הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 107, 2016-08-01 10:30

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, סבח איל חיר.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום 1 באוגוסט 2016 ואנחנו עוד פעם עוסקים בנושא של תעסוקת אקדמיות ערביות ובאופן כללי תעסוקת נשים ערביות גם כן.

עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת עוד פעם, כי מי שכבר מלווה את העבודה של הוועדה ומגיע או מגיעה לוועדה הזו ולדיונים, יודעים שזה נושא שהקדשנו לו ואני הקדשתי לו במיוחד תשומת לב מיוחדת ואנחנו עוקבים אחרי כל ההתפתחויות שקורות בתחום הזה, במיוחד כשכולנו יודעים שכאשר מדברים על תעסוקת נשים באופן כללי בעולם, מדברים על יישום זכויות.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על העבודה ועל התעסוקה כזכות בסיסית שניתנת ואמורה להיות מוקנית לכל אדם או אישה באשר היא; ומדברים על העצמת נשים, מדברים על זכות העבודה גם כן ככלי להעצמת נשים וכלי שמקנה לנשים שליטה יותר טובה על החיים שלהן, על האמצעים הכלכליים ומאפשר להן קבלת החלטות הנוגעות לחיי היום יום שלהן בצורה יותר חופשית, יותר עצמאית, יותר נטולת השפעות ושיקולים של הישרדות.

עאידה תומא סלימאן: אבל כשמדברים על תעסוקת נשים ערביות, כל מה שאמרתי לעיל תקף.

עאידה תומא סלימאן: זה נכון.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על תעסוקת נשים ערביות כזכות שאנחנו רוצות ליישם אותה וכדרך ליישום עצמי, אבל מעבר לזה, כאשר אישה ערביה חיה בתוך חברה ש-50% מהמשפחות בחברה הזו נמצאות מתחת לקו העוני ו-60% מהילדים שלנו נמצאים מתחת לקו העוני ויש לנו פוטנציאל לא מיושם של תעסוקת נשים, כלומר נמנע מאיתנו כוח די רציני ודרך שהיא עצמאית, שהיא מסתמכת על הכוחות של עצמנו, לצאת ממעגל העוני ולהתגבר על הרבה מהבעיות הנמצאות בתוך החברה ובאות מתוך המצוקה הכלכלית הזו.

עאידה תומא סלימאן: עד לפני כמה שנים, כשדיברו על תעסוקת נשים ערביות, דיברו על חסמים תרבותיים.

עאידה תומא סלימאן: דיברו על זה שהחברה הערבית לא מאפשרת, בגלל המנהגים שלה, לנשים הערביות לצאת.

עאידה תומא סלימאן: ועד שיתחילו נשים ערביות – ואני חייבת לציין – מי שהוביל את זה בנשים נגד אלימות, בשנת 2004 התחילו לדבר, כאשר לא הייתה אפילו סטטיסטיקה ברורה על תעסוקת נשים ערביות – השיח הזה השתנה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו יש לנו שיח אחר שאנחנו חייבים לדבר עליו, זה השיח של השקעה בהון האנושי.

עאידה תומא סלימאן: הנשים הערביות רוצות לעבוד – השתכנעה המדינה שהנשים הערביות רוצות לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני לא השתכנעה עדיין המדינה שיש לנו את כל הכישורים הנדרשים, או לפחות יש לנו כישורים שנדרשים ויכולים לשלב את הנשים הערביות ואתם רואים שאני הפעם מדברת יותר כאישה ערבייה, יותר מאשר חברת כנסת שבאה לעשות סדר בעניינים.

עאידה תומא סלימאן: יש נתונים ואנחנו תיכף נציג אותם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזכיר, הדיון הזה יתמקד קודם כל בסקירה כללית שמרכז המחקר והמידע של הכנסת עשה מחקר מקיף בעיני, פעם ראשונה ככה באופן מרוכז ותיכף גברת אורלי תציג לנו אותו.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך אנחנו ניתן זכות דיבור גם לארגונים שיזמו את הדיון הזה והובילו את ההכנות לדיון הזה – מרכז מוסאווא, מרכז אלטופולה ונשים אלימות, שכנראה עדיין תקועים בדלת, הם יגיעו תיכף.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתחיל בהצגת המצב הקיים ונרצה לקראת הדיון באמת להתמקד בפתרונות ומה עדיין נחוץ, יותר מאשר צילום מצב.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברת אורלי.

<אורלי אלמגור-לוטן: תודה.

<אורלי אלמגור-לוטן: המסמך נכתב על ידי שלי מזרחי, שהיא חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת ולצערנו היא חולה.

עיסאווי פריג': אפשר לקבל עותקים מהמכתב?

<אורלי אלמגור-לוטן: כן.

<אורלי אלמגור-לוטן: היו לנו חסמים במחשב של שלי אתמול אחרי הצהריים שפשוט הקריסו את הכל בגלל תקלה טכנית.

עיסאווי פריג': הכנסת, יש בה חסם והיא לא יכולה להדפיס דו"ח?

<אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו נעלה את זה לפורטל היום.

עאידה תומא סלימאן: מה שצריך להגיד ששלי עבדה מהבית למרות המחלה, למען חשיבות הנושא ובגלל זה קרסה המערכת אצלה.

עאידה תומא סלימאן: לא של הכנסת, אלא שלה בית.

<אורלי אלמגור-לוטן: אנחנו נעלה את זה היום לפורטל של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אז אפשר יהיה להסתכל על זה ואני אעשה כמיטב יכולתי להחליף אותה עם מסמך שלא אני כתבתי.

<אורלי אלמגור-לוטן: המסמך כולל בגדול שני חלקים.

<אורלי אלמגור-לוטן: החלק הראשון כולל ריכוז נתונים עדכניים על תעסוקה של נשים ערביות על בסיס עיבודים מיוחדים שביקשנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כשניסינו לקבל מעבר לנתונים הכלליים על שיעורי ההשתתפות בכוח העבודה, שיעורי התעסוקה ובלתי מועסקות, לנסות לראות אם אפשר לקבל עוד קצת מעבר לזה, כדי באמת לראות איפה הדברים שלא עובדים היום.

<אורלי אלמגור-לוטן: לתת את הנתונים הכלליים גם של התעסוקה?

<אורלי אלמגור-לוטן: הם די דומים.

עאידה תומא סלימאן: מהר, מהר.

<אורלי אלמגור-לוטן: אוקיי.

<אורלי אלמגור-לוטן: אז שיעורי התעסוקה של הנשים הערביות – גם השתתפות בכוח העבודה וגם תעסוקה - עולים כבר די הרבה שנים בצורה מתמדת, אבל איטית, כשבשנת 2015 שיעור התעסוקה של הנשים הערביות היה 31.5%.

<אורלי אלמגור-לוטן: אצל הנשים היהודיות הוא היה בערך 80%, ואצל הגברים הערבים הוא היה בערך 74%.

<אורלי אלמגור-לוטן: זאת אומרת רואים פה פער מאד גדול גם בתוך האוכלוסייה הערבית בין גברים לנשים, וגם כשאתם מסתכלים על זה מבחינה מגדרית – בין נשים יהודיות לנשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: היה מעניין לראות שבשלוש השנים האחרונות הצליחו כל התכניות להכניס רק אחוז אחד נוסף למעגל של כוח העבודה.

<אורלי אלמגור-לוטן: אני לא יודעת.

<אורלי אלמגור-לוטן: אני נורא נזהרת מלהגיד כמה התכניות הצליחו להכניס למעגל של כוח העבודה.

<אורלי אלמגור-לוטן: אני לא באה להגיד שהם לא עבדו ומה היה קורה בלי זה.

עאידה תומא סלימאן: זה למרות כל התכניות.

<אורלי אלמגור-לוטן: אז אנחנו הצגנו את הנתונים והצגנו את התכניות.

<אורלי אלמגור-לוטן: אני מעדיפה לא לעשות את החיבורים.

עאידה תומא סלימאן: את הניתוחים אני אעשה וזאת האמירה שלי, לאחר שהסתכלתי על הסטטיסטיקה שאתם הגשתם.

עיסאווי פריג': אבל אני חושב שבכדי לקבל תמונה נכונה ועדכנית, שתשקף את המציאות שלנו, אולי תנטרלי את הנשים שעובדות במערכת החינוך והבריאות ואז תתני לי את שיעור המועסקות.

עיסאווי פריג': זה מה שישקף - - -

<אורלי אלמגור-לוטן: למה - - -

עאידה תומא סלימאן: כי הרוב המוחץ זה - - -

עיסאווי פריג': כי זה מה שישקף נאמנה את רמת ההשתלבות של הנשים הערביות במקצועות אחרים.

עיסאווי פריג': מורת בית ספר והיא חלק מהשיעור, מה זה נתון לי?

<אורלי אלמגור-לוטן: אז האמת שלא נטרלנו, אבל דווקא כשעשינו - - -

עיסאווי פריג': אז לא עשינו עבודה נכונה.

<אורלי אלמגור-לוטן: אבל כשהסתכלנו על שירות המדינה, יש כאן פרק שמדבר על תעסוקת נשים ערביות בשירות המדינה, אז באמת שם זה מאד בולט, כשנדמה לי ש-60 ומשהו אחוז מהנשים הערביות שמועסקות בשירות המדינה, מועסקות בבריאות בעיקר בתור אחיות.

עיסאווי פריג': גברתי יושבת הראש, אני חושב שבלי שנציג טבלה שמנטרלת את הבריאות והחינוך שמותר לציבור הערבי להיות שם ברמה טובה - - -

אחמד טיבי: בהמוניהם.

עיסאווי פריג': בהמוניהם.

עיסאווי פריג': לא יהיה לנו נתון אמיתי לגביהם.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אפשר לעשות את זה אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת למה הכוונה, כי כולנו יודעים שכמעט כמה?

עאידה תומא סלימאן: 60% מהנשים המועסקות באופן כללי זה בריאות וחינוך.

עאידה תומא סלימאן: אז יש לנו את הנתון הגדול הזה, שיכול להיות שזז ב-1% למטה או 1% למעלה, זה לא משנה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו מדברים וזה מה שאני רוצה שנתקדם לקראתו, כי יש כאילו פעילות ממשלתית שנעשית בכיוון של תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים לדעת, במיוחד עכשיו, איפה אנחנו עומדים עם התכניות האלה ומה כן צריך, כי מי שנכח גם בדיונים הקודמים, ראה שיש ביקורת שנעשתה.

<אורלי אלמגור-לוטן: אז אני כן רוצה להתחבר למה שאמרת, כי כן ניסינו להסתכל על המקצועות ואם אנחנו מתחברים לנושא של שילוב נשים ערביות במקצועות עתירי ידע, אז רואים שהנשים הערביות מועסקות בשיעור שנמוך פי שלושה מהיהודיות באמת במקצועות האלה של הנדסה וטכנולוגיה.

<אורלי אלמגור-לוטן: אצל היהודיות זה 18%, אצל הערביות זה 6% ואני מתחברת למה שאמרת, שזה בעצם לבוא ולראות איך משלבים את הנשים הערביות במקצועות שבהם יש ביקוש במשק, כשכאן ההסתכלות, וקצת רואים את זה בשנים האחרונות, זה לא לבוא ולהגיד אנחנו רוצים את טוב הנשים הערביות, אלא אנחנו רוצים את טובת המשק, וכרגע שני הדברים הם מצטלבים כאן.

<אורלי אלמגור-לוטן: אני רק רוצה לומר ממעוף הציפור על התכניות.

<אורלי אלמגור-לוטן: שלי ניסתה לקבל מידע על התכניות השונות שהיו בשנים האחרונות כדי לשלב את הנשים הערביות בתעסוקה.

<אורלי אלמגור-לוטן: יש שורה של החלטות ממשלה שנוגעות לאוכלוסייה הערבית, אני לא אלאה אתכם עם כל הרשימה.

<אורלי אלמגור-לוטן: התכנית האחרונה שיש, החלטת הממשלה האחרונה – 922 – שהיא מאד מקיפה – דווקא לא שמה דגש מאד גדול על התעסוקה.

<אורלי אלמגור-לוטן: תעסוקה זה רק אחד משורת תחומים אחרים ורוב התכניות לעידוד תעסוקת נשים ערביות נובעות דווקא מהחלטות ממשלה קודמות.

<אורלי אלמגור-לוטן: רק לתת ככה את הבולטים העיקריים שעלו לנו – קודם כל לנו היה קשה לקבל נתונים מקיפים ובכל החתכים הרלבנטיים לדעתנו, כמה התכניות האלה הצליחו לשלב את הנשים הערביות בעבודה.

<אורלי אלמגור-לוטן: עכשיו אני מסייגת ואומרת שאני רוצה לחשוב שלא מנעו מאיתנו את הנתונים ולכן זה אומר שיכול להיות שחסר מעקב מספק, לראות איך התכניות האלה באמת עוזרות לשילוב של האוכלוסייה של הנשים הערביות בתעסוקה.

עאידה תומא סלימאן: איזה סוג של מידע ספציפי למשל ביקשתם ולא הועבר?

<אורלי אלמגור-לוטן: אני לא רוצה לרדת איתך לרזולוציות ספציפיות, שוב, כי לא אני פניתי, אבל כשהיינו בשלבים של הכתיבה, ראינו שיש לנו הרבה חורים כאן.

<אורלי אלמגור-לוטן: למשל אחד הדברים ששלי ציינה זה שיעור התמדה בתעסוקה, לראות כמה הן מצליחות להישאר אחר כך בעבודה, אבל מה שכן ראינו מהנתונים שיש, ואני מתייחסת כאן כרגע בעיקר לשתי תכניות גדולות, שזה מרכזי הכוון תעסוקתי והשוברים לרכישת השכלה, זה שעושה רושם שלפחות עד התקופה האחרונה, הכיוון שהנשים הערביות הולכות אליו בתוך התכניות האלה, הוא לא בהכרח מה שטוב למשק.

<אורלי אלמגור-לוטן: רואים שהרבה מהן - גם בהכוון התעסוקתי וגם ברכישת המקצוע - הולכות למקצועות כמו מטפלות וכמו מקצועות החן והיופי, ואז זה קצת מעלה את ה - - -

עאידה תומא סלימאן: טוב, אם הם מרכזי הכוון, אז בואו לא נשתמש במילה של – הנשים הולכות לזה.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה הם נמצאים, כדי שיכוונו.

עאידה תומא סלימאן: למה הם לא מכוונים?

עיסאווי פריג': התקציב שבמרכזי ההכוון קרוב ל-200 מיליון שקלים בשנים האחרונות.

עיסאווי פריג': כמה נשים נקלטו במרכזי הכוון כתוצאה מ - - -

עאידה תומא סלימאן: 62% מהפונים זה נשים.

עיסאווי פריג': כמה נקלטו לשוק העבודה?

עיסאווי פריג': כי הכסף שהושקע שם הוא עשרות מיליוני שקלים.

עאידה תומא סלימאן: כן.

<אורלי אלמגור-לוטן: אז שיעורי הקליטה של הנשים ממרכזי ההכוון הם קצת פחות משל הגברים.

<אורלי אלמגור-לוטן: תיכף אני אתן לך את האחוז המדויק.

<אורלי אלמגור-לוטן: נדמה לי שזה עומד על 50 ומשהו אחוז מהנשים שעברו את התכניות של ההכוון.

עיסאווי פריג': כמה במספר?

<אורלי אלמגור-לוטן: תיכף אני אתן לך את המספר, אבל אני הולכת צעד אחד קדימה.

<אורלי אלמגור-לוטן: גם מאלה שנקלטו בעבודה, הן נקלטות למשרות שהשכר בהן הוא נמוך יחסית ולא למשרות עם שכר גבוה, גם לעומת הנשים היהודיות וגם לעומת הגברים הערבים.

<אורלי אלמגור-לוטן: תיכף אני אתן לך את המספר.

עאידה תומא סלימאן: רק 43% מהנשים הושמו, כלומר נמצא להן עבודה לעומת 54% מהגברים, ואנחנו מדברים על 33,000 שהם במאגר של ריהיאן.

עיסאווי פריג': 30?

עאידה תומא סלימאן: 33,000 פונים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא בהכרח שהם התמידו, אבל זה פונים.

עאידה תומא סלימאן: פניות שנרשמו.

עיסאווי פריג': אולי נתונים כתובים ב - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, כן.

<אורלי אלמגור-לוטן: מאמצע שנת 2012, שאז הוקמו המרכזים ועד אמצע שנת 2016 - - -

עיסאווי פריג': הכסף הושקע שם.

אחמד טיבי: אגב, יש שאלה נדמה לי לגבי פערים בשכר, פערים רציניים.

אחמד טיבי: יש ניתוח שבדק זאת.

<אורלי אלמגור-לוטן: כן.

<אורלי אלמגור-לוטן: פערי שכר, אגב, קיימים גם בקרב מי שעברו את תכניות ההשמה.

<אורלי אלמגור-לוטן: כלומר, גם כאשר זה משים אותם.

<אורלי אלמגור-לוטן: אז ביקשנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פילוחים של השכר.

<אורלי אלמגור-לוטן: אז בשנת 2014 יש פערי שכר גם בהכנסה החודשית הממוצעת וגם בהכנסה לשעה, כשהשכר החודשי הממוצע של הנשים היהודיות – ואני מתייחסת לגילאי העבודה העיקריים לפי החלטת הממשלה, שזה 25 עד 64 – השכר החודשי הממוצע ברוטו של הנשים היהודיות היה גבוה ב-45% מהשכר של הנשים הערביות – 7,663 שקלים לחודש לעומת 5,271 שקלים.

<אורלי אלמגור-לוטן: כשהולכים על שעת עבודה, שזה לפעמים מנטרל חלק מהפערים, אז השכר הממוצע - - -

דב חנין: גברתי, רק צריך להזכיר את ההקשר.

דב חנין: שכרן של נשים יהודיות יותר נמוך משכרם של גברים יהודים.

<אורלי אלמגור-לוטן: נכון.

דב חנין: ושכרן של נשים ערביות הכי למטה.

<אורלי אלמגור-לוטן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עיסאווי פריג': במדרג הרביעי הכי למטה.

<אורלי אלמגור-לוטן: הוא הכי למטה לעומת הגברים הערבים, לא בשכר לשעת עבודה, שאנחנו הופתענו מזה.

