברט אילטוב: בטח שהבינו.

רוברט אילטוב: מישהו לא הבין מה ביקשנו?

אברהם נגוסה: לכן אנחנו אמרנו, מי שעלה משנת 2006 והלאה.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה 10 שנים וכך זה יהיה ברור.

רוברט אילטוב: שנייה, אני רוצה לחזור עוד הפעם על מה שאנחנו מבקשים.

רוברט אילטוב: קודם כל, היום נתתם לנו נתון, כפי שהבנתם אותו.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים את הנדון הזה משנות ה-90, מגל העלייה הגדול, כולל העולים מאתיופיה וכולל העולים מחבר העמים, כולל העולים מצרפת, כולל כולם.

רוברט אילטוב: בסדר?

רוברט אילטוב: זה אחד.

רוברט אילטוב: שניים, אנחנו רוצים עשר שנים אחורה.

רוברט אילטוב: זה שני הדברים החשובים ביותר, אלה הדברים.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים לראות כמה אנשים נקלטו ב-10 השנים אחורה גם, בכלל במערכת.

רוברט אילטוב: האם הקליטה של העולים היא יחסית לאותה קליטה של הוותיקים.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: זה חשוב.

רוברט אילטוב: יש מבין, או שלחזור?

<קריאה: מי שנקלט ב-10 השנים האחרונות.

אברהם נגוסה: נכון.

<קריאה: זאת אומרת רגע, מי שנקלט בשנת 2006, אם הוא היה עולה אז, זה מה שאתה שואל?

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: העלייה בשנת 2006 זו נקודת המוצא שלנו, כי אנחנו נמצאים היום - - -

<קריאה: מי שעלה בשנת 2006.

אברהם נגוסה: נכון.

<קריאה: משעלה משנת 2006 ועד שנת 2016 נקלט והיה עולה חדש.

אברהם נגוסה: נכון.

<קריאה: עולה חדש הוא 10 שנים בארץ.

<קריאה: לא, ואז אנחנו חוזרים לשנת 1996.

<קריאה: עלה מ-2006.

אברהם נגוסה: לא, לא, מה שהוא אמר זה נכון, אנחנו רוצים לקבל תמונה כללית משנות ה-90, אוקיי?

אברהם נגוסה: זה בסדר.

אברהם נגוסה: כיוון שהתבלבלתם, אני רוצה להבהיר.

אברהם נגוסה: מאפס עד 10 שנים, למרות שכתוב במסמך, אז אתם דיווחים לנו על אנשים שקיבלתם אותם נניח בשנות ה-80, כשהם היו עדיין מאפס עד 10 שנים.

אברהם נגוסה: זה לא משה שאנחנו ביקשנו.

<קריאה: אבל ברשותך, לא זה הבלבול שלנו, הבלבול הוא אחר.

אברהם נגוסה: לא, לא, תני לי לסיים את זה כדי שזה יהיה ברור.

אברהם נגוסה: ולכן אני אומר שאנחנו רוצים ב-10 השנים האחרונות, דהיינו עולה חדש שעלה בשנת 2006 הוא היום 10 שנים.

אברהם נגוסה: אז אני רוצה לדעת לגבי העולים החדשים שעלו משנת 2006 עד עכשיו ושהם נקלטו במשרדי הממשלה.

אברהם נגוסה: זה מענה לקריטריון שלנו, של 10 שנים.

רוברט אילטוב: כל אלה שעלו לפני ונקלטו בשנת 2006, זה בנתון השני שביקשנו.

אברהם נגוסה: בנתון הראשון.

אברהם נגוסה: עכשיו זה ברור?

<דפני מושיוב: אבל למה שלא תנסחו את השאלות בצורה מסודרת?

<דפני מושיוב: תשלחו לנו למשרדים, הכי טוב, הכי ברור.

אברהם נגוסה: נעביר לכם, בהחלט.

אברהם נגוסה: נעביר לכתב בכתב.

אברהם נגוסה: אתם תקבלו את זה.

<קריאה: יופי.

<קריאה: זאת אומרת מי שנקלט בשנת 2007, לצורך העניין והוא היה רק 5 שנים בארץ, הוא לא בקטגוריה הזאת.

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: הוא 11 שנים, אז הוא לא.

רוברט אילטוב: הוא נכנס בקטגוריה משנות ה-90.

אברהם נגוסה: הוא יופיע בשנות ה-90, אוקיי?