<אורלי אלמגור-לוטן: השכר הממוצע לשעת עבודה של הנשים היהודיות, היה 50 שקלים – 49.9 שקלים, לעומת 38.5 שקלים אצל הנשים הערביות.

<אורלי אלמגור-לוטן: הפער הוא 30% כשהולכים לשעת עבודה.

<אורלי אלמגור-לוטן: כמו שאמרתי לחבר הכנסת חנין, השכר השעתי הממוצע של הנשים הערביות בשנת 2014 היה דומה לשכר השעתי הממוצע של הגברים הערבים – 38.5 שקלים, אבל הן יותר משכליות.

עאידה תומא סלימאן: כן, זהו.

<אורלי אלמגור-לוטן: ולכן לכאורה אם לא היו פערי שכר בתוך האוכלוסייה הערבית, לכאורה היינו צריכים לראות שכר גבוה יותר.

<קריאה: ולפי דו"ח אדווה אפילו השכר של נשים ערביות הוא יותר גבוה משל גברים.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאפשרת לחברי כנסת להתפרץ מדי פעם, אבל לא לאורחים.

עאידה תומא סלימאן: תירגעו.

עאידה תומא סלימאן: זה מעיד שוב שהדרישה הזו, שרוצים להשתוות לגברים, זה לא תמיד משתלם.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הגברים הערבים מקבלים 70% מהממוצע.

עאידה תומא סלימאן: לא כדאי לדרוש להיות באותו מצב, במיוחד כשרמת ההשכלה של נשים ערביות עובדות היא יותר גבוהה.

אוסאמה סעדי: אז לגברים היהודים לא - - -

עאידה תומא סלימאן: כן.

אחמד טיבי: האחוסלים.

אחמד טיבי: יש ספר של ברוך קימרלינג.

אחמד טיבי: אחוסלים שזה גברים אשכנזים, יהודים, מבוססים - - -

<קריאה: חילונים.

אחמד טיבי: ציוניים וכדומה.

עאידה תומא סלימאן: האליטה.

אחמד טיבי: האליטה.

<אורלי אלמגור-לוטן: החזירו אותי 15 שנה אחורה לאוניברסיטה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: זה מעיד על המצב.

עאידה תומא סלימאן: בואי נתקדם גם לכיוון התכניות.

<אורלי אלמגור-לוטן: השאלה מה את רוצה לשמוע על התכניות.

<אורלי אלמגור-לוטן: אני חושבת שפחות מעניין לרדת לפירוט פר תכנית ויותר אולי מעניין באמת להגיד מה אנחנו חושבים שצריך לשים לב.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל יש משהו שנאמר במסמך, שלא הוזכר.

עאידה תומא סלימאן: נשים ערביות מחכות יותר זמן בחיפוש עבודה מהממוצע של נשים יהודיות.

עאידה תומא סלימאן: אצל נשים ערביות בדרך כלל הממוצע זה לחפש שנה.

עאידה תומא סלימאן: נשים יהודיות זה שליש מהתקופה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אז זה אחד הנתונים.

<אורלי אלמגור-לוטן: נשים ערביות גם עובדות יותר במשרה חלקית שלא מרצון, כי הן לא מוצאות משהו אחר.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<אורלי אלמגור-לוטן: כי הן לא מוצאות משרה מלאה, לעומת הנשים היהודיות.

<אורלי אלמגור-לוטן: השאלה באמת איפה את רוצה, כי אנחנו שמנו את ה - - -

עאידה תומא סלימאן: בואי נעשה דבר כזה, יש לנו אורחים, נציגים גם של המשרדים, שתיכף נרצה לקבל מהם תשובות, אבל יש גם עבודה שנעשתה במסמך הזה, שבודקת מול הנתונים שנקבל ואז נוכל להשתמש בחומר ולהתייחס.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך אורלי.

עאידה תומא סלימאן: כדאי מאד להזכיר שכשמדובר בנציבות שירות המדינה וכאשר מדובר על נשים ערביות בשירות המדינה, מדובר על פחות מ-4% מהעובדים בשירות המדינה – נשים ערביות – כאשר נעשה איזה שהוא תהליך שקצת האיץ.

עאידה תומא סלימאן: בשנת 2015 48% מאלה שהתקבלו חדשים היו נשים.

<אורלי אלמגור-לוטן: אבל לפחות לפי מה שאני מכירה - - -

אחמד טיבי: וכמעט אין נשים בדרג הבכיר.

אחמד טיבי: אין ערבים.

עאידה תומא סלימאן: ברור.

עאידה תומא סלימאן: ב-800 הערבים יש כמעט רק אישה ערביה אחת.

אחמד טיבי: לא עאידה.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא בשירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על מרים כבהא זועבי, הנציבה.

<קריאה: האחת והיחידה.

<אורלי אלמגור-לוטן: אבל מה שכן, בשירות המדינה, אם את מדברת על שירות המדינה אז לדעתי חשוב להגיד שני דברים.

<אורלי אלמגור-לוטן: אחד ששירות המדינה בבסיסו הוא מקום עבודה נוח לנשים, ולכן באוכלוסייה היהודית, רוב העובדים היהודים בשירות המדינה זה עובדות, כשבאוכלוסייה הערבית זה בדיוק ההפך, הרוב הם עובדים, הרוב גברים ולא נשים.

<אורלי אלמגור-לוטן: והדבר השני, היו תכניות לשילוב של עובדים ערבים בשירות המדינה, אבל הן לא התייחסו לשילוב של נשים ערביות, הן הלכו באופן כללי על האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

<אורלי אלמגור-לוטן: אין איזה זום-אין ל - - -

עיסאווי פריג': איזה אורח כבוד.

עאידה תומא סלימאן: למה אורח כבוד?

עאידה תומא סלימאן: הוא חבר ועדה.

עיסאווי פריג': איזה אורח כבוד.

עיסאווי פריג': וואלה, אתה אמיתי.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, ברוך הבא חבר הכנסת עמיר פרץ וגם כן כמובן כל חברי הכנסת שהצטרפו אלינו – חברי הכנסת יוסף ג'בארין, איימן עודה, אוסאמה סעדי, עבדאללה אבו מערוף, עבד אל חכים חאג' יחיא, עיסאווי פריג', טלב אבו עראר וד"ר אחמד טיבי.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לראות נוכחות איכותית ומאסיבית של חברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: תודה לך אורלי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורך דין סאמח עיראקי ממרכז מוסאווא, להציג כאחד הארגונים שבאמת כבר חודש עבדו ביחד ושלבו את המאמצים שלהם כדי להכין את האירוע הזה ואני מברכת.

עאידה תומא סלימאן: יש הרבה מהאקדמאיות המחפשות עבודה, הלא מועסקות, שנמצאות איתנו היום וזאת יזמה טובה מאד שהגיעו כדי להשמיע את קולן ואני מאד מקווה שנגיע לזה שתשמיעו.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, סאמח.

<סאמח עיראקי: בוקר טוב לכולם.

<סאמח עיראקי: אני גם נמצא פה בכובע של מרכז מוסאווא, אבל אני גם משמש ממלא מקום של ראש עיריית טירה, שאני גם יכול להעיד על האופרציה בשטח ואיך הדברים מתנהלים גם ברמת המחקר וגם ברמת הנתונים, אבל גם ברמת היום-יום, איך הדברים מתנהלים בקרב הנשים הערביות שבין היתר רואות בממסד העירוני, העירייה, הרשויות המקומיות, כתובת לפניות שלהם גם בנושא של תעסוקה ואפילו גם בהכוון תעסוקתי, רואים בלשכת ראש העיר, רואים בלשכת ממלא מקום ראש העיר כמקום וכתובת.

<סאמח עיראקי: זה גם יכול להעיד על האבסורד שקיים.

<סאמח עיראקי: אנחנו במצגת, בזמן המועט שמיועד לנו, נציג את הדברים בשני המישורים, גם במישור הכללי של תעסוקת - - -

עאידה תומא סלימאן: סאמח, אתה יודע שאנחנו מספרים בדיחה שראש עיר יכול ליפול על עניין של סייעת, על תפקיד של סייעת.

עאידה תומא סלימאן: כלומר יכול לא להיבחר שוב בגלל מכרזי סייעות.

<סאמח עיראקי: אני יכול לאשרר במאה אחוז את הבדיחה הזאת.

<קריאה: זאת לא בדיחה.

<קריאה: זו עובדה.

עבדאללה אבו מערוף: זו עובדה יותר מבדיחה.

<סאמח עיראקי: באמת זה לא בדיחה וזה המצב שמעיד אל המצב הלא נורמאלי של התחרות של הנשים, שכן רואות במשרה של סייעת ב-2,500 שקלים, כמשרה שיכולות להתחרות עליה, אני לא מגזים, מאות נשים ביישובים הערבים, על משרה של 2,500 שקלים.

<סאמח עיראקי: זה יכול רק לתאר כמה המצב הוא קריטי וחמור, וכל המחקרים וכל התכניות שמדברים עליהן אינן משרתות, אינן יכולות לעזור לשיפור המצב האמיתי.

<סאמח עיראקי: אני כבר אומר שאנחנו צריכים להציג את הדברים בשתי הרמות, גם ברמה של תעסוקת נשים בכלל, אבל גם היום, כשאנחנו מקווים שיזכה לדיון מיוחד של תעסוקת נשים אקדמאיות ובמיוחד במיוחד הנשים בוגרות המכללות של הכשרת מורים ומורות, שדווקא בחודשים האלה אנחנו רואים מאות-מאות צעירות שנמצאות במסדרונות של המחוזות של משרד החינוך, שעומדות בתור מול המפקחים והמפקחות על מנת להתחנן לקבל אפילו זכות של 8 שעות של סטאז'.

<סאמח עיראקי: אנחנו נמצאים היום, מרכז מוסאווא וקבוצה של עמותות כמו נשים נגד אלימות, גם מרכז טופולה, גם מען וגם מספר עמותות שעושות עבודה של קמפיין שלם שנשים ערביות מובטלות ורוצות לעבוד לא שותקות יותר.

<סאמח עיראקי: זאת אומרת אנחנו מתחילים היום אבל ממשיכים בקמפיין גם תקשורתי אבל גם לא פחות מאבק מתמשך מול משרדי הממשלה, על מנת לנסות ולהביא לשיפור המצב.

<סאמח עיראקי: אני לא אתעכב על השקפים – שקף-שקף – אבל בגדול אני אדבר על החסמים ועל הפתרונות שקיימים.

<סאמח עיראקי: אני בטוח שאני לא מחדש הרבה ברמת הנתונים כי הדברים ברובם ידועים לאנשים.

<סאמח עיראקי: במצב של שיעור ההשתתפות בכוח העבודה של נשים ערביות ושל נשים יהודיות – בהשוואה בין שני המצבים, ברור שהדברים עובדים באופן ברור לטובת הנשים היהודיות ואני לא אתעכב על האחוזים, שגם הביאו את הנתונים בקרב ההבחנה בין גברים ערבים לנשים ערביות, נשים יהודיות.

<סאמח עיראקי: גם ברור המדרג שדיברתם עליו מבחינת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה, שהנשים הערביות נמצאות בדרגה הכי נמוכה שיש, שאפשר.

<סאמח עיראקי: ברור שאנחנו – ופה גם צריך להתעכב קצת על ענפי התעסוקה הקיימים – ברור ש-30% מענפי התעסוקה במדינה בכלל הם חסומים ואינם נגישים לגברים וגם לנשים הערביות.

<סאמח עיראקי: אז נקודת המוצא בהתחלה היא 70% של ענפי תעסוקה בכלל המדינה – ככה מתחילים.

<סאמח עיראקי: ואז בתוך ה-70% המציאות מדברת בעד עצמה ואנחנו רואים שבעיקר בהעדר ענפי תעסוקה נגישים בסמוך ליישובים הערבים, אנחנו רואים שהנשים הולכות לעסוק בחינוך בעיקר, בבריאות ובמדעי רוח ואני עוד אפרט את הדברים בהמשך, אבל זה ענפי התעסוקה העיקריים.

עאידה תומא סלימאן: כן, רק אם אפשר להתקדם לכיוון של הפתרונות הקיימים.

<סאמח עיראקי: אם את שמה לב, אני רץ.

<סאמח עיראקי: אני לא יודע אם יש מישהו שיכול לדבר במהירות שאני מדבר בה, אז תני לי רק לסיים.

עאידה תומא סלימאן: טוב.

<סאמח עיראקי: שיעור ההשתתפות לפי שימוש ברכב, כי חברות וחברים, אני חושב שהנושא שצריכים לדון בו הוא הנושא שבשנים האחרונות כבר נהפך לאקסיומה, שכביכול החסמים החברתיים הם שמונעים השתלבות נשים בשוק העבודה.

<סאמח עיראקי: ואנחנו נביא עכשיו עוד דוגמא של 11 נשים ערביות, שכבר עברו את החסמים החברתיים, יצאו מהיישוב, מהכפר, הלכו לאוניברסיטאות, הלכו לתל אביב, לבאר שבע, לירושלים, גרו במעונות – כל החסמים החברתיים הקלאסיים שמתארים לעצמנו שחסמו, אבל חוזרים ולא מוצאים מקום עבודה.

<סאמח עיראקי: לכן את הרכיבים האלה של שיעור השתתפות ברכב והדברים האלה שמנסים כדי לחזור ולהגיד שהנשים לא רוצות להשתלב במקומות העבודה בקרבת מקום המגורים שלהן, זה דבר כן נכון, אבל יש הרבה מחקרים שגם אומרים שנשים בגוש דן מעדיפות – הנשים שהכי - - -

עאידה תומא סלימאן: בוא נעבור על העניין התרבותי, באמת.

עאידה תומא סלימאן: זה יעורר הרבה דיון.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהשיח הזה כבר - - -

<סאמח עיראקי: טוב, בסדר.

<סאמח עיראקי: עברנו את זה?

עאידה תומא סלימאן: עברנו את זה.

עאידה תומא סלימאן: לא מקובל, לפחות בוועדה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לעבור על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: 51% מהנשים באיראן עובדות וזה לא חסם.

עאידה תומא סלימאן: ואין להן בעיה תרבותית.

עאידה תומא סלימאן: זה שיח פטרנליסטי, שכבר אפילו לא צריך להשקיע בו מאמץ.

<סאמח עיראקי: אח הדוגמאות שגם יכולות להעיד על הבעייתיות של השתלבות הנשים, זה שרק 3% מכלל העובדות בשירות המדינה הן מהמגזר הערבי, שגם ידועה ברמת הגברים בכלל בחברה הערבית, של השתלבות אנשים, שאנחנו אפילו לא מצליחים לבצע החלטות ממשלה שמעודדות השתלבות ערבים בתוך שירות המדינה.

<סאמח עיראקי: אני אעבור לנושא של אישה ומחקרים שנעשו על ידי עמותת נשים נגד אלימות.

<סאמח עיראקי: יכול להיות שהם ידברו, יקבלו רשות דיבור ויצביעו על הדברים האלה.

<סאמח עיראקי: מסקנות.

אחמד טיבי: מסכנות או מסקנות?

<סאמח עיראקי: מסקנות ב-ק', צריך לתקן.

יוסף ג'בארין: זה אומר משהו לגבי המצב.

<סאמח עיראקי: אז מסכנות יכול להיות, כן.

<סאמח עיראקי: אני אדבר על חסמים חיצוניים, כלכלה בעמדה נחותה.

<סאמח עיראקי: ברור ואני לא מחדש שיש לנו כלכלה בעמדה נחותה בקרב החברה הערבית.

<סאמח עיראקי: היצע משרות מוגבל, שדיברנו עליו גם בתחילת המצגת, שרר נמוך, העדר נגישות נאותה לתחבורה ציבורית, מחסור במסגרת הטיפול בילדים, אכיפה מוגבלת של חוקי העבודה.

<סאמח עיראקי: את זה אני כבר לא מחדש, אבל בואו נדבר על המלצות עיקריות לקידום תעסוקת גברים ובין היתר אני מוכרח גם להצביע על המקורות של צוות שעמד בראשו יוסף ג'בארין, לא המשפטן, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אלא פרופסור יוסף ג'בארין המהנדס.

<סאמח עיראקי: הוא מהנדס?

אחמד טיבי: מתכנן ערים.

<סאמח עיראקי: מתכנן ערים.

<סאמח עיראקי: א' לצמצם בצורה מקסימאלית את האפליה נגד ערבים בתחום התעסוקה והפיתוח הכלכלי.

<סאמח עיראקי: לקבוע יעדים שנתיים ברורים של מכסות לקליטת עובדים ערבים וערביות במגזר הממשלתי ובחברות הממשלתיות.

<סאמח עיראקי: להציע תמריצים למגזר הפרטי לקליטת עובדים ערבים.

<סאמח עיראקי: לפתח את הכלכלה המקומית הערבית תוך כדי יצירת סביבה הולמת וכדאית לפיתוח כלכלי.

<סאמח עיראקי: לנצל את המיקום המיוחד של הערבים במזרח התיכון לשם פיתוח כלכלי, לשפר את ההון האנושי הערבי, לנצל את כוח העבודה הערבי לשם הגדלת חלקו בכלכלה הישראלית.

<סאמח עיראקי: אני רוצה לרוץ לתעסוקה בקרב מורות ערביות.

עאידה תומא סלימאן: אבל בשני משפטים, כי אנחנו מוגבלים מאד בזמן.

עאידה תומא סלימאן: כבר נתתי מעל ומעבר.

עאידה תומא סלימאן: שני משפטים על מורות ערביות.

<סאמח עיראקי: כן, שני משפטים.

<סאמח עיראקי: אני רוצה להתעכב שתי דקות על הנושא של מורות.

עאידה תומא סלימאן: לא אמרתי שתי דקות.

<סאמח עיראקי: שני משפטים?

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: 2 דקות זה 200 משפטים.

<סאמח עיראקי: הקמפיין שאנחנו עכשיו מובילים – מרכז מוסאווא והעמותות – מתמקד בחודשיים הבאים בנושא של מורות, כשאנחנו מדברים על יותר מ-11,000 מורות שהן, כמו שאני אמרתי, יש מחזות נוראים שאתם רואים במסדרונות.

<סאמח עיראקי: אני מזמין אתכם להיכנס עכשיו למשרדי המחוזות במשרדי החינוך ולראות איך שם מתחננים.

<סאמח עיראקי: מסע השפלה.

<סאמח עיראקי: יושבת הראש, חברת הכנסת עאידה תומא אומרת שזמן החיפוש שנה.

<סאמח עיראקי: אני אומר, בנישה הזאת אנחנו מדברים על 10 שנים.

עאידה תומא סלימאן: במשרד החינוך זה משהו אחר.

<סאמח עיראקי: 10 שנים נשים עומדות בתור.

עמיר פרץ: 11,000 מורות ממתינות?

אילן גילאון: היה על זה דיון בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: כן, כן, כן.

<קריאה: כן, ממתינות.

<קריאה: אפילו יותר.

עמיר פרץ: וכמה מורות נוספות כל שנה?

<סאמח עיראקי: תיכף יש נתונים.

<סאמח עיראקי: אבל אני גם אומר שזו גם הבעיה.

<סאמח עיראקי: הבעיה שעכשיו משרד החינוך רוצה להפחית.

עמיר פרץ: אבל למה אתה לא אומר?

<סאמח עיראקי: אני לא יודע את המספר המדויק.

עמיר פרץ: איך אתם לא יודעים?

עאידה תומא סלימאן: עכשיו ניתן.

עאידה תומא סלימאן: נעשה מחקר.

<סאמח עיראקי: יש נשים שנכנסות, אבל אני אומר שהפתרון שמציעים של להפחית את מכסות התמיכה למכללות להכשרת מורות כדי למנוע מנשים ללכת וללמוד בענפים האלה, צריך להביא את הענפים החלופיים.

אילן גילאון: זה היה הדיון בשבוע שעבר.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, ברור, כן.

<סאמח עיראקי: ענפים חלופיים כדי שייכנסו.

<סאמח עיראקי: אני אומר את צעדי המדיניות הנדרשים לתיקון המצב:

<סאמח עיראקי: פיתוח הכלכלה בקרב החברה הערבית כדי ל - - -

עאידה תומא סלימאן: סאמח, דיברנו על זה.

<סאמח עיראקי: לא, בנושא של אקדמיות.

עאידה תומא סלימאן: בעניין של אקדמיות, בעניין של מורות.

<סאמח עיראקי: אני אדבר.

<סאמח עיראקי: הגדלת שעות הלימוד בבתי הספר - - -

עאידה תומא סלימאן: זהו, משפט אחד, כי בטח אחרות תתייחסנה גם כן.

<סאמח עיראקי: כן.

<סאמח עיראקי: הגדלת שעות הלימוד בבתי הספר הערביים וסגירת הפערים בין התלמיד הערבי לבין התלמיד היהודי.

<סאמח עיראקי: הרי ברור שהשעות שמוקצות לילד - - -

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכ - - - אני באמת מבקשת - - -

<סאמח עיראקי: אני לא חבר כנסת.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא.

עאידה תומא סלימאן: עוד תהיה אולי, אבל אני מבקשת זהו.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לעבור לאחרים, כי אחרת כל הקהל הנפלא הזה לא יגיע להתבטא, במיוחד עם נוכחות כזו גדולה של חברי כנסת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מודה לך ולמרכז מוסאווא.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אחמד טיבי, כי הוא צריך לצאת.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך נחזור.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: א' אני רוצה להודות לך על עצם קיום הדיון.

אחמד טיבי: אני גם רוצה להודות לשלי על עבודת המחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, עבודה ממצה שעוזרת לנו מאד.

אחמד טיבי: אני מגיע עכשיו מבית המשפט העליון.

אחמד טיבי: איימן, עבדאללה, אוסאמה ואני.

אחמד טיבי: לחשתי לאיימן – תראה את ההרכב.

אחמד טיבי: בהרכב ישבו שלוש שופטות בית המשפט העליון – נשים.

אחמד טיבי: אהבנו את ההרכב ואני מקווה שזה יתפשט למקומות אחרים במרחב.

עמיר פרץ: נקווה שתאהב גם את התוצאה.

אחמד טיבי: לא בטוח.

<קריאה: הרי אתה יודע שלא.

אחמד טיבי: את התוצאה – לא בטוח.

אחמד טיבי: למה אני אומר את זה?

אחמד טיבי: בזמנו הייתה החלטת ממשלה להגיע ליעד של 10% בתעסוקת ערבים בשירות הציבורי, כאשר אנחנו 20% מהאוכלוסייה.

אחמד טיבי: לפני כמה חודשים כנראה נשקו ליעד של 10% - - -

יוסף ג'בארין: זה היה אמור להיות בשנת 2010.

אחמד טיבי: והתחילו חגיגות בנציבות שירות המדינה.

עאידה תומא סלימאן: 9.8.

אחמד טיבי: אגב, כמה פעמים דחו את השנה ואת הזמן כדי להגיע ליעד של מחצית מהשיעור שלנו באוכלוסייה.

אחמד טיבי: עכשיו, מתוך אלה, אתם ראיתם את הנתונים של ייצוג מביך ונמוך של נשים ערביות, כאשר בשלושת הדרגים הבכירים בשירות המדינה, כמעט ואין ערבים.

אחמד טיבי: ברור שאין ערביות כמעט וזה מחייב א' שינוי יעד הממשלה, מחייב קבלת החלטה חדשה בממשלה לגבי היעד שצריך להגיע אליו, שכולל לדעתי את הייצוג שלנו באוכלוסייה.

אחמד טיבי: כל הזמן מדברים על מעונות יום ותחבורה ציבורית כדי להנגיש את העבודה.

אחמד טיבי: אני בדעה כי זה נכון, אבל מה רע במציאת עבודה בתוך היישובים הערבים?

אחמד טיבי: למשל אזורי תעשייה לערבים, כדי שהיישובים הערבים לא יהיו בתי מלון שישנים שם ונוסעים אל היישובים היהודים כדי לעבוד.

אחמד טיבי: אזורי תעשייה – מחר אנחנו מקיימים דיון בוועדת הכספים על אזור תעשייה.

אחמד טיבי: אתה כיהודי יחידי מבין חברי הכנסת כאן - - -

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: יש שלושה היום.

עאידה תומא סלימאן: אילן, אתה יהודי, לא?

אילן גילאון: אמרו לי שאני יותר גרוע מערבי.

אחמד טיבי: אתה כיהודי ספרדי היחידי כאן.

עאידה תומא סלימאן: למה, מי אומר שיהודי לא יותר גרוע מערבי?

אילן גילאון: אמרו, אמרו - - -

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: ולכן גם אזורי תעשייה, גם מעונות יום, אבל רבותי, הנשים שלנו רוצות לנהור לעבודה, אנחנו רוצות לנהור.

אחמד טיבי: אין תחבורה ציבורית.

אחמד טיבי: אוטובוסים, רוצים אוטובוסים כדי לנהור ו - - -

אילן גילאון: תגיד, תגיד בהמוניכם, בהמוניכם.

אחמד טיבי: כן, כן.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לאתגר את ראש הממשלה ובזה אני אסיים.

מיכל רוזין: הוא אמר "אנחנו רוצות", יותר מזה?

אחמד טיבי: אני רוצה לאתגר את ראש הממשלה עם הסרטון האחרון שלו – הערבים רוצים לעבוד.

אחמד טיבי: יש יהודים שלא רוצים לעבוד ומקבלים תקציבים ויש ערבים שמאד רוצים לעבוד, ערבים וערביות, ואין להם תקציבים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

אחמד טיבי: ישראל, 2016.

אחמד טיבי: תודה רבה גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת להדס פוקס ממרכז טאוב.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול, הדס, יש לכם משהו מעבר למה שהוצג מבחינת תמונת המצב?

עאידה תומא סלימאן: כי להגיד לכם את האמת, אני לא רוצה לתקוע את הישיבה הזו בצילום מצב.

עאידה תומא סלימאן: את המצב אנחנו יודעים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה ללכת לכיוון של מה נעשה ומה רוצות שייעשה.

<הדס פוקס: אני ארוץ ממש מהר.

<הדס פוקס: יש לי כמה דברים.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: את לא ענית לי.

עאידה תומא סלימאן: אני ארוץ מהר זה אומר שאת תרוצי על הסטטיסטיקה הקיימת.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: יש משהו מעבר?

<הדס פוקס: כן.

עאידה תומא סלימאן: כן?

עאידה תומא סלימאן: אז ל-מעבר.

עאידה תומא סלימאן: לא רוצה לשמוע סטטיסטיקה שכבר נאמרה.

<הדס פוקס: אוקיי.

עמיר פרץ: אלא אם יש נתון ששונה מכל המצגות.

עמיר פרץ: אבל אם יש לך את אותם נתונים - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, זה מה שאמרתי, משהו מעבר.

עמיר פרץ: נכון, צודקת, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: כי יש הרבה שרוצים לדבר.

<הדס פוקס: בסדר גמור.

<הדס פוקס: אז אני הולכת לדבר קצת על האקדמיה ולא על התעסוקה, ודיברו שבאמת כמו שרואים את זה בגרף, אפשר לראות את ההבדל הגדול בין תעסוקת נשים שהן אקדמיות לתעסוקת נשים שהן לא אקדמאיות, שגם יש גידול בתעסוקת נשים ערביות, אבל כל הגידול הוא אצל נשים שהן אקדמאיות, ולא אקדמאיות ממשיכות לעבוד בשיעורים מאד נמוכים, וכשאנחנו מדברים על ההשכלה שלהן, - - - ועל השכר דיברנו, על זה אני גם אדלג, אז באמת זה סוג המסד.

<הדס פוקס: יש באמת הרבה מאד נשים אקדמאיות שנכנסו לשוק העבודה ושלומדות, גידול גדול בנשים ערביות שלומדות ועדיין אפשר לראות שאחוז מאד גדול מהן, 41% הן נשים שלומדות במכללות לחינוך, 45% באוניברסיטאות ובמכללות אקדמאיות - - -

מיכל רוזין: מה הן לומדות באוניברסיטאות?

מיכל רוזין: יש לך פילוח?

עאידה תומא סלימאן: הרוב מדעי החברה, אבל יש גם כל מיני.

<הדס פוקס: אני אראה את זה עוד רגע.

מיכל רוזין: כי זה אחוז גבוה מול אחוז נשים יהודיות ולכן הייתי רוצה לראות, כי גם נשים יהודיות באוניברסיטה לא הולכות בעיקר למחשבים ורפואה ומתמטיקה.

<הדס פוקס: אז אני כבר אראה את התחומים.

מיכל רוזין: אז השאלה היא ההבדלים פה - - -

עאידה תומא סלימאן: אז אם יש לך תציגי את זה.

עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שאלת, הנה, קיבלת.

מיכל רוזין: להוראת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: לא, תראי.

<הדס פוקס: זה הגידול בשיעור הנשים הערביות שיש להן תואר.

<הדס פוקס: אפשר לראות שהגידול מאד גדול ושהיום יש יותר נשים בגילאים הצעירים.

<הדס פוקס: יש יותר נשים אקדמאיות מאשר גברים.

מיכל רוזין: באיזה תחומים?

<הדס פוקס: אני כבר מראה את זה.

<הדס פוקס: אני אראה רק שנייה את הפסיכומטרי שהוא נמוך.

עאידה תומא סלימאן: תעבירי, תעבירי.

<הדס פוקס: אוקיי, אלה התחומים.

<הדס פוקס: אלה ה - - - שסיימו את התואר שלהם בשנת 2013, זה הגילאים הצעירים.

<הדס פוקס: אפשר לראות את הנשים הערביות.

<הדס פוקס: זה מי שקיבל תואר ראשון.

<הדס פוקס: 52% הן מורות שכבר בהוראה, לעומת 13% בלבד אצל נשים יהודיות.

<הדס פוקס: בכלל זה מקצוע שהוא כמובן נשים, אבל יש הרבה יותר ערביות ואפשר לראות בתחומים האחרים, יש 8% אצל יהודיות שלומדות משפטים, אצל ערביות זה רק 3%.

<הדס פוקס: בהנדסה ובמדעי המחשב 6% יהודיות ואחוז אחד אצל ערביות.

<הדס פוקס: כן אני יכולה לומר, לא רואים את זה פה בגרף, אבל אחוז דומה של ערביות ויהודיות הולכות ללמוד רפואה וזה באמת בהקשר למה שדובר פה על זה ש - - -

מיכל רוזין: משפטים והנדסה, זה הפער, נכון?

<הדס פוקס: סוציולוגיה.

מיכל רוזין: כן,אבל משפטים והנדסה.

<הדס פוקס: עיקר הפער פה זה הוראה.

מיכל רוזין: לא, ברור, אבל חוץ מזה - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

מיכל רוזין: לא, זה חשוב.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל אני לא יכולה להתעכב עליו יותר מדי.

מיכל רוזין: לא, לא, רק אני אגיד למה משפטים זה חשוב, סתם, בהבדל מהנדסה, כי משפטים למשל זה מתחבר לגמרי למגזר הציבורי ושמשם נשים הצליחו להיכנס דרך המגזר הציבורי ולהגיע אז למגזר הפרטי ולכן משמעותי השילוב בשירות המדינה.

מיכל רוזין: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני אנסה לשלב בין חברי כנסת וארגונים.

<קריאה: וקהל.

עאידה תומא סלימאן: אני אשתדל.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בגלל שהגעת ראשון, מה לעשות.

עאידה תומא סלימאן: ך

טלב אבו עראר: תודה גברתי.

טלב אבו עראר: אני מברך על הדיון הזה.

טלב אבו עראר: הרבה דיונים, הרבה ישיבות, הרבה ועדות, אבל לא חל שום שינוי.

טלב אבו עראר: כולנו מודעים לבעיה הקיימת, שנשים ערביות מודרות ואין להן מקומות להעסקתן בשירות המדינה.

טלב אבו עראר: הטענה גם שהמדינה הייתה נשענת עליה כל הזמן, שהמנהגים מונעים מהאישה הרביעי לצאת לעבוד, היא מופרכת, כי כל יום כולן, או רובן, לומדות כדי לצאת לעבוד ולחפש עבודה.

טלב אבו עראר: לכן את הבעיות אנחנו יודעים.

טלב אבו עראר: עכשיו אנחנו רוצים לשמוע על הצעות מעשים.

טלב אבו עראר: אני חושב שיש לצאת בקמפיין, במאבק ולצאת להפגין, ממש לצאת להפגין.

טלב אבו עראר: יש הרבה נשים ערביות, באמת.

טלב אבו עראר: להפגין.

טלב אבו עראר: אנחנו, הגברים, אנחנו מוכנים לתמוך ולעודד וגם לעמוד לצידן.

טלב אבו עראר: הרי אי אפשר, במדינה שכל כך מתהדרת בעולם שהיא מדינה דמוקרטית, לדאוג לאישה היהודייה ולהפקיר ולהזניח את האישה הערבייה, שהיא לא שונה ברמה ובהשכלה.

טלב אבו עראר: מוזר.

טלב אבו עראר: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת טלב אבו עראר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לסואסאן, מנשים נגד אלימות.

עאידה תומא סלימאן: קצר, קולע, סאוסאן.

<סאוסאן תומא-שוקחה: קצר, קולע.

<סאוסאן תומא-שוקחה: אני לא אתעקש על כל הסטטיסטיקות ששמענו.

<סאוסאן תומא-שוקחה: נשים נגד אלימות כבר במעקב אחרי כל התכניות של הממשלה.

<סאוסאן תומא-שוקחה: רק רציתי להעיר הערה אחת.

<סאוסאן תומא-שוקחה: כל התכנית הממשלתית מתחילה במיפוי צרכים, במיפוי חסמים, במיפוי מה החברה הערבית צריכה להעסיק ולעודד נשים ערביות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: מה שצריך, מה שנעשה זה נעשה.

<סאוסאן תומא-שוקחה: חייבים לתת את הפתרונות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: הפתרונות, חד וחלק, זה יצירת מקומות עבודה לאקדמאיות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: סמאח דיבר על כל הנושא של סגירת הפערים בין תלמידים יהודים וערביים, שזה גם נותן הרבה מקומות עבודה לאקדמאיות ערביות, אבל אני נותנת עוד פתרונות של הסבת - - -

עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת במערכת החינוך.

<סאוסאן תומא-שוקחה: נכון.

<סאוסאן תומא-שוקחה: מערכת החינוך, שיש לנו המון - - -

עאידה תומא סלימאן: חסרות כיתות.

עאידה תומא סלימאן: יש צפיפות גבוהה.

<כמאל חואלד: אנחנו נתייחס לזה.

<סאוסאן תומא-שוקחה: יש צפיפות גבוהה בין תלמידים ערבים.

<סאוסאן תומא-שוקחה: אם אנחנו מסתכלים על הצפיפות הזאת, אנחנו יכולים לפתוח כיתות בבתי ספר ערביים וזה גם נותן לנו יצירת מקומות עבודה למורות ערביות, זה אחד.

<סאוסאן תומא-שוקחה: הנושא השני שרציתי לדבר עליו הוא הסבות מקצועיות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: יש די הרבה מקצועות שהם חשובים בחברה הערבית כמו הפרא-רפואי, לקות למידה, ריפוי בעיסוק.

<סאוסאן תומא-שוקחה: בכל הנושאים האלה יש מחסור גדול בכוח אדם.

עאידה תומא סלימאן: גם בשירותים וגם בהכשרות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: נכון, בכוח האדם.

<סאוסאן תומא-שוקחה: אז אם אנחנו מדברים על אחריות של הממשלה, אחד הדברים שהיא צריכה לעשות זה הסבות מקצועיות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: לא רק לאחיות, אלא גם בנושא הפרא-רפואי, ההייטק - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני קוטעת אותך, אבל כדאי להגיד פה – משרד הבריאות נמצא איתנו?

עאידה תומא סלימאן: מישהו נמצא?

עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות קיבל בשנת 2015 - 20 מיליון שקלים מיוחדים להכשרות והסבות מקצועיות להכנסת נשים ערביות לשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: נוצלו 7 מיליון שקלים לנשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: השאר לא נוצלו וכאשר היה לחץ לנצל אולם, נוצלו לתכניות כלליות ולא מיוחדות לנשים הערביות.

עאידה תומא סלימאן: ועל זה אנחנו נמשיך אחר כך.

מיכל רוזין: משרד הבריאות לא פה?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך אחר כך, אבל אם כבר מדברים על בריאות, אז - - -

<סאוסאן תומא-שוקחה: הסבות מקצועיות גם בנושא של הייטק וגם סיעוד, זה חשוב, אבל יש את הנושא של תקצוב ההסבות האלה.