אברהם נגוסה: כן, בבקשה.

<אורלי גילאון: אנחנו הפקנו את הנתונים לגבי כאלה שבאמת עלו משנת 2006 ועכשיו השאלה שלי היא צעד אחד קדימה לגבי למה אנחנו משווים את המספר הזה, וזו בעצם השאלה שאתם ביקשתם ממני להשלים, כמה התגייסו בסך הכל.

<אורלי גילאון: אז אנחנו השלמנו את המספר.

<אורלי גילאון: בסך הכל משנת 2006 גויסו לשורות הקבע 11,100 שוטרים.

<אורלי גילאון: השאלה שלי היא, אם זה המספר שאני צריכה להשוות אליו.

<אורלי גילאון: כי מתוכו חלקם הם ילידי ישראל.

רוברט אילטוב: סליחה רגע, אנחנו רוצים מהנתון הזה להפיק האם ב-10 השנים האלה אתם קלטתם מספיק עולים.

<אורלי גילאון: אז אני יודעת שקלטנו מתוך ה-11,000 - היו 9,300 ילידי ישראל, 1,800 ילידי חו"ל.

<אורלי גילאון: יכול להיות שקלטנו והם היו עולים חדשים בשנת 2006, כי הם עלו בשנת 2000.

<אורלי גילאון: יכול להיות גם שהם עלו קודם.

רוברט אילטוב: ואז יש לכם פה גם כן שני נתונים.

רוברט אילטוב: נתון אחד אלה שעלו משנות ה-90.

רוברט אילטוב: יכול להיות שהוא לא יליד ישראל, אבל עלה בשנות ה-60 בתור ילד וקלטתם אותו כעורך דין.

רוברט אילטוב: לא יודע.

<אורלי גילאון: אז השאלה למה משווים?

אברהם נגוסה: עוד נתון, שיהיה ברור, ב-10 השנים האחרונות, נניח משנת 2006 עד עכשיו, אם קיבלתם 500 עובדים, אז כמה מהם זה עולים חדשים.

אברהם נגוסה: לכן חשוב לנו גם הנתון של כלל העובדים במשרד וגם הנתון – ב-10 שנים כמה קיבלתם.

אברהם נגוסה: כמה המשרד קיבל ומתוכם כמה זה עולים חדשים.

<אורלי גילאון: ויכול להיות שהם היו עולים חדשים והם לא עונים על התנאי שהם עלו בשנת 2006.

<אורלי גילאון: כשגייסתי אותם בשנת 2006 – הם היו עולים חדשים.

<אורלי גילאון: צריך להכניס את הנתון הזה.

<בלאל מוסא: אבל הבקשה היא לגבי שנת 2006.

<אורלי גילאון: לא, אבל למה אני משווה את זה?

<אורלי גילאון: זה המספר המוחלט, אז למה הוא רוצה להשוות את זה?

אברהם נגוסה: לא, אבל הם לא 10 שנים.

<אורלי גילאון: למה להשוות את זה?

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים שני נתונים.

אברהם נגוסה: לכן הם יופיעו לך בחלק הראשון, של משנות ה-90.

אברהם נגוסה: כי אם הוא עלה בשנת 2000 ואת קיבלת אותו בשנת 2006, אז הוא צריך להופיע בנתון של - - -

רוברט אילטוב: משנות ה-90.

<אורלי גילאון: בדיוק, זה היחס.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לראות את הפרוגרסיה, אוקיי?

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לסם.

<בלאל מוסא: יש לי הצעה בתור נציבות שירות המדינה, שיש לנו את כל הנתונים על משרדי הממשלה, אז אני מציע שאת הנתונים לגבי המשרדים תקבלו דרך נציבות שירות המדינה, בשביל שתהיה לנו אחידות בעניין ולא כל אחד יתבלבל.

אברהם נגוסה: אין לנו בעיה.

אברהם נגוסה: לנו זה יהיה נוח.

אברהם נגוסה: כי היו חלק שאמרו שלא לפי נציבות שירות המדינה.

<בלאל מוסא: לא, אני מדבר נתונים על משרדי הממשלה, על עובדי המדינה, שהם מוגדרים כעובדי מדינה.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<בלאל מוסא: לגבי כוח אדם בהוראה נגיד, אני לא יכול לתת נתונים.

<בלאל מוסא: על שב"ס, משטרה, אני לא יכול לתת נתונים.