עמיר פרץ: עשיתם בדיקה בקרב אותן 11,000 ממתינות, אם יש להן עניין לעשות הסבה מקצועית?

עמיר פרץ: עשיתם בדיקה?

<סאוסאן תומא-שוקחה: אני חושבת - - -

יוסף ג'בארין: זה לא מבטיח עבודה.

עמיר פרץ: לא, אני שואל.

עמיר פרץ: אולי הם עשו ואנחנו יכולים לקבל נתונים.

<סאוסאן תומא-שוקחה: יש נשים שרוצות לעבוד בכל דבר והן אפילו נוסעות לנגב לעבוד, לא איכפת להן.

עמיר פרץ: לא, כמורות הן נוסעות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: כמורות.

עמיר פרץ: אני שואל אם עשיתם בדיקה, האם יש מתוך אותו פוטנציאל עצום של 11,000 בוגרות הוראה, אם הן מוכנות לעשות הסבה לעבודה סוציאלית או לכל מיני כאלה ש - - -

עאידה תומא סלימאן: כדאי להזכיר שהיא נציגת ארגון, היא לא הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה צריכה לעשות את זה.

עמיר פרץ: יכול להיות שזה חלק מהמסקנות שלנו.

עאידה תומא סלימאן: כן, כן, נכון.

עמיר פרץ: אני שאלתי.

<סאמח עיראקי: אני יכול להעיד מהשטח שכן מעוניינות.

עאידה תומא סלימאן: שכן מעוניינות, כן.

עמיר פרץ: לא, היא העלתה את הנקודה.

עמיר פרץ: חשבתי שאולי נעשו.

<סאוסאן תומא-שוקחה: לא, אנחנו לא עשינו.

עמיר פרץ: הם לא עשו.

עמיר פרץ: אז אחת ה - - -

<סאוסאן תומא-שוקחה: אני נציגת עמותה ואני חושבת שכן - - -

עמיר פרץ: זה בסדר.

עמיר פרץ: אני לא בא בטענות.

עמיר פרץ: אני שאלתי שאלה תמימה לחלוטין.

<סאוסאן תומא-שוקחה: לא, לא, לא, אני חושבת שהנושא כל כך חשוב.

עמיר פרץ: תתפלאי שיש עוד אנשים תמימים פה.

מיכל רוזין: זה שאלות תמימות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: אם אנחנו מסתכלים על כל תכניות הממשלה וגם על החלטות הממשלה בנושא של ייצוג ערבים במשרדי הממשלה, שטרם יושמה ההחלטה הזו, אני חושב שצריכה להיות תכנית ממש יסודית לכל משרדי הממשלה, לשלב ערבים ונשים ערביות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: כי באחד המחקרים שלנו דווח על אחוז גדול של אקדמאיות, שהן מועסקות בשירות המדינה, כש-50% מהאקדמאיות המועסקות בשירות המדינה הן מקרב הנשים הערביות ו-40% מקרב הנשים היהודיות.

<סאוסאן תומא-שוקחה: כאילו הנשים הערביות משכילות יותר בנציבות שירות המדינה.

<סאוסאן תומא-שוקחה: אז אני חושבת שהבעיה היא לא בעיה של השכלה, הבעיה היא של מקומות עבודה, יצירת מקומות עבודה ואיך אנחנו יכולים לשלב את זה גם בהסבות מקצועיות שהסברתי לפני.

<סאוסאן תומא-שוקחה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה סאוסאן לך ולנשים נגד אלימות.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואני אבקש עכשיו באמת שנלך לפי שלוש דקות, גם אורחים, גם חברי כנסת.

מיכל רוזין: את לארג'ית, שלוש דקות זה המון.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה המון.

עאידה תומא סלימאן: את תקבלי שתי דקות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל אני מברך על היוזמה הזו של הדיון פה ואני אתחיל בקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כ-52% מהערבים הם מתחת לקו העוני והמסקנה שלי, אני לא עשיתי סטטיסטיקה, אבל לפי מה שאני רואה בכלל בשטח, כל אישה עובדת, אפילו במשרה חלקית, נותנת קצת נשימה למשפחה, שאולי טיפה הם עולים מתחת לקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן המצב היום ש-31.5% מהנשים עובדות, יכול לאפשר לנו להבין למה רוב האוכלוסייה היא מתחת לקו העוני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אליך, עמיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו, יצירת מקומות עבודה זה הנושא העיקרי ואני ראיתי פה שאנחנו דנים כאילו יותר בעניין של הנשים האקדמאיות ואנחנו מחטיאים את המטרה אם אנחנו נתרכז רק בזה, כי האחוז של האקדמאיות הוא לא אחוז גבוה של הנשים ולכן אם אנחנו מדברים רק על האקדמאיות, אז אנחנו מחטיאים, כי תישארנה לנו הרבה הרבה נשים בבית, שאין להן מקומות עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך לייצר מקומות עבודה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אישור אזורי תעשייה ותעסוקה לאוכלוסייה הערבית, כאילו להביא את העבודה יותר קרוב הביתה, זה אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים, שאלת על העניין של ההסבה המקצועית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ישבתי באיזו ועדה שראיינה מורות בגיל הרך לגני טרום חובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיעו מורות שסיימנו לפני חמש שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני השקפתי מהצד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המקצוע שלהן לא היה הגיל הרך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ביקשו לעבוד כסייעות, כשהן מורות אקדמאיות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הן ביקשו לעבוד כסייעו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הבעיה בהסבה מקצועית זו שאלה שאתה לא מוצא גם עבודה אם אתה עושה את ההסבה המקצועית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן זו הבעיה ואני חושב שאנחנו צריכים לצאת מפה עם מסקנות והמלצות לממשלה, אם מדברים על לקדם ולדווח ל-OECD ולעולם שאנחנו – כמו הנאום של ראש הממשלה – שבינו לבין המציאות יש פער גדול ואי אפשר לסגור את זה.

עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי שיש לך ועדה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

יוסף ג'בארין: תודה ליושבת ראש על המשך ההתמקדות כמובן באחד הנושאים אולי הכי חשובים לנשים הערביות, ואני חושב שכולם בצדק מזכירים את נאום ראש הממשלה שקורא לאוכלוסייה הערבית לשגשג ולהשתלב ואני לא מכיר מישהו או מישהי כאן שלא רוצה להשתלב.

יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים, רק שייתנו לנו לשגשג ואנחנו רק ננצל כל הזדמנות.

יוסף ג'בארין: אני חושב שההתמקדות בנושא של השירות הציבורי חושפת אולי את המחדל הממשלתי בנושאים הללו.

יוסף ג'בארין: כי כבר נאמר שהיעד להגיע ל-10% של עובדים ערבים בתוך המגזר הערבי או שירות המדינה, זה היעד של שנת 2010 שרק עכשיו מושג, או כמעט מושג בשנת 2016.

יוסף ג'בארין: כאשר לגבי נשים, אנחנו רואים אפילו שהנשים עדיין לא הגיעו ל-50% מתוך האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת להבדיל מהמצב אצל הגברים היהודים, ששם הנשים הן יותר מיוצגות בשירות הציבורי, אצלנו המצב הפוך.

יוסף ג'בארין: אני אומר את זה, כי אני חושב שיש שם פוטנציאל שעד היום לא נוצל, מבלי לדבר על אזורי תעשייה ותחבורה ציבורית וכדומה.

יוסף ג'בארין: יש פוטנציאל במגזר הציבורי שעדיין לא נוצל ולדעתי הוועדה יכולה באמת כאן ללחוץ יותר בכיוון הזה.

יוסף ג'בארין: מדברים על יעדים, אבל היעדים הללו עוד לא מושגים, גם כשמדברים על פריפריה ומשרד.

יוסף ג'בארין: גם משרדי ממשלה שיש להם ייצוג מכובד יחסית בצפון, שזה המוקד של האוכלוסייה הערבית, גם שם יש תת ייצוב של האוכלוסייה הערבית בכלל ושל נשים ערביות.

יוסף ג'בארין: ולכן אנחנו תוהים, אם שם יש תת ייצוג, אז ברור כאן שיש בעיה בהתייחסות של משרדי הממשלה בנושא הזה.

יוסף ג'בארין: לגבי סוגית החינוך והמכסות.

יוסף ג'בארין: אני מניח שאנשים יתייחסו לזה, אבל אין ספק שצריך לראות בעניין המכסות פגיעה בנשים הערביות, כי הן רואות בעניין החינוך כמקור עבודה מרכזי ועכשיו נפגע מקור העבודה הזה.

יוסף ג'בארין: ואנחנו אמרנו ואני מדגיש את זה, במקום לעשות מכסות לתלמידים ובעיקר לסטודנטים ולסטודנטיות הערביות, פשוט צריך לעבוד על מה שחסר במערכת.

יוסף ג'בארין: מה שחסר במערכת זה מאות כיתות לימוד, אם לא אלפים, אבל גם עשרות אלפים של שעות לימוד שמשרד החינוך מכיר עכשיו שהוא חייב להעביר לבתי הספר הערבים במסגרת תכנית החינוך הדיפרנציאלי או התקצוב הדיפרנציאלי.

עאידה תומא סלימאן: כשתתחיל לפעול.

יוסף ג'בארין: אז במקום לדבר ולברוח לפתרונות הקלים של מכסות, צריך פשוט לדבר על הקצאת הסוגיות הללו.

יוסף ג'בארין: אני רק אסיים במשפט שאמר חברי, טלב אבו עראר, יכול להיות שהגיע הזמן גם לעבור קצת פאזה ואולי לחשוב על הפגנה ציבורית, שתהיה כאן בירושלים – נשים ערביות שמחפשות גם עבודה ויש מי שמונע מהן לשגשג.

עמיר פרץ: הפגנה זה תמיד טוב.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי לזכור שהארגונים דווקא בתחילת הישיבה כבר הודיעו שהם התחילו לארגן את קבוצות הנשים ואני יודעת שהם כבר שנים עושים את זה, אבל הפעם הם מארגנים אותן כדי לצאת בצעקה לדרוש עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למשרד החינוך, שפיע אלג'מאל.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לבקש משהו.

<שפיע אלג'מאל: שפיע אלג'מאל.

עמיר פרץ: כל הכבוד שיש לך אומץ לבוא לפה.

<כמאל חואלד: רגע, יש פה שני נציגים פה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך, וסליחה, אני כן אכוון אתכם.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לשמוע שוב סקירה על נשים וכמה מורות וכמה זה.

<שפיע אלג'מאל: את לא רוצה נתונים עדכניים?

עאידה תומא סלימאן: אני לא אמרתי שאני לא רוצה נתונים עדכניים, אני רוצה לכוון מה אני רוצה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לכוון קודם כל עד כמה אתם צופים בשנים הבאות שהתכניות של החינוך הדיפרנציאלי יפתחו אופציות עבודה לנשים ערביות וכמובן גם כן כמה נשים עכשיו או כל שנה כמה תקנים מתווספים או כמה מורים ומורות חדשים מכניסים לתוך המערכת, ואחר כך, אם יש לך מה להוסיף.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<שפיע אלג'מאל: תודה רבה.

<שפיע אלג'מאל: שמי שפיע אל ג'מאל, אני ממונה על החינוך המדעי טכנולוגי בלשכת המנכ"לית במשרד החינוך ואני גם אתייחס לחינוך הטכנולוגי בסוגיה הזו.

<שפיע אלג'מאל: מרחבא לאיל ג'מיע, תודה על ההזמנה.

<שפיע אלג'מאל: אני אתייחס לתכנית של התקצוב הדיפרנציאלי והגדלת שעות ההוראה בבתי הספר החלשים, בבתי הספר הערביים בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים.

<שפיע אלג'מאל: אני מזכיר לך, גברתי יושבת הראש, שהתכנית היא לחמש שנים ואנחנו אוטוטו לקראת השנה השלישית.

<שפיע אלג'מאל: השנה, בשנת 2016, אני אתן לך דוגמא, התקציב עבור יישום בשנת 2016 עומד על 450 מיליון שקלים - 250 מיליון שזה תוספתי ו-200 על ידי איגום משאבים שביצע המשרד.

<שפיע אלג'מאל: יודגש כי התכנית היא לא רק משאב שנותנים לבית הספר, אלא אנחנו סבורים שבמסגרת התקציב אנחנו נותנים ליווי גם למנהלים וגם לצוות החינוכי, בכדי לתת את הנושא של העלאת רמת ההישגים וצמצום הפערים.

<שפיע אלג'מאל: משרד החינוך הקים ועדה לכל הנושא של תכנית האתגרים במשרד החינוך, בשיתוף משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה ומתוך הוועדה הזו התפצלו עשר ועדות, כל ועדה לקחה נושא מסוים והשנה נתמקד בכמה דברים בתוך ועדת האתגרים במערכת החינוך, בין היתר זה הכשרת מורים בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני קוטעת אותך.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הוא לא על התכנית של העניין שנותן אותו תקצוב דיפרנציאלי.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתמקדים עכשיו בדיון בעניין של תעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר מה התכנית הזו מביאה כאופציות תעסוקה לנשים.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני רוצה לשמוע.

<שפיע אלג'מאל: אוקיי, יפה, מצוין.

<שפיע אלג'מאל: אם מדברים על תוספת תקציבית והרבה שעות הוראה, הצפי שלנו בשיבוץ מורים ואם אני אומר מורים, אני אתייחס ל-90% מורות ו-10% מורים.

<שפיע אלג'מאל: אם אני אתן לך נתונים להיקפי הגשת מועמדות, בשנת 2016 היו לנו 12,249 בקשות עבודה, הגדלת משרה – 2,538.

<שפיע אלג'מאל: נושא העברת מורים מהדרום או העברות ממחוזות אחרים – 3,680.

<שפיע אלג'מאל: סך הכל היקפי ההגשות מסתכמים ב-18,500.

<שפיע אלג'מאל: מה נעשה?

<שפיע אלג'מאל: השיבוצים שמומשו בשנת תשע"ו – בקשת עבודה – 3,146, אל שהוקצו.

עאידה תומא סלימאן: מתוך ה-12,000.

<שפיע אלג'מאל: הגדלת משרה זה 408.

<שפיע אלג'מאל: סליחה, רק תנו לי לסיים לתת את התמונה ואחר כך תעשו את החישובים.

<שפיע אלג'מאל: ההעברה זה 274.

<שפיע אלג'מאל: הצפי שלנו השנה שיהיו עוד בשעות של התקצוב הדיפרנציאלי, שיבוץ של 3,000 מורים, מהם 90% מורות - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר ש-3,000 השיבוצים הם כתוצאה של התקצוב הדיפרנציאלי.

עאידה תומא סלימאן: ממילא מורים נוטשים את מערכת החינוך וצריך להכניס במקומם.

עאידה תומא סלימאן: כמה תקנים תוספתיים?

עאידה תומא סלימאן: זה מה שצריך לדעת.

<שפיע אלג'מאל: תקנים תוספתיים – מערכת השיבוצים אוטוטו, רק ביום חמישי המורים כבר עשו את המבחנים של בקיאות בשפה הערבית.

<שפיע אלג'מאל: אין לנו כרגע אומדן, כי אוטוטו המערכת מתחילה לעבוד ועכשיו מתחילים את השיבוצים ואת ההעברות.

עמיר פרץ: אבל כמה תקנים הוספו?

עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה להגיד לי שמשרד החינוך לא יודע כמה משרות הוא הוסיף למערכת?

עמיר פרץ: חדשות.

עאידה תומא סלימאן: אם אתם לא יודעים, זאת בעיה.

עאידה תומא סלימאן: יודעים או לא?

עמיר פרץ: כמה תקנים חדשים יש?

עמיר פרץ: שאלה פשוטה.

<כמאל חואלד: אנחנו כן יודעים.

<כמאל חואלד: אני פשוט אתמול נכחתי באיזה שהוא דיון והשאלה הזו עלתה.

<כמאל חואלד: ההערכה היא שבערך 2,000, 1,800, משהו כזה.

עמיר פרץ: תקנים חדשים?

<כמאל חואלד: תקנים חדשים, תוספתיים, מעבר לתחלופה.

<כמאל חואלד: מעבר לאלה שפורשים ועוזבים את המערכת.

עאידה תומא סלימאן: כמה שובצו בשנה שעברה?

עאידה תומא סלימאן: כמה שיבוצים?

<כמאל חואלד: 3,000 - - -

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: שנה לפני זה כמה שיבוצים היו?

<כמאל חואלד: אני אומר לך – 3,000.

<כמאל חואלד: שנה לפני זה תפחיתי את התוספתי כתוצאה מהתקצוב הדיפרנציאלי, זה ייצא כ-1,200-1,300.

עאידה תומא סלימאן: אז יש 1,200 תקנים חדשים שהוכנסו למערכת?

<כמאל חואלד: לא.

עאידה תומא סלימאן: ככה אני מבינה.

<כמאל חואלד: לא, זה לא מה שאמרתי.

<כמאל חואלד: לא אמרתי - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין אותך.

<כמאל חואלד: 1,200-1,300 זה כתוצאה מתחלופה, כאלה שיוצאים לשנת שבתון, כאלה שיוצאים לגמלאות.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, כמה חדשים?

<כמאל חואלד: התוספתי כתוצאה מהתקציב הדיפרנציאלי זה תוספת של עוד 1,800.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<כמאל חואלד: כן.

<כמאל חואלד: 3,000 זה סך הכל - - -

עאידה תומא סלימאן: כדאי לא להתעצבן כשאתה מסביר.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי?

<כמאל חואלד: סך הכל זה 3,000.

עמיר פרץ: כמה מורים חדשים מסיימים כל שנה?

<כמאל חואלד: עכשיו לגבי הכשרת מורים.

<כמאל חואלד: כל שנה מתקשרים להוראה במגזר הערבי כ-2,500 מורים.

עמיר פרץ: מסיימים.

<כמאל חואלד: כן.

<כמאל חואלד: עכשיו, 1,500 מתוכם זה במגזר הערבי במחוז צפון.

<כמאל חואלד: 1,500.

<כמאל חואלד: יש סך הכל מבחינת עודפים, העודף הוא לא 11,000 או 12,000 או 14,000.

<כמאל חואלד: ה-14,000 או ה-12,000, או ה-11,000, מה ששמעתם פה – אלה מגישי בקשות.

<כמאל חואלד: מגישי הבקשות לא כולם מובטלים, לא כולם מחוסרי עבודה.

<כמאל חואלד: חלקם עובדים במערכת ועוד לא קבועים.

<כמאל חואלד: עובדים שנה או שנתיים והם נדרשים להגיש בקשה לשיבוץ.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין - - -

<כמאל חואלד: רגע.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: זה לא הולך ככה, סליחה אדוני.

<כמאל חואלד: אבל אני אשלים את הנקודה.

עאידה תומא סלימאן: סליחה אדוני, אני רוצה לשאול משהו.

עאידה תומא סלימאן: אתה אמרת שכל שנה פורשים 2,500 מורים מהמערכת הערבית.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו אמרת את זה.

<כמאל חואלד: לא, לא אמרתי.

עמיר פרץ: לא, הוא אמר 1,200 - - -

עאידה תומא סלימאן: כן אמר.

<כמאל חואלד: לא אמרתי.

עמיר פרץ: הוא אמר 1,200 פרישה, 1,800 קליטה חדשה.

עמיר פרץ: זה מה שהוא אמר.

<שפיע אלג'מאל: נכון.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני יודעת על מה אני שואלת.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו בדיוק - - -

עמיר פרץ: לא, אני אומר לך מה הוא אמר.

עמיר פרץ: יכול להיות שהוא לא אמר נכון, אבל זה מה שהוא אמר.

עאידה תומא סלימאן: מסיימים לימודים ונכנסים למעגל.

עמיר פרץ: מסיימים 2,500.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, סליחה.

עמיר פרץ: סך הכל ההפרש, כל שנה נוספים - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: חשבתי מסיימים עבודה.

עמיר פרץ: בטוטאל כל שנה נוספים עוד 1,300, מעבר לממתינים.

עמיר פרץ: זה המצב.

<כמאל חואלד: כן, אכן, נכון.

<כמאל חואלד: אכן.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עמיר פרץ: והמספר לא יקטן, הוא רק יגדל.

עאידה תומא סלימאן: הוא רק יגדל, זה נכון - - -

<שפיע אלג'מאל: עודפי וחוסרי מורים במגזר הערבי הפוכים מהמגזר היהודי.

<שפיע אלג'מאל: על כן אני אתן לכם נתונים של שילוב מורים ערבים בבתי הספר יהודים.

<שפיע אלג'מאל: זה משהו עדכני.

<שפיע אלג'מאל: מורים ערבים לאנגלית, מתמטיקה ומדעים - - -

עמיר פרץ: אבל זה באותו מספר, לא?

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

<שפיע אלג'מאל: כן.

<שפיע אלג'מאל: ביולי 2016 – ובואו נגיד שביולי 2013 שיבצנו 136 מורים, עד יוני 2016 זה 240, שזה גידול של 77% בהם.

<שפיע אלג'מאל: מורים ערבים לערבית ששובצו בבתי ספר יהודיים, ביולי 2013 – 169, יולי 2016 – 212.

עאידה תומא סלימאן: אז כמה בסך הכל מורים ערבים מלמדים במערכת החינוך?

<שפיע אלג'מאל: סך הכל מורים 588, שזה 40% - - -

עאידה תומא סלימאן: שזה אפילו לא היעד שנקבע בזמן פירון.

<שפיע אלג'מאל: והמגמה הולכת ומתעצמת, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אוקיי, תודה.

<שפיע אלג'מאל: ברשותך, אני רוצה עכשיו לציין את הנושא של החינוך הטכנולוגי, שזה ממש - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון לפני שבועיים בעניין החינוך הטכנולוגי.

<שפיע אלג'מאל: כואב לי שתלמידה שנמצאת כרגע בתיכון, שלומדת 5 יחידות מתמטיקה, 5 יחידות פיזיקה בסוף הולכת להוראה - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אדוני - - -

<שפיע אלג'מאל: מן הראוי גם בתוך ההכוון המקצועי לנתב אותם למקצועות הנדסיים, לנושא של ההייטק, נגישות להייטק וכל הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: זאת אחריות של משרד החינוך - - -

<שפיע אלג'מאל: המודל ש - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת, יש לכם תכנית במשרד החינוך, שהיא לא נכנסת מספיק במספר בתי הספר, שחלק מהעבודה שלה אמור להיות הכוון מקצועי.

עאידה תומא סלימאן: אז שם תגבו את התכנית הזו, תוסיפו שם כספים ואז הנשים כן תלכנה על זה.

<שפיע אלג'מאל: יש לנו 100 מרכזים.

<שפיע אלג'מאל: אני אתן לך עדכניים – 100 בתי ספר תיכוניים שיש בהם הכוון מקצועי, זה בשיתוף המל"ג, זה בשיתוף משרד ראש הממשלה.

<שפיע אלג'מאל: יש 100 ואנחנו הולכים להוסיף את זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה אדוני.

אילן גילאון: תודה גברתי.

אילן גילאון: קודם כל ברכות לך.

אילן גילאון: כולם מברכים אותה ותודה כל הזמן על מה שאת עושה.

אילן גילאון: גם לחברנו איימן עודה תודה רבה על הופעתך הנהדרת בגב האומה.

אילן גילאון: עכשיו תגיד שאתה לא סכין בגב האומה, אה?

אילן גילאון: הכי אהבתי את העניין של הפוקימונים.

אילן גילאון: תראו, חברה, אנחנו עוסקים כאן במה שנקרא אפליה בריבוע ובזה מדובר באפליית נשים ברמה הראשונה ובאפליית נשים ערביות.

אילן גילאון: במקורות היהודים אומרים – ברוך שלא עשני אישה ואני הייתי אומר ברוך שלא עשני אישה ערבייה ואפשר גם בחזקה משולשת, על נשים עם מוגבלות – ברוך שלא עשני אישה ערבייה ועם מוגבלות.

אילן גילאון: ובכל אופן גברתי, אני רוצה להתייחס למשהו שברור שהוא יכול לקרות, אבל זה עניין של החלטות פוליטיות למערכת עיוורת מבחינת שוק התעסוקה, אבל בשלב זה אני רוצה להתייחס רק לנושא של מערכת החינוך.

אילן גילאון: גברתי, אני העליתי בשבוע שעבר בהצעה דחופה לסדר הוועדה, את הנושא של צמצום השתתפות משרד החינוך בהכשרות למורים ומורות ערביות.

אילן גילאון: אני לא ידעתי שיש מקצוע כזה, גברתי, מורה ערבייה.

אילן גילאון: אני ידעתי שיש מקצוע כזה מורַה לערבית או מורה לערבית.

אילן גילאון: לא ידעתי שיש כזה מקצוע מורה ערבי.

אילן גילאון: ולכן הדבר הזה חייב להיות מכויל על פי איזו שהיא מערכת ישראלית כללית לגבי מערכת הלימודים.

אילן גילאון: אני כל הזמן שומע שמסיעים אנשים מהגליל אל הנגב ואני לא מבין מדוע ואני לא מבין מדוע אין את השיבוצים האלה בתוך חיפה ובמקומות אחרים, לא רק בערים המעורבות.

אילן גילאון: אני אומר שאינשאללה יום אחד שכל הערים תהיינה מעורבות.

אילן גילאון: לכן את המארג הזה חייבים לפתוח.

אילן גילאון: אם אני אשאל אתכם היום כמה מורות ערביות יש בסך הכל במערכת החינוך הכללית, הרי ברור אולי שבסך הכל גם אם יוגברו התקנים החסרים בתוך המגזר הערבי, בסופו של דבר יישארו מורים ומורות בעיקר, כי על זה אנחנו דנים בתוך המקצוע הזה, מדוע אין פתיחה של אזורי הרישום.

אילן גילאון: אני מסכים מצד אחד למה שאמר חבר הכנסת טיבי כאן, שצריך אזורי תעשייה במקומות של היישוב של האנשים, כדי לפתוח.

אילן גילאון: מצד שני, המוביליזציה חייבת להיות קיימת.

אילן גילאון: לא סתם, צריך לנהור לכל המקומות, ואיך אומר – בהמוניכם.

אילן גילאון: יש מקומות אחרים, יהודים שהם קטנים והם משמשים בהחלט כבתי מלון בלילה ואנשים יוצאים לעבודה.

אילן גילאון: השאלה איך אנחנו מגייסים את תכנית של מוביליזציה שלמה, שהיא עיוורת והיא מסתכלת רק על דבר אחד.

אילן גילאון: היא לא רואה צבע, היא לא רואה מוצא, היא רואה דבר אחד – כישורים לעבודה.

אילן גילאון: הטכנולוגיה של היום – אם נרצה – אנחנו לא רוצים מסיבות פוליטיות, כי אם נרצה מסיבות פוליטיות, צריך ללכת לסל קליטה.

אילן גילאון: אני אומר לכל האוכלוסיות שעוד לא נקלטו במדינה, וזאת אחת האוכלוסיות – אם אנחנו נרצה, אנחנו יכולים לצמצם את הפערים ברמה גם של האפליה הזאת, שהיא נקראת אפליה בריבוע ואפליה משולשת, לצמצם אותה הרבה הרבה יותר, רק כדי שנעלים אותה לגמרי בסופו של דבר.

אילן גילאון: ויש סיבה גם לעשות את זה.

אילן גילאון: את יודעת גברתי שהדיון הבא שלנו אצלך זה אפליה של נשים חרדיות, שגם אנחנו ביקשנו.

אילן גילאון: ושם נמצא שוב בעיה דומה שנובעת מתוך תפיסת עולם, מתוך דעה קדומה, מתוך אי היכולת להשתחרר מן המארג הזה של ההסתכלות השונה שלנו כלפי אוכלוסיות.

אילן גילאון: ולכן טוב שהדיון שלנו עולה תמיד.

אילן גילאון: ההכרעה היא בסופו של דבר אוניברסאליות וחלוקה.

אילן גילאון: השאלה שהכנסת דנה בה והדמוקרטיה דנה בה היא רק שאלה אחת – מי מקבל, כמה ולמה ומי משלם כמה ולמה, וכל אזרח ואזרחית גם צריכים לשאול את עצמם – גם כמה אני מקבל/ת בתוך המשחק הזה.

אילן גילאון: ולכן אנחנו מעלים את הנושא על סדר היום.

אילן גילאון: אני רוצה שיהיה ברור שבלא הכרעה פוליטית בחלוקה הזאת, שום דבר בסופו של דבר לא יקרה.

אילן גילאון: אנחנו נדבר עוד דיון ועוד דיון ושוב נעלה את האפליה המרובעת והמשושה הזאת.

אילן גילאון: הדבר הזה צריך לקרות, גם בכפר הערבי, אגב.

אילן גילאון: ששם יש מלחמה לגבי מעמד האישה ואני לא מוכן לעשות שום הנחה לאף אחד בעניין הזה.

אילן גילאון: גם לא לאנשים שנמצאים כאן בתוך הכנסת.

אילן גילאון: אבל זו אפליה מספר אחת ואפליה מספר שתיים היא הנושא של-.

אילן גילאון: אחת זה נשים, שתיים נשים ערביות וכהנה וכהנה וכהנה.

אילן גילאון: תודה רבה גברתי על כל מה שא עושה כל הזמן.

אילן גילאון: אחלה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע קולה של אישה אקדמאית שלא עובדת.

עאידה תומא סלימאן: גברת פדואה מואסי.

<פדואה מואסי: אני עובדת.

<פדואה מואסי: אני יושבת ראש - - -

עאידה תומא סלימאן: אה, ככה נרשם לי פה, חשבתי שיש עוד פדואה.

עאידה תומא סלימאן: אז רנין קאסם.

<רנין קאסם: אני גם עובדת.

עאידה תומא סלימאן: מה קרה לכם?

<רנין קאסם: אנחנו נדבר בקולן של נשים שלא עובדות.

עמיר פרץ: הנה, יש פה מישהי, בואי.

עמיר פרץ: הבאתי לך במיוחד.

עאידה תומא סלימאן: תמיד עוזר לי, חבר הכנסת.

<אמניה אבו זאיד: נעים מאד עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אהלן.

עאידה תומא סלימאן: שתי דקות.

<אמניה אבו זאיד: אני למדתי הנדסת מחשבים.

עאידה תומא סלימאן: תתחילי בשם.

<אמניה אבו זאיד: אמניה אבו זאיד מהצפון, אבל עברתי לנגב ואני רואה שיש הרבה בעיות לנשים בנגב שהן לא עובדות ולא יכולות אפילו לצאת לעבוד, כי יש להן מסגרת סגורה.

עאידה תומא סלימאן: את הנדסאית?

<אמניה אבו זאיד: אני הנדסאית מחשבים, תואר ראשון.

עאידה תומא סלימאן: ולא עובדת?

<אמניה אבו זאיד: ולא עובדת.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עמיר פרץ: ומה?

עמיר פרץ: איפה הגשת בקשות?

עמיר פרץ: ביקשת להתקבל לעבודה באיזה מקום?

<אמניה אבו זאיד: כן, ביקשתי.

עמיר פרץ: מה הרגשת?

עמיר פרץ: האם את מרגישה שיש אפליה, שלא קולטים אותך בגלל שאת ערבייה או בגלל עניינים אחרים?

עמיר פרץ: לאיזה חברות הגשת מועמדות להתקבל לעבודה?

עמיר פרץ: זו שאלה, כי את יודעת, אם לא הגשת אז יהיה לנו קשה לבחון למה ומדוע אינך עובדת.

<אמניה אבו זאיד: כן הגשתי, אבל זה לא הולך מהר, זה לאט מדי ואני מחכה.

עמיר פרץ: לשכת העבודה?

<אמניה אבו זאיד: לא, הלכתי לעירייה.

עמיר פרץ: למה לעירייה, אם את הנדסאית מחשבים?

<אמניה אבו זאיד: לא, רציתי ללכת להיות מורה.

<קריאה: היא יכולה ללמד בתיכון.

<קריאה: זה קשור לעירייה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, טוב, תודה, אמניה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עמיר פרץ.

עמיר פרץ: תודה גברתי.

עמיר פרץ: ראשית אני באמת מצטרף לברכות, בוודאי שכשזה השבוע האחרון למושב הזה ואת מקדישה אותו למגדרים בתור המגדר, לאותן קבוצות נשים שמאופיינות עם התמודדות של קשיים רבים.

עמיר פרץ: אני רוצה לפתוח במשפט אחד ולומר – האתגר של נשים ערביות עם תעסוקה מלאה, זה אתגר לאומי, מעבר לשאלת הצרכים של האישה עצמה, זה אתגר לאומי שישפיע על המשק הישראלי, ישפיע על החברה בישראל, ישפיע על רמת האלימות בישראל, ישפיע על תפיסת דו הקיום בישראל, כי אני מאמין שנשים בכלל הן נושאות מסר.

עמיר פרץ: אין מקום יותר טוב לבוא ולקיים מהלכים של דו קיום ומהלכים של הפחתת המתח הקיים בחברה הישראלית, מאשר משטח הייצור.

עמיר פרץ: אם זה משטח ייצור במפעל, אם זה משטח ייצור בתוך חדר האוכל, בחדר ההתכנסות של חדר המורים, אם זה במשטח הייצור של העובדות הסוציאליות שמתמודדות עם בעיות דומות ומזינות אחת את השנייה.

עמיר פרץ: לכן אני חושב שקודם כל אנחנו צריכים להפוך את הפירמידה.

עמיר פרץ: לא לבוא מתוך תחושה שהנה, מדובר פה בציבור שצריך רק להציל אותו.

עמיר פרץ: אנחנו זקוקים להם.

עמיר פרץ: אנחנו זקוקים להן יותר מאשר הם זקוקות לנו.

עמיר פרץ: לצערי הרב הן בסופו של דבר מוצאות את הדרך להתאקלם, להתמודד עם כל כך הרבה התמודדויות שעומדות בפניהן וראינו פה תיאור של המקצועות השונים, ראינו פה תיאור של התמודדות של המאבקים השונים ואני בהחלט חושב שאנחנו נמצאים בנקודת זמן שהיא בעייתית.

עמיר פרץ: קודם כל משרד החינוך.

עמיר פרץ: המספרים שאתם מתארים זה כמו חבית שיכולה להתפוצץ כל רגע.

עמיר פרץ: המספרים שאתם מתארים כאן, של אותם אלפים של אנשים שממתינים, אלפים של מורים אקדמאים, הרי אנחנו מזהים את התסכול של האקדמאים הערבים, בעיקר במקצועות כמו רפואה, מקצועות הרבה יותר מתקדמים, שרואים אנשים שהשקיעו את הכל ואז צריכים להילחם על ההכרה, על הקליטה.

עמיר פרץ: אבל מה שאתם מתארים כאן, עם כמעט 11,000 עד 13,000 איש, נשים בעיקר, שממתינות לשיבוץ בעבודה, תשמע, זו פצצה חברתית.

עמיר פרץ: זה משהו שבסופו של דבר המשפך שלכם לא יוכל להחזיק אותו.

עמיר פרץ: זה עלול פה להיות אחד המבעירים אולי הכי גדולים שיכולים לקרות לנו.

עמיר פרץ: ולכן אני חושב שמשרד החינוך צריך לבחון מה קורה איתו.

עמיר פרץ: איך זה יכול להיות שאין לכם צפי.

עמיר פרץ: איך יכול להיות שהסיפור הזה, שאתם אומרים שבעצם גם אם תהיה לכם קליטה של 2,500 איש, המספר של הלומדות, כי 2,500 זה רק 1,800 חדשים, אז המספר של המסיימות יותר גדול ממספר החדשים.

עמיר פרץ: כלומר זה רק ילך ויעלה, רק ילך ויעצים את עצמו.

עמיר פרץ: אני חושב שיש פה שאלות של אזורי תעשייה.

עמיר פרץ: יש פה שאלות של הסבה מקצועית.

עמיר פרץ: אין לי ספק בכלל, שאלת ההסבה המקצועית היא שאלה חשובה ביותר.

עמיר פרץ: אני לא יודע עד כמה הנשים מקבלות את הכלים כדי שירצו לבוא להסבה מקצועית, כי זה לא דבר פשוט.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שהנושא שעולה כאן היום הוא נושא שהוא בלב ליבה של החברה הישראלית.

עמיר פרץ: זה מאבק שאסור להתפשר עליו.