<בלאל מוסא: אז מה שאני מציע שמשרדים שאני כן יכול לתת עליהם את הנתונים, אני אתן, כדי למנוע בלבול בגרסאות שונות של נתונים.

אברהם נגוסה: נשמח.

אברהם נגוסה: אני מסכים, אין לנו התנגדות.

אברהם נגוסה: זו גם מה שהייתה הדרישה הראשונה שלנו, לפני שבוע.

אברהם נגוסה: בדיון בשבוע שעבר נמסר לנו שלא כולם תחת נציבות שירות המדינה ולכן פנינו.

אברהם נגוסה: מה שתחת נציבות שירות המדינה, אתם תציגו לנו.

אברהם נגוסה: מי שלא נכלל, יציג לנו באופן פרטי.

<שמעון לייני: אני מציע עוד דיוק אחד, למען הסדר הטוב, כי יש מקומות שבאמת יש תנועת כוח אדם אצלם, אז זה רק לגבי העובדים הקבועים.

<שמעון לייני: יש מקומות שיש בהם אוכלוסיות שמתחלפות – סטז'רים, סטודנטים, ממלאי מקום וכל מיני אוכלוסיות כאלה.

<שמעון לייני: שזה יהיה רק לגבי העובדים הקבועים.

<קריאה: אבל למה?

<קריאה: מונים גם את הסטודנטים.

אברהם נגוסה: לא, לא, רגע.

אברהם נגוסה: זה חשוב מאד.

אברהם נגוסה: הנקודה חשובה מאד, תודה רבה לך על התרומה.

אברהם נגוסה: זה מאד חשוב לנו.

אברהם נגוסה: אנחנו לא מדברים על כאלה שנשלחו על ידי כוח אדם כמנקים או כשומרים או מתמחים.

<שמעון לייני: יש מתמחים.

<שמעון לייני: יש סטודנטים.

<שמעון לייני: יש כל מיני.

אברהם נגוסה: זה לא כולל מתמחים, אלא עובדים קבועים.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו רוצים לדעת.

<קריאה: גם סטודנטים.

<שמעון לייני: סטודנטים הם לא קבועים.

אברהם נגוסה: סטודנטים הם נתמכים.

<קריאה: יש סטודנטים ויש מתחמים.

<קריאה: זה שתי קטגוריות.

אברהם נגוסה: אתם תגדירו.

<קריאה: יש גם סטודנטים שהם במשרות מסומנות.

רוברט אילטוב: חברים, אנחנו מדברים על מי שנקלט במערכת כעובד רגיל, בלי הערות כאלה ואחרות.

רוברט אילטוב: לא כממלא מקום, לא כעובד זמני.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על עובדים קבועים שנכנסים למערכת.

רוברט אילטוב: נקודה.

אברהם נגוסה: זה מה שאנחנו רוצים.

אברהם נגוסה: יש מישהו מהשלטון המקומי?

<דנה גורדון שושני: לא, הם אמרו שהם לא קשורים.

<יעל אבידן: אני אשמח להתייחס.

אברהם נגוסה: את מייצגת את השלטון המקומי?

<יעל אבידן: אני מייצגת את צה"ל.

<יעל אבידן: אני מבינה שאתה לקראת סיכום.

אברהם נגוסה: צה"ל אמרו לנו שהם ישלחו את הנתונים.

רוברט אילטוב: לא, זה משרד הביטחון.

רוברט אילטוב: היא מצה"ל.

אברהם נגוסה: אוקיי, הבנתי, בסדר.

אברהם נגוסה: תציגי לנו.

<יעל אבידן: טוב, שלום, שמי יעל, אני נציגת חטיבת התכנון של אגף כוח אדם בצה"ל.

<יעל אבידן: אני אגיד שבצה"ל הדברים הם קצת שונים, ראשית מכיוון שמדובר במקום שירות ולא במקום עבודה ושנית מכיוון שאנחנו מגייסים את כולם.

<יעל אבידן: בצה"ל נכון להיום - - -

רוברט אילטוב: לכן חשוב לנו לדעת מה אחוז העולים.

<יעל אבידן: אז בצה"ל נכון להיום, בשנים האחרונות אנחנו מדברים על סדר גודל של 82% מקרב המשרתים שהם ילידי הארץ.

<יעל אבידן: היתר הם עולים ותיקים, עולים חדשים או יוצאי אתיופיה, על פי ההגדרות של יליד אתיופיה או אחד מהוריו נולד באתיופיה.