עמיר פרץ: אני חושב שכאשר מדברים על תעסוקה כמפתח לשינוי החברתי, לצמצום הפערים, האישה הערבייה היא המבחן.

עמיר פרץ: אם נדע שמצבה של האישה הערבייה השתפר, נהיה בטוחים ששאר הקבוצות גם השתפרו, כי ככה זה עובד.

עמיר פרץ: יש אנשים שבוחנים את הדברים מלמעלה למטה.

עמיר פרץ: אני המבחן שלי למצבה של חברה ישראלית הוא מלמטה למעלה וככל שאנחנו נדע שעמדנו במבחן הזה, מבחן האישה הערבייה, הוא המבחן של החברה הישראלית כולה.

עמיר פרץ: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת קסניה סבטלובה.

עאידה תומא סלימאן: רצית לצאת, אז אני אתן לך דקה לפני.

קסניה סבטלובה: תודה לגברתי יושבת הראש.

קסניה סבטלובה: כמה נקודות מאד מאד קצרות.

קסניה סבטלובה: קודם כל ידוע לנו לגמרי שעל פי הניסיון של כל מדינות האזור וגם מדינות מתפתחות אחרות ואנחנו עדיין בשלב של מתפתחות, שלא נשלה את עצמנו, אנחנו מדינה צעירה מאד שעדיין מתפתחת.

קסניה סבטלובה: רק מדינה שנותנת שוויון הזדמנויות לכולם, יכולה להצליח לשני המינים ולכל המגזרים באשר הם.

קסניה סבטלובה: אני באה ממקום – אני באה מברית המועצות – ששם התגברו על העניין הזה ושילבו את האישה בכל המקצועות האפשריים ובאמת זה נתן את הדחיפה הגדולה בזמנו, בשנות ה-40 וה-50.

קסניה סבטלובה: זה טרם קרה במדינת ישראל ולא רק במגזר הערבי, גם במגזרים היהודים השונים, עדיין יש בעיה מאד קשה עם זה.

קסניה סבטלובה: המגזר הערבי, כיוון שהוא מופלה מהיסוד, אז כמובן שגם האישה, כמו שנאמר פה, מופלית פי שניים ופי שלושה אפילו מכל השאר.

קסניה סבטלובה: העניין של המורות והעובדות הסוציאליות, כל עבודה מכבדת את בעליה וזה מקצועות נפלאים, אבל יחד עם זאת אסור לנו להסתפק כל הזמן במין דמיון כזה – אוקיי, זה נשים, זה מקצועות נשיים, אז שילכו לשם.

קסניה סבטלובה: אז בסדר.

קסניה סבטלובה: אז תמיד הלכו להיות מורות ושתמשכנה להיות מורות.

קסניה סבטלובה: אני אומרת לא, אנחנו צריכים לשאוף למצוינות גם בתחום של ההוראה כמובן וגם בשאר התחומים, שהאישה, שהבת הערבייה, שהילדה הערבייה שמסתכלת על העתיד תגיד – אם אני רוצה לטוס לחלל, זה מה שאני אעשה.

קסניה סבטלובה: אם אני רוצה להיות ראש ממשלה – זה מה שאני אעשה, זה מה שיקרה, למרות שכרגע זה עדיין קצת נראה רחוק.

קסניה סבטלובה: המכשול בעיני זה לא רק הניצול וזה לא רק אזורי רישום – אונסוריה – הגזענות שפושה פה בכל וכאשר אני מקבלת פניות ואני כן מקבלת פניות ללשכתי מכלל האוכלוסייה, גם מהאוכלוסייה הערבית, הם כותבים לי דברים מאד קשים.

קסניה סבטלובה: שלחתי את קורות החיים שלי עם השם הערבי שלי, עם כל ההכשרות שיש לי ולא קיבלתי מענה.

קסניה סבטלובה: ואז עשיתי תרגיל, אנשים כתבו לי.

קסניה סבטלובה: אני שיניתי את השם שלי לאיזה שם פרווה כזה, אמיר משהו, וכן מיד ענו לי לזה.

קסניה סבטלובה: אז אני אומרת שהמכשול הזה של הגזענות הוא - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה פרווה?

עמיר פרץ: אני פרווה?

עמיר פרץ: הלו, קסניה.

עמיר פרץ: לא בדמיון.

קסניה סבטלובה: אני אומרת פרווה.

קסניה סבטלובה: זה יכול להיות גם לכאן וגם לכאן.

<קריאה: לא, אמיר ב-א'.

עמיר פרץ: אה, ב-א'.

עמיר פרץ: ב-ע' אנחנו ג'דעים, אנחנו לא פרווה.

קסניה סבטלובה: אז אני אומרת את הדברים הלאה ואני יודעת אותם על עצמי, כי אני גם עם השם שלי, כאשר אני חיפשתי בזמנו, בצעירותי עבודה, גם אני נתקלתי בזה.

קסניה סבטלובה: כל עוד אנחנו נמצאים בשלב הזה, הראשוני, שעוד בטרם בן אדם התנסה ובדקו את ההכשרה שלו, שופטים אותו על פי השם שלו, על פי המוצא שלו או מקום המגורים, אנחנו לא נתקדם לשום מקום.

קסניה סבטלובה: אז המאבק הזה הוא בעצם לא רק על כן הכוונות והכשרות והסבות, למרות שכל הדברים האלה הם נדבכים חושבים, הבסיס מבחינתי זה הגזענות.

קסניה סבטלובה: ברגע שאנחנו נוכל – ואני בעצם לא יודעת אם אנחנו נוכל למגר לגמרי – אבל ברגע שאנחנו נתקדם מהבחינה הזאת, אנחנו גם נוכל לראות יותר נשים ערביות וגברים ערבים מועסקים בכל מקום במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: שוב, אני מחפשת את הקול של הנשים.

עאידה תומא סלימאן: אמרו לי ואני נזהרת ואומרת, אמרו לי – כדי שלא תפתיעו אותי.

עאידה תומא סלימאן: רנין עבאס?

<קריאה: מאיסה עבאס.

עאידה תומא סלימאן: אתם רואים, כל המידע המגיע אלי לא נכון היום.

עאידה תומא סלימאן: יש רנין עבאס?

אילן גילאון: את מחפשת מובטלת או מה?

<קריאה: מאיסה עבאס.

עאידה תומא סלימאן: אז מאיסה, בבקשה תתקרבי למיקרופון.

עאידה תומא סלימאן: תנסי בשתי דקות לספר לנו כמה זמן את מחפשת עבודה.

<מאסיה עבאס: אני לא רק מחפשת עבודה.

<מאסיה עבאס: שם לי עבאס מאסיה, אני תואר שני בלימודי משפחה וההתמחות שלי היא ייעוץ משפטי.

<מאסיה עבאס: אני סיימתי השנה הזאת.

<מאסיה עבאס: פשוט מאד אני נלחמתי.

<מאסיה עבאס: אני הלכתי לדרום שנה, אני עבדתי בירושלים שנה ועכשיו פשוט מאד אני יושבת בבית, כי יש לי משפחה ולא רק משפחה, אני מחפשת עבודה.

<מאסיה עבאס: אני שלחתי הרבה קורות חיים לשתיל, לעוד מקומות.

<מאסיה עבאס: הגעתי למצב שאני יכולה לבוא לפה, ללמד, לעבוד באיזה עבודה, אבל פשוט מאד עבדתי בירושלים ולא נתנו לי הסעות, אז איך אני חוזרת לפה?

<מאסיה עבאס: אני לא מקבלת הסעות.

<מאסיה עבאס: אני הייתי נוסעת יום יום מדיר חנא עד לפה, מלמדת בעיסוויאה למטה.

<מאסיה עבאס: כל הבעיות שהיו גם שם וכל הדברים שיש בעיסאוויאה, לימדתי ונלחמתי כדי ללמד כי אני אישה שרוצה ללמד.

<מאסיה עבאס: רוצה להחשיב את עצמי שאני נמצאת.

<מאסיה עבאס: אני אישה ואני יכולה להגיע לרמה - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, מאיסה, אני רוצה לשאול אותך, את אמרת שיש לך M.A, תואר שני בייעוץ משפחתי.

<מאסיה עבאס: עכשיו סיימתי את זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, את תחפשי עכשיו, תמשיכי לחפש משרת הוראה או שעכשיו תרחיבי את החיפושים שלך לדברים אחרים.

<מאסיה עבאס: בהתחלה, עכשיו אני אמשיך לא רק בהוראה, אני עכשיו מחפשת ברווחה, אבל לעומת כל זה אני עכשיו נכנסת לטיפול.

<מאסיה עבאס: יש לנו עכשיו במכון אדלר שלב טיפולי, כי אני גם רוצה לפתוח קליניקה בשביל עצמי, כדי להוכיח שנשים ערביות יכולות להגיע לרמה שהן רוצות אותו, לא רק לייעץ, גם לטפל.

עאידה תומא סלימאן: יפה, מצוין.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך קודם כל על זה שנתת שוב הוכחה למה שאמרנו מתחילת הישיבה, שנשים ערביות מחפשות עבודה כל הזמן ותוך כדי חיפושים הולכות ועושות תואר שני והולכות ועושות עוד התמחות.

עאידה תומא סלימאן: אולי זה יביא להן תעסוקה, אך לצערי הן עדיין לא מקבלות.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת איימן עודה, לפני שיתחילו לכתוב שאני מתעלמת מהנוכחות שלך, בבקשה.

איימן עודה: גברתי וחברתי יושבת הראש, חברי הכנסת, נציגי הממשלה.

איימן עודה: אני חושב שהברומטר של כל חברה איפה היא נמצאת, זה נמצא בדיוק בתשובה על מעמד האישה – איפה נמצאת האישה.

איימן עודה: והמפתח לקדמה ולפיתוח זה העבודה.

איימן עודה: ופה שמעתי שאנחנו נותנים, לא נותנים.

איימן עודה: פה אין אחד שנותן.

איימן עודה: פה כולם מרוויחים, בעיקר מבחינה ערכית וגם מבחינה כלכלית.

איימן עודה: זה רווח לכולם.

איימן עודה: זה רווח לאישה הערבייה, לחברה הערבית ורווח לחברה בכלל מבחינת ערכים וגם מבחינת כלכלה.

איימן עודה: אני מתבונן במצב בוועדה הנוכחית ואני חושב כך – שאחרי שבוע מהנאום הכביכול מתקן שאנחנו עשינו בו טעות - - -

אילן גילאון: שלך או שלו?

איימן עודה: של ראש הממשלה, שהטעות שלנו, שדבריו לא הובנו נכון ואנחנו יש לנו בעיית קשב וריכוז - - -

אילן גילאון: יש לכם בעיה לבוא בהמוניכם.

אילן גילאון: אני לא יודע למה את לא מתרכזים.

איימן עודה: כן, אבל מה המצב בוועדה?

איימן עודה: שאנשים באו בהמוניהם אבל אין נציג אחד מהקואליציה בוועדה.

איימן עודה: ואני חושב שבוועדה שמורכבת גם מנציגים מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, יש אפס נציגות מהקואליציה, אז הערביות נהרו לוועדה הזו, אבל מהצד השני אפס מהקואליציה.

איימן עודה: שמענו מיפוי ואני רוצה להציע שלושה פתרונות, שניים ברמה הקונקרטית ואחד ברמה היותר הוליסטית.

איימן עודה: ברמה הקונקרטית – התכנית הכלכלית.

איימן עודה: שם כתוב למשל שאחד מהפתרונות הוא מעונות יום, וכתוב שם שמגיע לאוכלוסייה הערבית לפחות 25%.

איימן עודה: מה קרה שם?

איימן עודה: שהכסף כולו ירד, אז זה השליך על 25% מהאוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: פה צריך לתקן, כי כולנו יודעים שהבעיה הזו נמצאת במיוחד בקרב האוכלוסייה הערבית, לכן צריך להעלות את האחוז.

איימן עודה: עוד תכנית קונקרטית שאמורה להתחיל, זה הדיפרנציאלי בחינוך וכיתות הלימוד.

איימן עודה: חסרות שם אלפי כיתות.

איימן עודה: במידה ומאיישים, אז זה מביא תעסוקה במיוחד בתחום שיש בו את הבעיה העיקרית של הערביות שלמדו אבל אין מענה.

איימן עודה: לכן פה צריך להיכנס למקום הזה בשביל לנסות לשפר כמה שאפשר.

איימן עודה: אלה הן שתי הצעות קונקרטיות, אבל אני חושב שבשביל לפתור את הבעיה, בשביל להתקדם בצורה רצינית, חייבים לחתור לוועדת שרים.

איימן עודה: עאידה, אנחנו התברכנו שאת יושבת ראש ועדת מעמד האישה.

איימן עודה: מבחינתנו זה נכס אדיר לתפיסה ההוליסטית, המקשרת בין כל הדברים ועם ניסיון ארוך השנים שלך, אני חושב שאולי תזמיני את השרה גילה גמליאל ונחשוב ביחד איך מקימים ועדת שרים מיוחדת לעניין תעסוקת נשים ערביות.

איימן עודה: במידה ונצליח, אני חושב שזה מהווה פלטפורמה מאד חשובה לקידום בנושא הזה.

איימן עודה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל תודה.

עאידה תומא סלימאן: אתה בדיוק הגעת לשלוש דקות ושתי שניות.

עאידה תומא סלימאן: כל הכבוד.

איימן עודה: בלי התודה זה שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק התחלתי לרשום לי סיכומים ואחד הדברים שרציתי לקראת הסיכום ואני אפרט יותר בעניין הקמת ועדה, אני לא בטוחה אם זה ועדת שרים או ועדה שהיא קצת אחרת, אולי ועדת מנכ"לים, כי בדרך כלל שרים נותנים הצהרות.

עאידה תומא סלימאן: מי שעושה את העבודה זה מנכ"לים, אבל אפשר לדבר על זה.

עאידה תומא סלימאן: זה לא שכבר קיבלנו את הוועדה ורבים מי יישב בה, אבל כל הנושא שדיברת עליו, חבר הכנסת איימן עודה, מעונות יום, אני מוסיפה לו משפחתונים, כי משרד הכלכלה, שתיכף נצטרך להגיד משרד הרווחה, יצטרך לתת תשובות בעניין של קריסת המערכות גם של מעונות יום וגם משפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: עובדה שהמשפחתונים מספקים היום עבודה לכ-1,800 נשים, חלק גדול מהן נשים ערביות ותכפילו פי חמישה, שזה מספר הנשים שמשתמשות במשפחתונים, וזה הולך לקרוס אם לא יטפלו בנושא הזה מיידית.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש משא ומתן, אני יודעת שהמשא מתקן תקוע בנושא הזה ואי אפשר, כל עוד יש נשים שמצאו להן איזו שהיא תעסוקה, שנחבל להן בתעסוקה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן להעלות גם את הנושא הזה באופן מאסיבי, כי כשמדובר על חסמים בפני תעסוקת נשים, זה אחד החסמים הרציניים ביותר.

עאידה תומא סלימאן: אם כבר התחלנו לדבר על משרד הכלכלה, נמצאת איתנו הנציגה אלה אייל בר דוד, מנהלת תחום בכיר תעסוקת מיעוטים.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה שהגעת למרות המחלה ואבקש מאימאן אל קאסם, שתייצג את הנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: במידע שקיבלנו יש דבר שכבר דיברתי עליו כמה פעמים - - -

<קריאה: סליחה, אני הנציג מהאגף למעונות יום במשרד הכלכלה, אז אם תרצו התייחסות שלי.

עאידה תומא סלימאן: תיכף, אחרי שנסיים את זה.

עאידה תומא סלימאן: גם הצוות יעבור למשרד הרווחה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שההחלטה יוצרת בעייתיות די רצינית בזה שתעכב תהליכים שאולי התחילו ותכניס את המערכת לאיזה שהוא כאוס, אבל תיכף נשמע ממך.

עאידה תומא סלימאן: רציתי לדעת בנושא של תכנית עבודה ובמסמך שקיבלנו לידיים שלנו עלה שוב מה שהעליתי גם בסיורים שעשיתי במרכזי ריאן וגם בישיבות שהתקיימו פה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו יש לנו אישוש במסמך רשמי.

עאידה תומא סלימאן: נשים ערביות, בדרך כלל, 52% מהן – ירדנו מ-60%, עכשיו זה 52% - עוברות הכשרות במרכזי ריאן בנושא של טיפוח, חן ומטפלות.

עאידה תומא סלימאן: לא הגיע הזמן שתסיקו מסקנות?

עאידה תומא סלימאן: במיוחד כשמחציתן לא מועסקות אחר כך, קשה לעשות להן השמה ואלה שעושים להן השמה לא עובדות בהכשרות שהן עושות.

<קריאה: וקונדיטוריה, יושבת הראש.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו כן, יש גם קונדיטוריה.

עאידה תומא סלימאן: טוב, הכל יפה, ורוד, יש לנו ציפורניים יפות וגם עוגיות.

<אימאן אל קאסם: צהריים טובים לכולם.

<אימאן אל קאסם: אני רוצה להתייחס בעצם לשלוש נקודות, האחת שגברת חברת הכנסת עאידה תומא הדגישה לגבי תכנית השוברים.

<אימאן אל קאסם: במונחי משרד הכלכלה זו תכנית הוואוצ'רים שמחלוקת לבלתי משתתפים בשוק התעסוקה.

<אימאן אל קאסם: אני חייבת להדגיש שהשוברים מחולקים בסוף למשתתפים גם על פי רצונם.

<אימאן אל קאסם: נכון שהכוון תעסוקתי מכוון אותם, מייעץ להם, לאישה שלא כדאי לה ללכת בסוף למקצועות החן והקוסמטיקה, כי מה לעשות, השוק מוצף, אבל בסוף זו בחירה שלה.

<אימאן אל קאסם: עוד פעם, אני מדגישה שלמשרד הכלכלה יש הנחיה למרכזי הכוון שקרואים בשם ריאן, שגם מיוצגים כאן על ידי המנכ"ל וחלק מהצוות שלו, שלא לתת את זה במספרים גדולים.

<אימאן אל קאסם: יכול להיות שבשנה הבאה יהיה שינוי והסבסוד והמימון למקצועות שהם לא מבוקשים ירד וניתן את הדגש לסבסוד יותר גבוה למקצועות טכנולוגיים שדרושים בשוק העבודה ב- - -

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לא להשתמש במושג יתכן.

עאידה תומא סלימאן: עושים תכניות כדי ליישם אותן.