רוברט אילטוב: את מדברת על קבע?

<יעל אבידן: אני מדברת על שירות חובה.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על קבע.

רוברט אילטוב: שירות חובה זה חובה.

<יעל אבידן: נכון, לכן זה שונה.

אברהם נגוסה: עובדים קבועים.

רוברט אילטוב: אנחנו מדברים על אלה שמועסקים בצה"ל לא כחובה אלא כקבע, ופה אנחנו רוצים לדעת כמה עובדים עולים אנשי קבע נקלטים במערכת.

אברהם נגוסה: בדרך כלל יש הרבה במשמר הגבול.

רוברט אילטוב: ודווקא בצה"ל, חשוב לנו גם לראות האם הם מתקדמים בדירוג של דרגות ואיפה הם נמצאים.

<יעל אבידן: אז חשוב לי כאן להגיד שיש כאן שני דברים שונים מהותית מיתר המקומות, א' שכאן הקליטה היא לא קליטה מבחוץ.

<יעל אבידן: זאת אומרת יש כאן התפתחות מתוך המערכת ויש כאן תהליך שבו אתה נקלט לשירות חובה, מוכיח את עצמך, מביא את עצמך לידי ביטוי ובהמשך הדרך מתקדם גם בדרגות הזוטרות, ובהמשך הדרך גם בדרגות הבכירות יותר.

<יעל אבידן: זה שינוי אחד.

<יעל אבידן: דבר שונה נוסף זו העובדה שצה"ל לא כפוף לחוק ייצוג הולם ולכן הדברים כאן מן הסתם נראים אחרת וכמובן שיש כאן ניסיון לאורך הדרך להביא לידי ביטוי את כל האוכלוסיות.

<יעל אבידן: זה גם בא לידי ביטוי בתכניות שונות שגם הצגנו מספר פעמים בעבר, אבל במובן הזה יש - - -

רוברט אילטוב: לכן אנחנו מתייחסים לצה"ל כצבא העם והעם כולו נמצא שם.

רוברט אילטוב: חשוב לנו לראות אם העולים משתלבים, גם אם החוק לא חל עליכם, כי חשוב לנו לראות אם חייל יכול להיות לוחם, האם הוא יכול להתברג בדרגים גבוהים יותר ולא רק בשלוש-ארבע שנים הראשונות שהוא משרת בצה"ל.

רוברט אילטוב: זה מאד חשוב לנו, כי העולים באופן יחסי נמצאים שם מתוקף החוק באופן מאד ייצוגי ורחב, וחשוב לנו שהם גם יתקדמו, כוועדה.

רוברט אילטוב: כמובן ברור לנו כל הדברים שיכול להיות שהם בעייתיים בגלל הסיווג וכל הדברים האלה, אבל ברמת העיקרון, יש מקומות שזה פחות חשוב.

רוברט אילטוב: לכן חשוב לנו לראות שהעולים הם מיוצגים בצה"ל במקומות, כפי שהם נקלטים בבקו"ם והם ממשיכים הלאה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: יש לך מה לומר?

אברהם נגוסה: זהו.

אברהם נגוסה: אנחנו נסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: קודם כל אני מאד מודה לכם, משרדי הממשלה, על מה ששיתפתם אותנו.

אברהם נגוסה: קליטת עליה היא משימה לאומית של כולנו, של כולם.

אברהם נגוסה: משימה הלאומית כולנו צריכים להתגייס ולעבוד בשיתוף פעולה ואנחנו לא מחפשים אשמים.

אברהם נגוסה: אנחנו רק מחפשים דרך איך אנחנו יכולים לקדם את העולים ולחבק אותם לתוך המערכת התעסוקתית במדינת ישראל.

אברהם נגוסה: לכן חשוב לנו שתעזרו לנו כדי שמפה, מהכנסת, אנחנו נקדם חוקים והחלטות שיכולים גם לעזור להם, ואז כולנו ביחד נקדם את המשימה הלאומית שיש לנו.

אברהם נגוסה: זה כל העניין.

אברהם נגוסה: לכן אני מבקש, את הבקשות שיש לנו אנחנו נעביר אליכם בכתב, שוב, מה בדיוק אנחנו מבקשים, ואנחנו מבקשים מכם את ההתגייסות לתת לנו את הנתונים בהקדם האפשרי.

אברהם נגוסה: תודה לכל המשתתפים, וכמובן תודה למנהלת הוועדה.