עאידה תומא סלימאן: נותנים הוראות כדי שימלאו אותן.

עאידה תומא סלימאן: אם יש ראייה כוללת והסטטיסטיקה אומרת את מה שהיא אומרת, אז כדאי לעצור את זה.

<אימאן אל קאסם: אני צריכה לציין שהתכנית הזאת היא חדשה, היא סך הכל שלוש שנים מנוהלת במשרד הכלכלה.

<אימאן אל קאסם: אנחנו כרגע בוחנים אותה.

<אימאן אל קאסם: אנחנו בוחנים את המספרים כל סוף שנה דרך ועדות ההיגוי ודרך הרבעונים בשנה.

<אימאן אל קאסם: את צודקת שצריך לשים את הדגש ולשים את האצבע, לחזק את המקצועות שהם נדרשים בשוק העבודה ופחות לתת למקצועות האחרים שנאמרו כאן.

<אימאן אל קאסם: אני מניחה שאת בטח תקיימי עוד דיונים בשנה הבאה ותשאלו אותנו על השוברים.

<אימאן אל קאסם: אני מניחה שהשינוי כן יקרה ורמת הסבסוד למקצועות האלה תרד.

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני אמרתי את זה כי מה שלא עלה עד עכשיו בדיון הזה וניסיתי איך שהוא להדגיש את זה, כספים – כספי ציבור שמוקצים לנושא הזה לא מנוצלים עד תום.

עאידה תומא סלימאן: משרדים לא מנצלים את התקציבים שהוקצו לתעסוקת נשים ולתעסוקה באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: לא מנצלים את התקציב.

עאידה תומא סלימאן: במועט שמנצלים אותו, הייתה איזה תכנית פה שב-28% נוצל התקציב.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הממשלה עצמה לא עושה את העבודה שהטילה על עצמה ולא שאין תקציב, יש תקציב.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא שואל איפה הולך התקציב כאשר לא מנצלים אותו, אבל 28% כאשר מנצלים תקציב – תנצלו את זה טוב לפחות.

<אימאן אל קאסם: גברת תומא, אני מדברת בשם משרד הכלכלה, בשם המטה לתעסוקת החברה הערבית תחת המשנה למנכ"ל.

<אימאן אל קאסם: הנקודה השנייה ש - - -

עאידה תומא סלימאן: מה זה שייך למה שאני אמרתי?

<אימאן אל קאסם: לניצול התקציבי.

<אימאן אל קאסם: אני מדברת בשם המשרד - - -

עאידה תומא סלימאן: אז אני מדברת על ניצול טוב של כספי ציבור.

עאידה תומא סלימאן: אם טיפוח וחן פאסה, אז לא משקיעים בזה, נקודה.

עאידה תומא סלימאן: לא משקיעים בזה.

עאידה תומא סלימאן: מי שתרצה ללמוד, כאשר היא תבין שזה לא בעדיפות ולא נותנים לזה סבסוד, היא לא תלמד.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לך, היא לא תלמד.

עאידה תומא סלימאן: היא תבחר משהו אחר.

<אימאן אל קאסם: אנחנו בוחנים את זה ואני מקווה שבשנה הבאה יהיו לנו תשובות שהן יהיו יותר מספקות ומשביעות רצון.

<אימאן אל קאסם: אני רוצה להתייחס לנקודה השנייה, ש - - -

עאידה תומא סלימאן: לא מחכים עד סוף השנה הבאה לקבל תוצאות.

עאידה תומא סלימאן: דואגים שהתוצאות תהיינה ככה.

<אימאן אל קאסם: עוד פעם, יש הנחיה, אני כבר אומרת לך שיש הנחיה של משרד הכלכלה וד"ר יאסר חוג'יראית, מנכ"ל אלפנאר שמפעילה את מרכזי ריאן, מעיד על זה שיש הנחיה של משרד הכלכלה לא לתת שוברים לתחום הזה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, בסדר.

<אימאן אל קאסם: ואני לא רוצה להבטיח את השינוי, אני רוצה לקוות שיהיה באמת שינוי.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<אימאן אל קאסם: יש לי עוד זמן להגיד עוד שני דברים?

עאידה תומא סלימאן: שני דברים, בבקשה.

<אימאן אל קאסם: אוקיי, התכנית השנייה שמשרד הכלכלה מוביל זה שילוב אקדמאים מהחברה הערבית בתעשייה עתירת הידע, שזה בתקציב של 10 מיליון שקלים לשלוש שנים.

<אימאן אל קאסם: דרך אגב, ההנחיה של משרד הכלכלה משני הזכיינים שמפעילים את התכנית, זה 25% נשים, זה יותר גבוה מהאחוז של הנשים במגזר הכלכלי.

<אימאן אל קאסם: בשנת 2016 הושמו בתעשייה עתירת הידע 80 נשים, דרך שני הזכיינים.

<אימאן אל קאסם: הנקודה השלישית היא - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאת מדברת על צופן ועל - - -

<אימאן אל קאסם: צופן ואיטוורקס.

עאידה תומא סלימאן: ואיטוורקס.

עאידה תומא סלימאן: מדובר על 80 נשים שיש להן השמות?

<אימאן אל קאסם: כן, בשנת 2016.

עאידה תומא סלימאן: כמה זה מהאחוז הכלכלי של ההשמות?

<קריאה: זה בערך 20% של שני הארגונים ביחד.

עאידה תומא סלימאן: יש ארגון שעשה יור השמות לנשים ערביות?

<קריאה: זה אותו - - -

עאידה תומא סלימאן: כמעט אותו אחוז?

<קריאה: כן.

<אימאן אל קאסם: הנקודה השלישית, וזאת בעצם התכנית שרלבנטית לתעסוקת אקדמאים, זה הכוון תעסוקתי לטיפול באקדמאים וגם השמת אקדמאים.

<אימאן אל קאסם: עובדים בכמה זרועות.

<אימאן אל קאסם: גם המנהלת של התכנית נוכחת כאן.

<אימאן אל קאסם: אני יכולה להגיד שבתכנית יש רכזים, דובר כאן על הסבה מקצועית ואני מסכימה עם מה שסאוסאן ציינה.

<אימאן אל קאסם: יש כמובן השמה והסבה לתחומים הפיננסיים והכלכלה, הפרא-רפואי והבריאות, שילוב במגזר הציבורי והסבה בתחום ההוראה.

עאידה תומא סלימאן: איפה זה?

<אימאן אל קאסם: זה תחת הכובע של התכנית אמתיאז.

<קריאה: זה לסטודנטים או לאקדמאים שכבר בוגרים - - -

<אימאן אל קאסם: התכנית התחילה בהכוון להשכלה גבוהה וכרגע - - -

<קריאה: לתלמידי י"ב.

עאידה תומא סלימאן: זה הכוון יותר.

<אימאן אל קאסם: רגע, אני אעשה סדר.

<אימאן אל קאסם: תכנית אמתיאז, במתכונת שלה התחילה בהכוון להשכלה גבוהה.

<אימאן אל קאסם: זה מתוקף החלטת הממשלה של טרכטנברג.

<אימאן אל קאסם: מדובר על אוכלוסיית בוגרי י"ב בכמה יישובים שהמל"ג לא נמצא שם.

<אימאן אל קאסם: עכשיו הדגש על השמת אקדמאים - - -

עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת מל"ג לא נמצא שם?

<אימאן אל קאסם: זה הסדר פנימי בין משרד הכלכלה למל"ג.

<אימאן אל קאסם: איפה שהמל"ג לא נמצא בהכוון להשכלה גבוהה, חויבנו ליישם את התכנית, מתוקף החלטת הממשלה.

<אימאן אל קאסם: זה בסוגריים.

<אימאן אל קאסם: התכנית פועלת בכמה מישורים ועכשיו הדגש הוא על השמת אקדמאים.

<אימאן אל קאסם: זאת אומרת לחפש את האקדמאים ולקחת את עורכי הדין, את הרוקחים/רוקחות שמגיעים ומתקשים להשתלב, את בוגרי ההוראה והחינוך, ועושים איתם תכנית כדי ליישם אותם.

<אימאן אל קאסם: כמובן יש ממשקים עם שירות המדינה ועוד כמה מקומות.

<אימאן אל קאסם: אם יש צורך, ארווה יכולה להרחיב.

עאידה תומא סלימאן: כמה מתוכם נשים וכמה תכניות כאלה יש?

<אימאן אל קאסם: התכנית היא תכנית שנקראת אמתיאז.

<אימאן אל קאסם: ארווה תוכל להרחיב.

עאידה תומא סלימאן: שם ותפקיד.

<ארווה רינאוי קאסם: ארווה רינאי קאסם, מנהלת תכנית אמתיאז.

<ארווה רינאוי קאסם: אז כפי שאימאן התחילה להגיד, תכנית אמתיאז התחילה בהכוון להשכלה גבוהה.

<ארווה רינאוי קאסם: אנחנו כיוונו אנשים ללמוד מקצועות מבוקשים במשק.

<ארווה רינאוי קאסם: כל מקצועות ההנדסה, הרפואה, הבריאות, תחומים שבסופו של דבר יש להם אופק תעסוקתי.

<ארווה רינאוי קאסם: השנה, שנת 2016, התחלנו להתמקד באקדמאים ערבים ובמיוחד אקדמאיות ערביות, כאשר 60% מהפונות אלינו הן נשים אקדמאיות והרוב המוחלט הוא בעצם בהוראה וחינוך לגיל הרך.

<ארווה רינאוי קאסם: יש לנו כמה תחומים שאנחנו מתעסקים בהם.

<ארווה רינאוי קאסם: אחד התחומים, כמו שאמרה סאוסאן, זה הסבה מקצועית למורים ומורות, במיוחד למורות, לתחום שהוא מבוקש במשק.

<ארווה רינאוי קאסם: אנחנו מתחילים עכשיו תכנית עבודה של כמה שנים, כדי לעשות כל מיני מסלולי הסבה לנשי.

<ארווה רינאוי קאסם: אנחנו גם מתעסקים בהשמת אקדמאים בכמה תחומים של תחום הבריאות - - -

עאידה תומא סלימאן: ארווה, יותר ספציפי.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה עכשיו לפשוט את התכניות.

עאידה תומא סלימאן: תגידו מספרים.

עאידה תומא סלימאן: תגידו סטטיסטיקה, כמה תכניות יש, כמה מהן לנשים.

<ארווה רינאוי קאסם: אוקיי.

<ארווה רינאוי קאסם: תכנית אנתיאז היא תכנית אחת, היא תכנית ארצית, תחת חברת אלפנאר.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

<ארווה רינאוי קאסם: אנחנו התחלנו השנה להתעסק באקדמאים, כאשר נכון להיום יש לנו 250 אקדמאים שפנו אלינו ו-60% מתוכם הם נשים.

<ארווה רינאוי קאסם: בוא נגיד 90% מה-60% הן נשים שלמדו הוראה וחינוך לגיל הרך.

<ארווה רינאוי קאסם: התחומים שאנחנו אמונים עליהם הם תחומים של הסבה מקצועית למורים ומורות.

עאידה תומא סלימאן: תכניות.

<ארווה רינאוי קאסם: תכניות.

עאידה תומא סלימאן: התחלתם איזו שהיא תכנית?

<ארווה רינאוי קאסם: התחלנו הסבה מקצועית לתחום הנדל"ן ואנחנו מתחילים הסבה מקצועית לייעוץ ארגוני ואנחנו תוך כדי בנייה, כי יש עוד - - -

<אימאן אל קאסם: וגם עוד תכנית שהיא בשיתוף עם איימן, תכנית מרחבים, להכניס מורות מהמגזר הערבי למגזר היהודי.

עאידה תומא סלימאן: כן, תכנית מרחבים בארגון שהתחיל ומימן, כמו יוזמות קרן אברהם להכנסת מורות ערביות.

<אימאן אל קאסם: אני אצביע על הבעיה.

<אימאן אל קאסם: יש בעיה של עברית.

<אימאן אל קאסם: זאת אומרת הרמה של הערבית צריכה להיות ברמה מאד גבוהה כדי שבתי הספר במגזר היהודי יוכלו לקלוט את האנשים האלה.

<אימאן אל קאסם: עכשיו בתכנית שמים את הדגש כדי לחזק את השפה הערבית בכדי להגיע לרמה גבוהה, כדי שנוכל לעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<שפיע אלג'מאל: התחלנו בתכנית הערבית שזה יהיה חובה מהגן עד י"ב, בתוספת של שעות.

עאידה תומא סלימאן: תאמין לי, לפני שמתחילים ללמד בגן, שילמדו עברית בבתי הספר כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: מה שהיה קיים, שילמדו כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: ואולי את כל השיעורים שמושקעים בתורה ובתנ"ך ובחיים נחמן ביאליק, יתנו משהו כמו עברית שאפשר לדבר אותה.

<ארווה רינאוי קאסם: יש עוד בעיה קטנה עם תכנית מרחבים, שהם מחפשים מורים ומורות מאזור המרכז והדרום ואין ביקוש רב בצפון, אז זה לא נותן מענה לכל המורות המובטלות בצפון, לצערי.

עאידה תומא סלימאן: טוב, אני מבינה שזו תכנית חדשה שעוד לא קיבלה שום תוצאות שאפשר לדעת מהן איך להעריך את טיב העשייה שנעשית, אבל בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתביא איזה שהן תוצאות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחגי, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: הבנתי שאתה צריך לצאת.

<חגי פורגס: אז זהו, יש לי דיון אחר בוועדה אחרת בשתים עשרה וחצי.

<חגי פורגס: אני חגי, מהאגף למעונות יום במשרד הכלכלה.

<חגי פורגס: אני אשמח אם תמקדי אותי.

<חגי פורגס: קודם ציינת את מעונות היום והמשפחתונים והיו כמה נושאים.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, אנחנו דיברנו גם על מעונות יום ומשפחתונים בישיבה קודמת.

עאידה תומא סלימאן: ה-50 מיליון שקלים שנעלמו מהתקציב ירדו גם מה-25% של האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: את זה אנחנו כבר יודעים.

עאידה תומא סלימאן: איך אתלם תתקנו את המצב, אני לא שמעתי עדיין איך יתוקן המצב הזה, אבל בנושא של משפחתונים, אני יודעת שזה עדיין תקוע, לא התקדמתם כנראה במשא ומתן.

עאידה תומא סלימאן: לאן הלך תקציב המשפחתונים?

עאידה תומא סלימאן: יש לי שאלות לשנה שלמה.

<חגי פורגס: בסדר, אז אני אתחיל בהרחבת היצע המעונות היום במגזר הערבית.

<חגי פורגס: קודם כל מאז שנת 2011 הוקצו כ-1.1 מיליארד שקלים לבניית מעונות יום.

<חגי פורגס: בשנת 2014 עברנו לשיטת תקצוב חדשה, מהירה יותר, בלי הרבה חסמים, עם אפשרויות השתתפות ממשלתית הרבה יותר גבוהה ובמסגרת השיטה החדשה, אפשר לקרוא לזה אפילו רפורמה, נכנסו המון הטבות ועדיפויות למגזר הערבי.

<חגי פורגס: כמו שציינת, האחוזים ששריינו אותם למגזר הערבי היו 20%, עכשיו זה 25%.

<חגי פורגס: אנחנו נותנים שיעור השתתפות ממשלתית גבוהה יותר – 95% לעומת המגזר הכללי, שזה רק 90%.

<חגי פורגס: אנחנו מאפשרים תוספת תקציביות בגלל תשתיות היקפיות וכו'.

<חגי פורגס: הרבה הטבות שאנחנו נותנים.

<חגי פורגס: אנחנו עדיין מבינים ומבקר המדינה העיר על זה בדו"ח האחרון, שיש בעיות תכנון ברשויות הערביות ומבחינתנו תנאי סף זה שקיים היתר בנייה לקבל את זה, ואנחנו מכירים שיש פה איזו שהיא בעייתיות.

<חגי פורגס: אנחנו עובדים על יצירת מנגנון שילווה את כל הרשויות, במיוחד מהרשויות הערביות ש- - -

עאידה תומא סלימאן: המנהלה.

<חגי פורגס: מנהלת בינוי, ויוקצה לזה - - -

עאידה תומא סלימאן: איפה היא נמצאת?

<חגי פורגס: זה עכשיו בשלבים לקראת - - -

עאידה תומא סלימאן: אתה יודע כמה זמן אני שומעת זה בשלבים?

עאידה תומא סלימאן: שנה וחודשיים.

<קריאה: אפילו יותר.

עאידה תומא סלימאן: לא, אני דיברתי על עצמי – שנה וחודשיים.

<חגי פורגס: נכון.

<חגי פורגס: זה מכרז שהוא לא כזה פשוט, אבל אנחנו עכשיו בשלב מאד מתקדם, זה עולה לוועדת מכרזים בקרוב וזה יפורסם וייסגר, אנחנו מקווים עד סוף השנה ומוקצה שם כוח אדם ייעודי לרשויות מהמגזר הערבי, גם בליווי של הגשת בקשות וגם בביצוע ובתשלומים ובעמידה ביעדים וכו'.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: ממילא כל הנושא של מעונות יום ומשפחתונים הוא כל כך מסובך, כולל איך מנוצל התקציב הזה של בינוי מעונות, שהיה על זה סיפור גדול בשבוע שעבר, שכמעט לא נבנה כלום עם כל הכספים שהועברו, אבל באמת לא נוכל להיכנס לפרטי פרטים.

<חגי פורגס: רק להגיד, אנחנו רואים התקדמות מאד משמעותית, כולל ברשויות הערביות, גם בביצוע המזומנים וגם במעונות שנבנו ביחס לשנים קודמות.

<חגי פורגס: אנחנו תולים את זה ב - - -

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל בינתיים כל התקציב של המשפחתונים הוא תקציב מוגבל, אין בו שום ערך תוספתי שמאפשר לפתוח עוד משפחתונים עד שייבנו המעונות, וזה משאיר את הכפרים באותו מקום ואת הנשים באותו מקום.

<חגי פורגס: אז לגבי המשפחתונים, אני חייב להגיד שיש היקפים מאד גדולים של משפחתונים במגזר הערבי.

<חגי פורגס: אנחנו מכירים - - -

עאידה תומא סלימאן: מה?

<חגי פורגס: שהמגזר הערבי עושה שימוש נרחב מאד במשפחתונים שלנו.

עאידה תומא סלימאן: כי אין לו מעונות יום.

<חגי פורגס: נכון, נכון.

<חגי פורגס: מספר מעונות היום במגזר הערבי הוא נמוך ואנחנו מודעים לזה ואנחנו פועלים ובמשפחתונים אנחנו גם רואים את השימוש הנרחב שעושים שם.

<חגי פורגס: זה נכון שהתקציב של הפעלת המשפחתונים לא גדל בשנים האחרונות ועכשיו זה נמצא בדיוני התקציב לקראת שנה הבאה ואני יודע שיש על זה דיונים גם מול ועדת הכספים.

<חגי פורגס: הנושא הזה עולה והוא נמצא בדיונים.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<חגי פורגס: ברגע שיגיע תקציב, יש לנו מנגנון שיחלק את התקציבים האלה, שגם שם תהיה עדיפות ליישובים - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע לא במקום.

עאידה תומא סלימאן: אתם דרשתם תוספת תקציבים למשפחתונים?

<חגי פורגס: כן.

עאידה תומא סלימאן: המשרד שלכם דרש מהאוצר?

<חגי פורגס: מנכ"ל המשרד פנה ליושב ראש ועדת הכספים, שדנה בנושא והוא התייחס לזה.

<חגי פורגס: זה כתוב שם.

<חגי פורגס: היה מתווה והוא רוצה לחדש את המתווה הזה.

<חגי פורגס: זה מפורט במתווה.

עאידה תומא סלימאן: ונראה אותו בתקציב המדינה הבא?

<חגי פורגס: אני לא יודע.

<חגי פורגס: אני לא משתתף בדיוני התקציב.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לשני אנשים להתייחס, יש לנו דיון בעוד חמש דקות.

עאידה תומא סלימאן: שתי דקות לרון גרליץ מעמותת סיכוי ושתי דקות למר חוג'יראת מאלפנאר ודקה לסיכום שלי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<רון גרליץ: תודה עאידה.

<רון גרליץ: אני חושב שהדיון הזה מאד חשוב.

<רון גרליץ: אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב אחרת או לפחות לחשוב על פתרון אחר בנוסף לנושא של תעסוקת נשים ערביות.

<רון גרליץ: אנחנו מרוכזים מאד בשאלת הפתרון של בעיית ההיצע של נשים ערביות ואנחנו הרבה פחות מדי מקדישים את תשומת הלב לאיך לייצר ביקוש לנשים ערביות בשוק העבודה הפרטי.

<רון גרליץ: שוק העבודה הפרטי הוא שוק העבודה הכי גדול במדינה ויש שם בעיה של ביקוש.

<רון גרליץ: אני כמובן לא אחזור על הסקירה של ה חסמים, היא נאמרה פה הרחבה.

<רון גרליץ: האפליה על רקע לאומי, שחברת הכנסת אמרה את זה פה במילים יותר קשות ממני, היא גורם מאד חזק, שבסופו של דבר הוא גורם משמעותי שעומד בפני נשים ערביות וגם גברים ערבים כמובן, בכניסה לשוק העבודה.

<רון גרליץ: והפתרונות שלנו לתחום ההיצע, מערכת החינוך, האוטובוסים ומעונות היום, הם בסופו של דבר לא יעזרו לאישה הערבייה שקורות החיים שלה נפסלים בגלל שהיא ערבייה וגם לא יעזרו אם היא כבר מגיעה לראיון ובראיון לא רוצים לקבל אותה כי היא אישה ערבייה.

<רון גרליץ: אנחנו חייבים לתת מענה לחסם על רקע לאומי ולייצר ביקוש בשוק העבודה הפרטי לנשים ערביות.

<רון גרליץ: יש דרך לעשות את זה.

<רון גרליץ: אנחנו לא המקום היחיד בעולם שיש בו אפליה על רקע לאומי במקומות העבודה.

<רון גרליץ: בעיננו, לפי עמותת סיכוי, הדרך היחידה האפקטיבית לעשות את זה, היא על ידי קידום של העדפה על ידי מכרזי מדינה.

<רון גרליץ: חברות פרטיות שניגשות למכרזי המדינה, אני לא מדבר על חברות בבעלות ערבים - - -

עאידה תומא סלימאן: לבדוק את הייצוג אצלן.

<רון גרליץ: לבדוק את הייצוג של נשים ערביות בחברות פרטיות של כל מיני מכרזי המדינה.

<רון גרליץ: מדובר על עשרות מיליארדים שקלים בשנה.

<רון גרליץ: הדברים האלה נעשו, אני רוצה להדגיש, הדברים האלה נעשו במקומות אחרים בעולם וברגע שהמדינה העבירה לשוק הפרטי את המסר שחשוב לה כמה עובדים המדינה צריכה להכין רגולציה, שבה החברות הפרטיות שניגשות לקבל כספים של מכרזי מדינה יצטרכו לדווח כמה עובדים ועובדות ערביות יש להן ומה הן עושות כדי להגדיל את ייצוג העובדים הערבי; ובהמשך יהיה גם ניקוד עודף לחברות שמעסיקות עובדים ערבים.

<רון גרליץ: אני גם רוצה להגיד לנציגי משרדי הממשלה שנמצאים כאן, אנחנו בדקנו את זה לעומק, העלות של התכנית הזאת היא נמוכה בהרבה מהתועלת שלה למשק.

<רון גרליץ: המדינה רוצה לקדם תעסוקת ערבים ואנחנו חייבים לעשות איזה שהוא סוויץ'.

<רון גרליץ: כבר היום יש הרבה נשים ערביות שלמדו באוניברסיטאות הטובות, או שיש להן רכב או שיש להן קווי אוטובוסים ויש להן פתרון לילדים.

<רון גרליץ: אני לא מזלזל בפתרונות האחרים, הם נורא נורא חשובים, אבל הקבוצה הזאת - - -

עאידה תומא סלימאן: אם יש לך עוד רעיון כדאי להתחיל להגיד אותו עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: הזמן שלך מסתיים.

<רון גרליץ: לא, אני רק מסכם את הרעיון הזה, כי בעיני זה הרעיון שצריך לקדם.

<רון גרליץ: אני חושב שצריך להפעיל לחץ על משרד האוצר ובמיוחד על מנהל הרכש.

<רון גרליץ: המפתח מצוי במינהל הרכש.

<רון גרליץ: המפתח מצוי במינהל הרכש.

<רון גרליץ: המצב החוקי מאפשר להם לדרוש מהחברות דיווח כמה עובדים ערבים יש להם, זה צעד ראשון שיכול להיות מאד מאד משמעותי ואני מציע להקדיש מאמצים מול משרד האוצר ומול מינהל הרכש.

<רון גרליץ: זה ייצר ביקוש בשוק הפרטי, לנשים שכבר היום – חשוב להגיד – שכבר היום מוכנות לשוק העבודה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה רון.

עאידה תומא סלימאן: מר חוג'יראת בעניין ריאן.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש, סטטיסטיקה כבר קיימת.

<יאסר חוג'יראת: לא סטטיסטיקה, אני אדבר רק על עובדות.

עאידה תומא סלימאן: לא רק עובדות, גם על ראייה לעתיד נרצה לשמוע.

<יאסר חוג'יראת: אני אדם פרקטי ואולי נשנה את התמונה השחורה למשהו עם תקווה לעתיד.

<יאסר חוג'יראת: חברת אלפאנר מפעילה את כל מרכזי ריאן בארץ מהדרום ועד הצפון.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו מפעילים גם בעצם בחברה הבדואית בדרום, גם בדואים, צ'רקסים, גם החברה הערבית וגם בדואים.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו נמצאים בכל האוכלוסייה.

<יאסר חוג'יראת: אני אתן עובדות: בסך הכל מהקמת החברה, שהיא בעצם בת שלוש שנים וחצי, היו בה 37,000 משתתפים, מתוכם היו 23,000 נשים, שזה בערך 70%.

<יאסר חוג'יראת: מתוך ה-23,000 נשים שהיו אצלנו במרכזי, 63% מבחינת שנות לימוד הן 12 שנות לימוד ומעל ל-12 שנות לימוד - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מצטערת.

עאידה תומא סלימאן: אני ביקשתי לא סטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: תגיד לי את הדברים העיקריים.

<יאסר חוג'יראת: זה נתונים, זה לא סטטיסטיקה.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, נתונים-נתונים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע האם הסקתם איזה שהן מסקנות תוך שלוש השנים האלה ואיך אתם הולכים לדחוף את זה.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו הצלחנו להשים מתוך המשתתפות שיש לנו, כמעט 9,000 נשים, שזה בעצם 40% מהנשים שפנו אלינו למרכזי ריאן, אנחנו הצלחנו להשים אותן.

<יאסר חוג'יראת: כמובן שאנחנו עדיין מדברים על כך שהרוב זה משרות כניסה.

<יאסר חוג'יראת: צריך לקחת בחשבון שזה אנשים שבחיים שלהם לא יצאו לשוק העבודה.

<יאסר חוג'יראת: לכן מבחינתנו זה הישג.

<יאסר חוג'יראת: הראייה שלנו בעצם היא לשפר ואנחנו מפעילים עכשיו את תכנית אתמיאז בנושא הזה של השמת אקדמאים ואנחנו נכנסים עכשיו לתוך התהליך.

<יאסר חוג'יראת: אני מקווה שבשנה הבאה יהיו לנו - - -

באסל גטאס: אתם נמדדים לפי ההשמה או לפי הקליטה?

עאידה תומא סלימאן: גם וגם.

<יאסר חוג'יראת: גם וגם.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו גם השמה וגם קולטים.

עאידה תומא סלימאן: גם וגם, רק ההשמה שלכם, המעקב שלכם הוא לשישה חודשים וזה לא מספיק.

<יאסר חוג'יראת: לא, לא, אנחנו מלווים את המשתתפים שלוש שנים ולא שישה חודשים.

<יאסר חוג'יראת: ההתמדה שלנו נחשבת מחצי שנה ומעלה.

<יאסר חוג'יראת: זאת אומרת כשאנחנו אומרים השמות, אנחנו מתכוונים - - -

באסל גטאס: איזה סוגי עבודות הושמו?

<יאסר חוג'יראת: אצל רוב הנשים, ואנחנו מדברים כמובן בהתאם גם לפי ההשכלה שלהן, רוב הנשים זה פקידות, מכירות ועובדות מהסוג הזה.

עאידה תומא סלימאן: פקידות ושירותים.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו עכשיו נתמקד גם בתכנית אתמיאז על השמת אקדמאים בעתיד.

<יאסר חוג'יראת: בשנת 2015 ניצלנו כמעט את כל התקציב המיועד למרכזי ריאן, כמעט 90% מהתקציב נוצל וגם בשנה הזאת אני מקווה - - -

עאידה תומא סלימאן: איך אתם מסבירים את החלוקה של התקציבים במרכזים אצלכם, כאשר לפי החישובים שעשיתי, לאוכלוסייה הערבית הבדואית יש לכם משהו כמו 48% מהתקציבים הכלליים, לאוכלוסייה הערבית הכללית משהו בסביבות 28% ולאוכלוסייה הערבית דרוזית 10% ולמינהלה 17%.

<יאסר חוג'יראת: התקציבים נקבעו על פי החלטות ממשלה וזה לא אנחנו שקובעים את התקציבים.

<יאסר חוג'יראת: זה החלטות ממשלה.

עאידה תומא סלימאן: זה החלטות ממשלה?

<יאסר חוג'יראת: כן.

עאידה תומא סלימאן: אתם לא שולטים איך מתחלקים התקציבים בין המרכזים השונים שלכם?

<יאסר חוג'יראת: לא, לא.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו מקבלים תקציב לכל תכנית והחלוקה היא בתוך התכניות.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו לא שולטים בחלוקת התקציב - - -

עאידה תומא סלימאן: מי שולט?

<יאסר חוג'יראת: בעצם זה החלטות הממשלה דרך משרד הכלכלה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר משרד הכלכלה, נא לענות.

עאידה תומא סלימאן: משרד הכלכלה – אתם מחליטים איך מחלקים את התקציבים במרכזי ריאן?

עאידה תומא סלימאן: כי ידוע וברור כבר ונכתב בדו"ח מבקר המדינה, שהחלוקה היא לא שוויונית.

עאידה תומא סלימאן: יש מרכזי ריאן שנותנים תכניות ואפשרויות שלא קיימות במרכזים אחרים.

<מימי שמחה כהן: אז כמו שד"ר חוג'יראת הסביר, בעצם היו החלטות ממשלה בשנת 2010 עד שנת 2012.

<מימי שמחה כהן: אנחנו עדיין עובדים לפיהן עד שנת 2016.

<מימי שמחה כהן: אנחנו בפועל מקבלים את דו"ח מבקר המדינה בשלב הבא שאליו אנחנו כותבים עכשיו את המכרז הנוכחי.

<מימי שמחה כהן: מ-2017 תהיה שוויוניות ככל הניתן על פי צרכים בין כל האוכלוסיות שיהיו בתוך מרכזי ריאן.

<מימי שמחה כהן: הווה אומר שאת לא תראי את הפער הזה שראית עכשיו בתקציבים שהוקדשו, את תראי תקציב די דומה בין כל התכניות בחלוקה בין 2017 עד 2020.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה.

באסל גטאס: שאלה קטנה: איך משפיעה עליכם החלטת הממשלה 922?

באסל גטאס: אתה זוכר?

באסל גטאס: אתה יודע?

<יאסר חוג'יראת: בהחלטה החדשה יש בעצם תקציב של תעסוקה של כל התכניות של כל החברה, אני מקווה.

באסל גטאס: אתה זוכר כמה?

<יאסר חוג'יראת: זה 200 מיליון שקלים.

באסל גטאס: יש כבר לזה סעיף תקציבי?

עאידה תומא סלימאן: לשום דבר מהתכנית אין סעיף תקציבי עדיין.

<יאסר חוג'יראת: עדיין אין סעיף תקציבי.

<יאסר חוג'יראת: עדיין לא.

עאידה תומא סלימאן: לכל התכנית הכלכלית אין סעיפים תקציבים חוץ מהתוספתיים.

<יאסר חוג'יראת: זה בעצם לחמש השנים הבאות.

<יאסר חוג'יראת: אנחנו מדברים על 2017 עד שנת 2020.

עאידה תומא סלימאן: חוץ מזה שהיה קיים בתקציב המדינה.

באסל גטאס: 2016 כלול.

<מימי שמחה כהן: לא, 2016 זה עדיין בתכניות הקודמות.

<מימי שמחה כהן: הסעיף הספציפי של מרכזי ריאן אומר בשנת 2016 עדין מסתמכים על התכניות הקודמות.

<מימי שמחה כהן: 2017 עד 2020 – 200 מיליון שקלים.

באסל גטאס: אבל יש 50 מיליון שקלים בשנת 2016.

עאידה תומא סלימאן: בשנת 2016 זה התוספתי והתוספתי עוד אין לנו סעיף תקציבי.

עאידה תומא סלימאן: הם עוד לא יודעים מה, כי התוספתי עוד לא הועבר לסעיפים תקציביים, לצערי הרב.

עאידה תומא סלימאן: אני מודה אני חייבת לסיים, המוזמנים לדיון השני כבר נמצאים בחוץ, אבל קודם כל אני רוצה לסכם כך: זה אולי אחד מהדיונים הכי מפורטים ועמוקים ואני יודעת שיש נושאים שעוד לא נגענו בהם.

עאידה תומא סלימאן: זה כבר דיון רביעי בנושא תעסוקת נשים.

עאידה תומא סלימאן: החשיבות של הדיון הזה נובעת מזה שהמשרדים עכשיו מכינים את התכניות לשנה הבאה ואת התקציבים לשנה הבאה ואני ארצה שנעשה דיון, יכול להיות בעוד שבוע, בנושא הזה, כדי להשלים את מה שהיה חסר לנו בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: מה שברור, שיש פה אמירה מאד ברורה שמשרדי הממשלה חייבים לעשות הערכה לתכניות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: קודם כל הם צריכים לנצל יותר את התקציבים המוקצים.

עאידה תומא סלימאן: מי שטוען שהוא רוצה להוציא את הנשים הערביות וכל הזמן מדבר על זה בצורה שלילית, כאילו אנחנו אלה, הנשים הערביות שפוגעות בכלכלה בזה שלא יוצאות לעבוד, שיתחיל להפשיל שרוולים, ינצל את התקציבים שהיו אצלו ויעשה תכניות מתאימות שכן פותחות את שוק העבודה בפני הנשים כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: נכון שנעשו מאמצים עד עכשיו, אני מברכת על המאמצים שהניבו פרות, אבל כולם יודעים שהם עוד לא הגיעו אפילו ליעדים שאפשר לדבר עליהם בגאווה.

עאידה תומא סלימאן: המטרה שלי היא להתכנס לכיוון של תכנית כללית ואני אקרא מפה ונתחיל לעבוד על קריאה לוועדה מיוחדת או של מנכ"לים או של ועדת שרים שאולי תאציל את סמכויותיה למנכ"לים שלה, שיבנו תכנית כוללנית שמקשרת בין התכניות הקיימות.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שמידע שנמצא במשרד מסוים לא עובר או תכנית מדינית שנמצאת, מדיניות שנמצאת במשרד לא עוברת למשרד השני.

עאידה תומא סלימאן: שילוב הנשים הערביות בתעסוקה לא יכול להתקיים כל עוד שאין באמת תכנית כללית, כוללת, שמשלבת ראייה של כמה תחומי עשייה בכמה משרדים.

עאידה תומא סלימאן: כמובן כל הנושאים של אזורי תעשייה, מחר אנחנו נדבר יותר בוועדת כספים על אזורי תעשייה.

עאידה תומא סלימאן: משנת 2010 ועד היום לא הושלם אפילו אזור תעשייה אחד.

עאידה תומא סלימאן: בעניין מעונות ומשפחתונים הנושא גם כן תקוע והכספים מפוזרים גם בתוך הקו הירוק וגם מחוץ לקו הירוק, על זה אנחנו יודעים.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבאמת הגיע הזמן שהמשרדים יעשו הערכה לתכניות שלהם.

עאידה תומא סלימאן: המסמך הזה יעזור לכם גם כן ומסמך של מבקר המדינה, ונלך לכיוון קריאה ברורה לוועדת שרים שתתעסק רק בנושא תעסוקת נשים ערביות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולם.