ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 484, 2016-11-09 09:30

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו במסגרת הדיון על התקציב לשנים 2018-2017.

משה גפני: אנחנו מתכבדים בהשתתפותו של שר התחבורה והבטיחות בדרכים, מנכ"לית המשרד, הצוות הבכיר של המשרד.

משה גפני: אנחנו נדון היום על תקציב המשרד.

משה גפני: משרד התחבורה הוא משרד גדול מאוד, שנמצא בשנים האחרונות בתנופת פיתוח.

משה גפני: מדינת ישראל די פיגרה בעניין של הסעת המונים לעומת מדינות אחרות בעולם המערבי, או בעולם בכלל.

משה גפני: יש היום התקדמות, אבל בינתיים אנחנו סובלים מהפקקים.

משה גפני: המשרד הוא משרד גדול מאוד, התקציב שלו הוא גדול.

משה גפני: רק השבוע העברנו עוד כספים לנושא של סבסוד התחבורה הציבורית.

משה גפני: לעומת זאת, אנחנו מצטערים על תאונות הדרכים שלאחרונה אנחנו שומעים עליהן הרבה מדי פעמים, ואנחנו מקווים ומתפללים שהתופעה הקשה הזאת תפחת באופן משמעותי.

משה גפני: אדוני השר, הבמה לרשותך, אם אתה יכול להציג בפני חברי הוועדה את המשרד ואת התקציב שלו.

ישראל כץ: בוקר טוב.

ישראל כץ: אני שמח להיות כאן עם צוות המשרד המורחב, החברות, בעלי התפקידים המרכזיים, להופיע כאן בדיון על התקציב.

ישראל כץ: אנחנו לא באים להתלונן ולערער על תקציב משרד התחבורה.

ישראל כץ: פעם הייתי גם בצד הזה של השולחן.

ישראל כץ: אני מכיר את טבלת הבקשות שכל משרד בדרך כלל מניח.

ישראל כץ: קרן תתאר את זה.

ישראל כץ: אנחנו סיכמנו תקציב, ואנחנו אחראיים למה שכלול בו ולביצועו, כדי להמשיך את מה שקורה בשנים שבהן אני נמצא במשרד התחבורה.

ישראל כץ: אתמול מישהו אמר ששברתי את השיא הישראלי בתור שר תחבורה, למעלה משבע שנים וחצי, נדמה לי.

ישראל כץ: זה נחמד.

ישראל כץ: יש כאן יעדים שנקבעו ודברים שקרו, וממשיכים לקרות, במגוון תחומים.

ישראל כץ: קרן תציג את הדברים, ביחד עם הגורמים המתאימים.

ישראל כץ: אני רק אגע בכמה נקודות.

ישראל כץ: אתמול חנכנו באופן רשמי את רכבת העמק.

ישראל כץ: היה אתנו חבר הכנסת איתן ברושי, ראש הממשלה.

ישראל כץ: היו המון אישי ציבור, לא לפי חתך פוליטי, זה מה שהיה יפה.

ישראל כץ: באו יהודים, לא יהודים.

איתן ברושי: מכל הרשויות.

ישראל כץ: נדמה לי שהמארח אפילו אמר מעל הבמה - - -

איתן ברושי: הוא אמר שהוא לא במפלגה הנכונה.

ישראל כץ: זו הגדרה שלו.

ישראל כץ: היה טקס מרשים, מרגש.

ישראל כץ: זה חידוש של היסטוריה, ביחד עם מתן כלים בהווה לערים, לכפרים, לקיבוצים, ליהודים, לערבים, לכל מי שגר שם.

ישראל כץ: ומה שהיה יפה, שעד חנוכת הקו כבר הספיקו 100,000 איש לנסוע בו.

ישראל כץ: נכון שהנסיעות חינם, וגם וידאנו שזה יתחיל לפעול לפני חול המועד, אבל אם אני לוקח מול זה את התחזיות – ואני מזכיר את זה, כי זה קשור לתוכן הדיון – ואת המאבק שהיה לי מול הגישה המסורתית, שזה לא כלכלי, ושאף אחד לא ייסע באזורים האלה, וכולי, אז 100,000 איש זה הרבה מאוד, ואני בטוח שגם בתום התקופה הראשונית זה יתייצב על אלפים רבים.

ישראל כץ: אני עוקב אחרי זה, ואני שואל אנשים באופן פרטני, ופתאום נפתחים להם אופקים לגור ולהקים עסקים.

ישראל כץ: לגור פה ולעבוד שם, ולהיפך.

ישראל כץ: תחבורה ציבורית, ורכבת בפרט, עשו בכל העולם, מארצות-הברית – שסיימה היום הליך בחירות, שלפי מה ששמעתי, כבר אפשר לברך את הנשיא הנבחר, דונלד טראמפ ואת ארצות-הברית על ההליך הדמוקרטי של המדינה המובילה בעולם.

ישראל כץ: אני והיושב-ראש בטוחים שהיחסים הטובים והמיוחדים ימשכו עם כל חלקי הציבור האמריקאי והנציגים שלהם, ומאחלים להם בהצלחה.

טלב אבו עראר: היית רוצה שהוא ינצח?

ישראל כץ: אנחנו לא נכנסנו לדבר הזה, יש לנו מספיק בעיות כאן.

ישראל כץ: אני הזכרתי את נושא הפיתוח של רכבות, כבישים, תשתיות.

ישראל כץ: זה קרה בארצות-הברית כבר לפני קרוב ל-200 שנה, 200-180 שנים, וזו חלק מהעוצמה של אמריקה.

ישראל כץ: אגב, היום – לא שאני לא מוכן להתחלף אתם – מול מדינות מתקדמות באירופה ובאסיה, הם כבר בפיגור משמעותי מאוד, עם היעדר חידוש של הדברים האלה.

ישראל כץ: זה דבר שהמנהיגות שם, כולל שני המועמדים שהיו, וגם הנשיא הנבחר, ציינו שהם רוצים לשים דגש ולפתוח בתנופת השקעות בתשתיות בכל תחומי התחבורה, הכבישים, לחדש את הכבישים, הרכבות, שדות תעופה, נמלים.

ישראל כץ: זה מביא אותנו למה שאנחנו עושים.

ישראל כץ: זה קרה באירופה אחרי מלחמת העולם השנייה – תכנית מרשל הייתה תכנית שהתשתיות היו חלק מרכזי בה – ובאסיה בעשרות השנים האחרונות.

ישראל כץ: מה שאנחנו עושים כאן, חברות וחברי הכנסת, וכל מי שכאן, הוא פשוט מהפכה.

ישראל כץ: אנחנו משנים את ההיסטוריה של המדינה, ועושים את זה בעצמה רבה ובהיקף רחב, עם כותרת ודגל.

ישראל כץ: תכנית נתיבי ישראל היא תכנית שאושרה באופן אידיאולוגי על-ידי הממשלה בשנת 2010, זה לפני שש שנים, אבל היא הוכנה גם קודם.

ישראל כץ: הכותרת שלה: חיבור הנגב והגליל, וכמובן, ירושלים ושאר המקומות.

ישראל כץ: על זה הוספנו את כל התכניות הרב-שנתיות, ואת כל פיתוח מיזמי הסעת המונים בערים הגדולות, כל מה שבתווך, הרפורמות ושאר הדברים.

ישראל כץ: אני שמח שאני, בגיבוי הממשלה, מוביל את התהליכים האלה לכל אורך התקופה הזאת.

ישראל כץ: כמובן, באופן טבעי, תוך כדי, יש דברים שרוצים לעשות גם אותם.

ישראל כץ: אמר לי פעם חבר הכנסת יעקב פרי – אני אתן לו קרדיט – לפני כמה חודשים, כשהייתי בוועדה בכנסת: ככל שתעשה יותר, ירצו יותר.

ישראל כץ: אני שם לב לזה, אגב.

ישראל כץ: היום אני כל כך שמח שבאים אלי ראשי רשויות מהנגב, או מהגליל – לא שיש להם טענות, כולם מלאים במחמאות, אבל הם רוצים עוד.

ישראל כץ: עוד איזה כביש, ועוד דבר, ועוד אנחנו משפרים את התחבורה הציבורית.

ישראל כץ: כשאין, אף אחד לא מבקש, כי לא מצפים, לא מאמינים שזה יכול להיות.

ישראל כץ: והיום יש, והדברים מתקדמים בצורה משמעותית מאוד.

ישראל כץ: גם אתם כחברי כנסת, באופן טבעי – לא מצפים שתעמדו ותחמיאו כל הזמן.

ישראל כץ: לא כל הזמן, לפעמים זה בסדר.

ישראל כץ: אתם תצביעו, ומצביעים, על הנקודות שדורשות – כנציגי ציבור אתם רוצים שיהיו עוד דברים, ויותר מהר, וכולי, וזה לגיטימי לגמרי.

ישראל כץ: אנחנו עושים את עבודתנו.

ישראל כץ: אנחנו גם קשובים להערות של הציבור, גם שלכם, גם של כל מי שעוסק בדברים, אבל עושים את העבודה, וזו צריכה להיות נקודת המוצא, שמתבצעת כאן מהפכה גדולה מאוד.

ישראל כץ: כשאני מסתכל כאן על מי שמייצג מן העיר או מן הכפר, או מכל מקום, אני רואה מול עיני את מה שקורה שם.

ישראל כץ: אני רואה את הרכבות הקלות, ואני רואה את פיתוח התשתיות בנגב, בגליל, ובכל מקום.

ישראל כץ: טרכטנברג בוועדה, כשהוא היה, אמר שכל גידול של אחוז בתחבורה הציבורית הוא 400 מיליון שקל רווח למשק.

ישראל כץ: וזה נכון.

ישראל כץ: אגב, מינואר אנחנו במהפך של רפורמת המחירים, שכלל גם שילוב בין כלי תחבורה – רכבות, אוטובוסים ואחרים.

ישראל כץ: השלמנו אותו באפריל, שדאגנו שאף יישוב ישראלי לא יישאר מחוץ לרפורמה.

ישראל כץ: הרפורמה מטרופולינית, אבל אף יישוב לא יישאר מחוץ לרפורמה, ואני יודע ששואלים מה עם הבין-עירוני?

ישראל כץ: יהיה גם בין-עירוני, אבל היום כולם כבר בתוך המטרופוליני, ויש כאלה שהם בשני מטרופולינים.

ישראל כץ: והציבור עולה על גלגלים ומצביע על האוטובוסים, על הרכבות.

ישראל כץ: יש גידול של כ-5.5% בנסיעות באוטובוסים.

<קרן טרנר: כבר יותר.

ישראל כץ: כבר יותר, לפחות לפי הדוח הקודם, ו-16%-15.5% ברכבת.

ישראל כץ: זה לא קרה הרבה מאוד שנים, המגמה הייתה של רגרסיה, הייתה מגמה הפוכה.

ישראל כץ: בתחבורה ציבורית, בניגוד לתשתיות רגילות, התועלות השלמות הן שהדברים מתחברים.

ישראל כץ: צריך לטפל בתחנה המרכזית שיוצאים ממנה ומגיעים אליה, לטפל בכביש, לטפל באיכות האוטובוס, איכות הנהג, כמובן, בתחנה המרכזית שגם מגיעים אליה.

ישראל כץ: כל מה שקורה באוטובוס, אמצעים לבעלי מוגבלויות, כל הדברים בתוך העיר, מחוץ לעיר.

ישראל כץ: חייבים לוודא שיהיו נת"צים, שתהיה אכיפה, ומערכות הסעת המונית, רכבות קלות תחתית, עילית, מטרוניות.

ישראל כץ: כל מה שקורה, והולך לקרות יותר ויותר.

ישראל כץ: כשזה מתחבר, זה נותן את מה שיש במדינות רבות, וזו מערכת מושלמת של תחבורה ציבורית.

ישראל כץ: גם היום יש שיפור, אבל הוא לא יכול להיות כולל כל עוד לא נסיים את התכנית שנקראת "מהיר לעיר" בגוש דן בעיקר, ששם זה הכי צפוף, של נת"צים.

ישראל כץ: העברנו חוק באמצעות הכנסת, אכיפה אלקטרונית על-ידי העיריות עצמן.

ישראל כץ: המשטרה לא פנויה, עם כל היכולות שלה, לעשות אכיפה בנת"צים, למרות שהיא מסייעת כרגע.

ישראל כץ: אנחנו עושים את חלקנו.

ישראל כץ: אנחנו במשא ומתן מול "אגד" ו"דן", שהם חצי מהתחבורה הציבורית, כל השאר כבר יצא במסגרת רפורמות, ואנחנו מציבים דרישות חד-משמעיות בנושא רמת השירות ובנושא תוצאות.

ישראל כץ: גם קבענו לוח זמנים עד סוף 2018.

ישראל כץ: אנחנו נגמור את לבת הנת"צים והאכיפה, והם יתאימו את עצמם לכך שאוטובוס לא רק יוצא בשעה מסוימת, אלא גם מגיע בשעה מסוימת.

ישראל כץ: ואם יש חריג ולא רוצה שיקנסו אותו, הוא צריך לנמק.

ישראל כץ: המערך הזה של שיפור האוטובוסים, הכנסת כלי הסעת ההמונים, הרכבות, כל שאר הדברים האחרים עם העדיפות, ברמזורים, בדרכים, יובילו למערכת אחת שלמה של תחבורה.

ישראל כץ: הרכבות המהירות הכבדות הן חלק מזה, וכל שאר הדברים.

ישראל כץ: אני אומר עוד פעם, הכביש החדש הוא לא האויב של התחבורה הציבורית.

ישראל כץ: הוא גם משמש לנסיעה בטוחה יותר, חוסך חיי אדם – דיברת, אדוני היושב-ראש, על תאונות – והוא גם משמש לתחבורה ציבורית וגם לתחבורה הפרטית.

ישראל כץ: אבל הנורמה הנהוגה בעולם, שאנחנו צריכים להחיל אותה, שלא רק 20% נוסעים בתחבורה ציבורית, אלא 40% נוסעים.

ישראל כץ: ולא רק הציבור החרדי, שמצטיין בשימוש בתחבורה ציבורית, אלא כלל הציבור, כולל מעמד בינוני, מנהלים ואחרים.

ישראל כץ: בשעות העומס, בשעות העבודה, נוסעים בתחבורה ציבורית.

ישראל כץ: בזמנים ובשעות אחרות, יכולים גם כמובן לנסוע בתחבורה הפרטית עם מכוניות זמינות, בטוחות וחדישות.

ישראל כץ: אנחנו מטמיעים את כל האמצעים של מערכות התרעה.

ישראל כץ: רואים בזה חשיבות עצומה, מעבר לטיפול הקונבנציונלי בבטיחות הרכב ובשיפור התשתיות, גם לצמצום נפגעים בתאונות.

ישראל כץ: אפשר להגיד שמה שאנחנו עושים כמשרד תחבורה – ואני מעולם לא מסיר מעצמי אחריות על דבר שיש לי בו סמכות, אבל הדברים הוגדרו – היה דיון גם בוועדת הכלכלה – בין המשרדים, וגם תוקם ועדת שרים, שראש הממשלה יזם.

ישראל כץ: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים אחראי באופן ישיר – כשלצדו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שגיורא רום עומד בראשה, ועכשיו מארגן אותה תוך כדי תנועה להיות גוף שפועל בהתאם לסמכויות שיש לו או אין לו, אבל עם כל היכולות, והתמקדות בנושאים שבהם הרשות יכולה לתרום.

ישראל כץ: משרד התחבורה, בנושא התשתיות, בטיחות הרכב והכשרת הנהג, עושה מעל ומעבר.

ישראל כץ: לגבי הכשרת הנהג, אני מצטער שלא מאפשרים לי להשלים את הרפורמה של הפרטת מבחני הנהיגה תוך כדי פיקוח.

ישראל כץ: אני שומע את כל הדעות.

ישראל כץ: יש כאן מצב מוזר, אני שר ותיק, ולא מהשרים שלא פעילים, ואני הגעתי למסקנה – אגב, אין לי אידיאולוגיה של הפרטה.

ישראל כץ: אני מנעתי את הפרטת הנמלים הקיימים, אני בחרתי באלטרנטיבה של הקמת נמלים חדשים שיתחרו.

ישראל כץ: אין לי אידיאולוגיה כזאת, יש לי אידיאולוגיה של תחרות ושל שירות נכון.

ישראל כץ: הגעתי למסקנה שאין דרך אחרת לאפשר לצעירות והצעירים לגשת למבחן בתוך שלושה ימים, ואם הם נכשלים, בתוך שבוע או 14 יום מבחן נוסף, אלא בשינוי השיטה והוצאת הפעילות לגורמים פרטיים עם פיקוח ממשלתי הרבה יותר הדוק מאשר היום.

ישראל כץ: זה פשוט לא יאמן שיש גורמים שמרשים לעצמם לחשוב שצריך להקפיא את המצב הקיים.

ישראל כץ: אני מכבד בתי דין לעבודה, מכבד את כל הפסיקות שלהם.

ישראל כץ: אני מקווה שנשכנע אותם, כמו שהיה בהתחלה בנמלים, ברכבת, בתעופה, בשמיים הפתוחים.

ישראל כץ: תמיד נתקלנו בבתי דין לעבודה, הצלחנו לשכנע אותם, וגם לשנות את המציאות.

ישראל כץ: וגם הוועדים בסוף מאושרים במקומות האלה.

ישראל כץ: לא יכול להיות שאי-אפשר יהיה לאפשר למאות אלפי צעירים וצעירות לעשות את התהליך הזה בצורה נכונה, כי זה פוגע גם בהכשרה שלהם – מה שהם לומדים הם שוכחים, מתעכבים, לא זמינים.

ישראל כץ: אבל כל מה שקשור להארכת תקופת הליווי לחצי שנה, זה היה צעד לא פשוט, הוא כן מוכיח את עצמו.

ישראל כץ: ליווי מבוגרים זה כלי בלי רגיל למנוע תאונות ולהכשיר צעירים, בדרך כלל בני משפחה, לנהוג בצורה טובה יותר גם אחרי קבלת הרישיון.

ישראל כץ: בטיחות הרכב – כל הנורמות הכי גבוהות שיש, ויסבירו כאן, ומערכות ההתראה, שאנחנו פועלים ללא לאות להכניס אותן כמכשיר משמעותי מאוד.

ישראל כץ: וכמובן התשתיות, שכל מדינת ישראל רואה את התנופה שקורית כאן, את ההיקף, את המשמעויות גם.

ישראל כץ: כאשר סמוך ליישובי הבדואים בנגב, חבר הכנסת, ידידנו, סוללים דרכים וכבישים אמתיים ולא אלתורים, אז התנאים שם הם שונים לגמרי.

ישראל כץ: ואני עמדתי על זה שכביש 6 יוארך דרומה, גם כשאמרו לי שזה לא כלכלי, ושהוא יוארך צפונה כשאמרו לי שזה לא כלכלי.

ישראל כץ: ואני רואה את התועלות בכל מקום.

איתן ברושי: אדוני השר, היתרון שלך הוא שאתה מעמיד את פקידי האוצר מההתחלה במקום.

איתן ברושי: יש שרים שפקידי האוצר מנהלים אותה.

איתן ברושי: אתה מנהל את האוצר.

איתן ברושי: לכן אני מציע שכולם ישמעו – כץ מנהל את האוצר, ולא האוצר מנהל את כץ.

איתן ברושי: כדאי להפוך את זה להחלטה של הוועדה.

משה גפני: מה ההחלטה?

איתן ברושי: שנותנים גיבוי לשר שמוכיח שאפשר לנהל את האוצר, ולא לתת לאוצר להיכנס לכל מקום.

איתן ברושי: למה לא? מה שמגיע, מגיע.

איתן ברושי: מגיע לאוצר לחטוף, ומגיעה לו מחמאה.

ישראל כץ: לא מקדשים מלחמות ומאבקים סתם.

ישראל כץ: אני רוצה להגיד לך, איתן, לגבי הדבר הזה, אני בהחלט אחד שמגבש מדיניות, וכאשר היא קיימת אני גם מוודא שהיא תתבצע.

ישראל כץ: אבל אני מגבש אותה יחד עם אנשי המקצוע.

ישראל כץ: זכותם להגיד כל דבר.

ישראל כץ: ומי שלא עושה דיונים מקדימים עם אנשי המקצוע, יש לו חסר בגיבוש המדיניות.

ישראל כץ: לאחר מכן, כשמתכנסים סביב מדיניות אחת, מבצעים אותה.

ישראל כץ: אין דבר כזה לזגזג, לברוח, להמציא, ואת הדברים האלה אנחנו מכירים במדינה.

ישראל כץ: רכבת העמק, שהייתה איזו תחלופה – בהתחלה גם רצו למנוע את הוצאתה בכל הנימוקים.

ישראל כץ: באמצע הביצוע של נתיבי ישראל, כבר הושקעו שני מיליארד, אמרו תקפיאו את הפרויקט, גם את הרכבת לכרמיאל.

ישראל כץ: ואני לתומי שאלתי – שאלתי דרג פקידותי – ומה עם הכסף שהושקע כבר?

ישראל כץ: מה, ירד לטמיון?

ישראל כץ: אמרו: שיקבר באדמה, רק שהרכבת לא תושלם כי אף אחד לא ייסע בה ולא יהיה שום דבר.

איתן ברושי: בוגרי השכלה גבוהה.

משה גפני: איתן, אני רוצה שהשר ישלים.

משה גפני: אין לנו יום ארוך.

משה גפני: אגב, אני רוצה שתדע, אתה יכול להגיד את כל הדברים האלה, להילחם עם האוצר וכולי, משרד התחבורה במשרד הראשי, תקציבו ירד.

משה גפני: למשל בבטיחות בדרכים הייתה הוצאה למעשה 135 מיליון, יש עכשיו 87 מיליון.

משה גפני: איפה עלה באופן דרמטי, על מה שאתה מדבר?

משה גפני: מה שהאוצר מסכים עם משרד התחבורה – כל הפיתוח, גם של הרכבות, גם של הכבישים, גם של כל המעברים.

משה גפני: זה כלכלי.

משה גפני: יש מזה רווח שאתה רואה אותו מיד.

משה גפני: האוצר זה לא סיפור פשוט, זו לא סיסמה.

ישראל כץ: הדיאלוג ביניכם הוא מאוד מרשים – אחד מנצל את זה כדי לתת מחמאות, אחד כדי למתוח ביקורת.

ישראל כץ: יש לכם מספיק זמן גם בלי הופעותיי.

ישראל כץ: הדברים הם הרבה יותר מורכבים.

ישראל כץ: קרן היא המנכ"לית - - -

משה גפני: היה נראה פה מאיתן ברושי שהגענו לימות המשיח, אנחנו עוד לא.

משה גפני: במשרדים החברתיים, שהאוצר יהיה נחמד, ואז נראה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, איש הקואליציה, אם התמיכה נראית לך רחבה מדי ואתה רוצה לצמצם אותה, יש לך דרכים אחרים לעשות את זה.

משה גפני: לא הייתה פה ביקורת, ולא צמצום ולא שום דבר.

משה גפני: רק שידעו חברי ועדת הכספים את המצב.

משה גפני: אנחנו עוד לא במצב פשוט.

ישראל כץ: אמרתי את זה גם לחבר הכנסת ברושי – אנחנו מגבשים מדיניות, והגישה של פקידי האוצר באופן בסיסי היא גישה מקצועית, אבל בדברים שקשורים למדיניות, אנחנו פועלים לשכנע במדיניות שלנו באופן מקצועי.

ישראל כץ: צריך להבין גם שגם בזיכרון הארגוני שמשתמר בפקידות האוצר, מאחר ורואים שמשהו מצליח, גם אם התנגדו לזה פעם, אין להם טעם להתנגד היום, לכן הם פתוחים יותר היום לדברים האלה.

ישראל כץ: אני מציע לכל אחד להצליח במה שהוא עושה, ויהיה לו הרבה יותר קל לקבל גיבוי לשאר הדברים.

ישראל כץ: גם אני אוהב לגבות דברים שמצליחים.

ישראל כץ: כי במדינת ישראל יש תופעה שמי שנכשל בא לבקש עוד כסף, או תנאים, או כל מיני דברים.

ישראל כץ: אני הייתי בממשלה בהרבה דיונים.

ישראל כץ: כשהייתי בטוח שיהיה דיון דרמטי אחרי איזה כישלון בתחומים כאלה ואחרים, באים הגורמים ובמקום להסביר למה נכשלו, אומרים עכשיו תיתנו לנו עוד כסף ועוד אמצעים.

ישראל כץ: אני משתדל לבקש על סמך המלצות.

ישראל כץ: יש כאן צוות מצוין, שעושה את עבודתו, ויעשה.

ישראל כץ: אני עוד פעם רוצה להדגיש בנושא תאונות דרכים והדברים האחרים – אני מסתכל - - -

משה גפני: למה יש ירידה בתקציב הזה?

ישראל כץ: בוא נאמר כך, ההשקעה בנושא הבטיחות היא פי כמה וכמה וכמה ממה שהייתה כשנכנסתי לתפקידי בשנת 2009.

ישראל כץ: אגב, נכנסתי לתפקידי ב-2009, ב-2008 – זו השנה שאני משווה אליה – היו 450 הרוגים.

ישראל כץ: כל הרוג זה דבר נורא, וכל פצוע זו טרגדיה.

ישראל כץ: לאחר מכן, ב-2009 הייתה ירידה, וב-2010 וב-2011 הייתה עלייה, אבל לא כותבים את זה.

ישראל כץ: ב-2012 הייתה ירידה דרמטית, ואחרי זה בשנים 2013, 2014, 2015 הייתה עלייה.

ישראל כץ: יכול להיות שהשנה תהיה עלייה.

ישראל כץ: כרגע אנחנו לא בודקים מגמות, אבל בנתונים של למעלה משבע שנים, הייתה ירידה של קרוב ל-30% במספר ההרוגים בתאונות דרכים ביחס לשבע השנים שלפני זה.

ישראל כץ: אלה העובדות, ואני אומר אותן כדי שתושבי המדינה ידעו, וכולם ידעו, מה המגמה.

ישראל כץ: זה אגב, למרות שיש כאן גידול של מאות אלפי רכבים בכל שנה.

ישראל כץ: זה נמדד באופן מוחלט, לא באופן יחסי, לשאר הדברים.

ישראל כץ: המצב הוא לא משביע רצון, אבל - - -

מיקי רוזנטל: אבל זאת הייתה השאלה, למה קיצצתם בתקציב הזה?

מיקי רוזנטל: עם כל הכבוד למה שאמרת עד עכשיו, השאלה הייתה למה קיצצתם?

ישראל כץ: המיתולוגיה שהיו 550 מיליון שקלים – מעולם לא היה תקציב בפועל של 550 מיליון שקלים, אפילו לא חצי מזה, כשאני נכנסתי לתפקיד.

ישראל כץ: על הנייר היה.

ישראל כץ: אתם רוצים לדבר על הרשות?

ישראל כץ: בבקשה.

ישראל כץ: הקימו רשות מתוך רצון טוב.

ישראל כץ: אני חבר בממשלה ב-2003 – תנועת "אור ירוק", אבי נאור דחף קמפיין ציבורי להקים רשות לאומית לבטיחות בדרכים מתוך רצון טוב וכוונה שהדברים ירוכזו, ויהיה גוף עם סמכויות, עם יכולת ועם כספים, שיוכל לכוון משרדים ואת כל הגורמים שעוסקים בדבר.

ישראל כץ: שר התחבורה יהיה שר הבטיחות בדרכים, והוא יכוון גם את הרשות וגם את המשרד.

ישראל כץ: אלא מה?

ישראל כץ: תוך כדי הליך החקיקה נולד כאן תינוק פגום לחלוטין.

ישראל כץ: לא הועברה שום סמכות לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, גם לא מהמשטרה.

ישראל כץ: אני אומר את זה באופן עובדתי, לא הצליחו להקנות סמכויות לרשות.

ישראל כץ: בתוך הליך החקיקה בכנסת, המשרד לביטחון פנים, המשטרה, לא הסכים שהרשות תקבל סמכויות כלשהן מול משטרת התנועה.

ישראל כץ: המשרד לביטחון פנים אחראי, המשטרה אחראית על משטרת התנועה.

מיקי רוזנטל: הסכימו לקבל את הניידות.

ישראל כץ: משרד החינוך לא הקנה שום סמכויות לרשות לגבי החינוך בפועל, החינוך התחבורתי.

ישראל כץ: משרד הבריאות לא הקנה שום סמכויות לגבי גופי הצלה ומד"א.

ישראל כץ: משרד המשפטים לא הקנה שום סמכויות לגבי בתי הדין לתעבורה.

ישראל כץ: מה כן חשבו לעשות?

ישראל כץ: אמרו ניתן לרשות תקציב, שבאמצעות הקצאה או אי-הקצאה של התקציב היא תוכל לכפות מדיניות על הגופים שאמורים להיות מתוקצבים.

ישראל כץ: אבל שני דברים מאפיינים את הניסיון הזה – א', התקציב לא היה מעוגן ומוגן.

ישראל כץ: זה לא פרח מוגן.

ישראל כץ: מתחילתו הוא היה על הנייר, ובזה האוצר מתמחה, לשחוק תקציבים, מה עוד שלא היה אחוז ביצוע מתאים.

ישראל כץ: והדבר השני, הגופים סרבו לנהוג לפי התזה הזאת.

ישראל כץ: אמרו אתם נותנים כספים, או לא נותנים כספים, עם כל הכבוד, למשרד החינוך יש את החינוך התעבורתי, שר אחד רוצה כך, שרה אחת רוצה כך.

ישראל כץ: המשטרה לאורך השנים לא הייתה מוכנה לנוסחה הזאת, שהיא מקבלת מהרשות, ואז היא ממלאת הנחיות של הרשות או את המדיניות שלה.

ישראל כץ: כל התקציב התוספתי הזה הוא בידי משרד האוצר.

ישראל כץ: לשר התחבורה והבטיחות בדרכים אין תקציב לתת לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בין אם הוא נמוך, ובין אם הוא גבוה.

ישראל כץ: משרד האוצר, במסגרת תקציב המדינה, מקצה לרשות.

ישראל כץ: השר צריך להיות הגורם שלוחץ ופונה ועושה, וכך עשיתי.

משה גפני: מי נמצא מהאוצר?

<קריאה: אני.

משה גפני: אתם תצטרכו להסביר למה יש הפחתה בנושא הבטיחות בדרכים.

ישראל כץ: אני כן רוצה להציג מה בכל זאת קורה.

ישראל כץ: המשרד היחיד שהרשות עובדת מולו – עם חוק או בלי חוק – בצורה מלאה, הוא משרד התחבורה.

ישראל כץ: נציגי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יושבים בוועדות, שאני לא יושב בהם כשר, לקבוע מהם מוקדי סיכון בתוך היישובים לפי פרמטרים מקצועיים ביחד עם המשטרה, משרד התחבורה, כל הגורמים האחרים.

ישראל כץ: גם מוקדי הסיכון הבין-עירוניים.

ישראל כץ: הם נמצאים בתוך הצוות כדי לקבוע מה העדיפות שצריך לתת לפי פרמטרים שונים, ועבודות נוספות מול משרד התחבורה.

ישראל כץ: אבל אין להם סמכות – וגיורא, אם תיתנו לו, הוא יפרט את הקונספט שהוא מגבש.

מיקי רוזנטל: אבל אם אין סמכויות ואין תקציב, בשביל מה?

מיקי רוזנטל: אולי צריך לסגור את הרשות.

מיקי רוזנטל: זה לא רלוונטי.

ישראל כץ: שנייה, זו רק ההקדמה.

חמד עמאר: אדוני השר, אני שומע אותך ממש בהתלהבות.

חמד עמאר: למה לא ניסית לשנות?

חמד עמאר: אתה בעצמך אמרת שאתה נמצא שם יותר משבע שנים.

חמד עמאר: למה לא ניסית לשנות?

ישראל כץ: עם כל הכבוד, אתם קוטעים אותי באמצע הדברים.

ישראל כץ: אני נתתי הקדמה.

ישראל כץ: זו הייתה הקדמה.

ישראל כץ: ההקדמה היא שזה המצב של הגוף כפי שהוא הוקם.

ישראל כץ: אין לו תקציב מעוגן שהאוצר מתחייב לתת אותו, ואין לו סמכויות פורמליות מול גופים שאינם משרד התחבורה.

ישראל כץ: זאת המציאות.

ישראל כץ: בתוך הדבר הזה גיורא מנסה לגבש עכשיו, ביחד אתנו, חוק חדש.

ישראל כץ: אם יהיה אפשר לקבל סמכויות ממשרדים, מה טוב, ובכל מקרה להתאים - - -

משה גפני: מי זה גיורא?

ישראל כץ: גיורא רום.

ישראל כץ: אגב, כמו שאני עושה תמיד, בגופים רציניים, הוא קיבל מנדט.

ישראל כץ: הוא ממליץ מי יהיו חברי הדירקטוריון לצדו, הוא מאתר אותם לפי התרומה שהוא חושב שהם יכולים לתרום.

ישראל כץ: הוא מאתר מנכ"ל, שפרש.

ישראל כץ: אגב, כמו שעשיתי עם הקודמים.

ישראל כץ: כשיש גוף, יש אחראים, ואני חושב שמי שמוביל הוא אדם שיש לו מחויבות ויכולת, אנחנו נותנים את הגיבוי.

ישראל כץ: לכן, מצד אחד יצטרכו להסדיר את סמכויות הרשות, את פעילות הרשות, אבל – עכשיו אני אומר את החלק החיובי, המאוד מאוד משמעותי – ההשקעה שאנחנו משקיעים בתחום מרכזי של התשתיות היא פי אלף, ויותר, מכל מה שתוכנן להיות מוקצה באופן פורמלי ולא הוקצה לרשות.

ישראל כץ: כשאנחנו סוללים כביש חדש מגולני לעמיעד – כמו שעשינו קודם לכיוון גולני, ולבית שמש, כביש 38, והכביש לאשקלון במקום הכביש הבריטי העתיק, ובדרום, בצפון, ליד כל המקומות – אנחנו מחליפים כביש אדום בוהק בכביש כחול, ירוק, איך שאתם רוצים.

ישראל כץ: מה זה החלפה?

ישראל כץ: החלפה עמוקה, אמתית, יותר מאיזו כיכר או רמזור.

ישראל כץ: אלו השקעות שמחליפות תשתיות מסוכנות בתשתיות מודרניות.

ישראל כץ: זה עדיין לא פוטר את הנהגים לנהוג לפי החוק, לא לחצות אור אדום, לא לחצות פס לבן, לא לעשות סיבובים, לא לנסוע בלי חגורות.

ישראל כץ: רוב התאונות – ואני אומר את זה דווקא מאמצע השנה הזאת.

ישראל כץ: בתחילת השנה, חצי שנה הייתה ירידה דרסטית.

ישראל כץ: מהקיץ, כמעט כל התאונות, כמעט כולן – אני לא מוריד מהממשלה אחריות לעשות את מה שהיא צריכה – זה לא הגורם האנושי, הפשע האנושי.

ישראל כץ: הפשע האנושי.

ישראל כץ: דברים שהם ממש – אני לא אומר זדון, חלילה, כי אף אחד לא מתכנן.

ישראל כץ: לא רשלנות, הרבה יותר מזה.

ישראל כץ: ואנשים נפגעים, ואנשים פוגעים.

ישראל כץ: לכן אני תמיד אומר, לצד ההצבעה על מה שצריך לעשות, ואנחנו עושים בקנה מידה – כביש 31 המסוכן, שלפני שנה ומשהו נהרגו שם שמונה נשים, וכל הזמן נפגעים בתאונות חזית.

ישראל כץ: מי האריך, אחרי מאבקים עם אותם פקידים, את כביש 6 עד שוקת, דרומה, שהוא כבר מוכן, ובסוף החודש גם הפנייה לבאר-שבע תהיה בלי רמזורים הלוך וחזור?

ישראל כץ: זה מחליף את כביש 31.

ישראל כץ: ומאז גמרנו את הכול, חוץ מקטע אחד שהייתה בעיה בהפקעות מול חורה, ועכשיו עושים אותו, אחרי שגמרו את ההפקעות.

ישראל כץ: מחברים מערד עד שוקת, משוקת עד תל-אביב והגליל.

ישראל כץ: כביש רחב, זה הפתרון האמתי מבחינת תשתיות.

ישראל כץ: זה יותר מכל תקציב שתוכנן אי-פעם.

ישראל כץ: אחמד טיבי מדבר על הכביש הנורא לטייבה, שכבר ניסה הרבה ממשלות, ואת כולנו כבר בעבר, והוא כן נכנס עכשיו לתכנית הרב-שנתית.

אחמד טיבי: אני מבקש המשכיות בנאומים של המליאה, עקביות.

ישראל כץ: אני יכול להביא דוגמאות מכל מקום בהתאם להזנחה שהייתה, בהתאם לדברים שהיו.

ישראל כץ: ההשקעה היא עצומה, והמאבק בתאונות הדרכים הוא משמעותי מאוד בכל מה שקשור לתשתיות.

ישראל כץ: לכן כשהרשות מתוקצבת בסעיף תשתיות כך וכך, ויחד עם זאת היא שותפה מלאה למיליארדים של תשתיות, זה אותו דבר, וזה הרבה יותר מזה.

ישראל כץ: כל נושא התשתיות הוא נושא מרכזי - - -

מיקי רוזנטל: יש גם את המרכיב של ההרתעה והחינוך, ובו צמצמתם, והוא משמעותי מאוד.

ישראל כץ: אל תגיד אתם.

ישראל כץ: בהערה אחרונה לנושא, גם על דעת השר לביטחון פנים החדש, שלקח מחויבות, וזה דבר ראוי לציון – הוא ביקש, ואני מיד נעניתי, כי זה גם שיקף את המציאות – התקציב המשלים למשטרת התנועה, שהוא זניח ביחס להיקף תקציבה, שעבר דרך הרשות, מתחילת שנת 2016 עובר ישירות למשטרה ולמשרד לביטחון פנים.

ישראל כץ: בשום דרך של תקציב או אחריות, אין שום אחריות למשרד התחבורה, לרשות הלאומית לבטיחות, על פעילות משטרת התנועה.

ישראל כץ: אגב, זה היה בפועל גם כך, אבל בגלל הטריק הזה, שהיה נוח מאוד גם לאוצר – הוא מקצץ ואומר תלכו לרשות.

ישראל כץ: אתם תעבירו ישירות.

ישראל כץ: המשרד דורש ישירות.

ישראל כץ: כל נושא האכיפה, שהוא משמעותי מאוד, זו הזרוע השנייה אחרי התשתיות שהיא הכי משמעותית, הוא חייב להיות מתוקצב גם ממשרד האוצר כלפי ביטחון הפנים והמשטרה, וגם במשטרה כלפי אגף התנועה.

ישראל כץ: כל החלטה הם יכולים לקבל במסגרת העדיפות התקציבית שלהם בתוך המערכת שלהם.

ישראל כץ: לכן הממשלה מטפלת בנושא הבטיחות בדרכים בצורה עוצמתית ומשמעותית.

ישראל כץ: היא גם משפרת את כל הדברים שצריכים לעשות.

ישראל כץ: הנהג עצמו – אסור שיפטרו אותו לטובת הנהג, שלא ייפגע ולא יפגע.

ישראל כץ: יותר מדי פעמים אני שומע זה אשם, זה אשם וזה אשם, אבל אין פנייה לנהגים אפילו מצד אישי ציבור – תנהגו ותשמרו על עצמכם ועל אחרים.

ישראל כץ: את מכלול הדברים האלה אני רואה כמקשה אחת, ואני אשמח שקרן תמשיך.

משה גפני: לפני קרן, אני אבקש קודם מחברי הכנסת, לאחר מכן את תציגי, בגלל שלחלק יהיו שאלות.

משה גפני: אני אבקש שתשיבו לי.

משה גפני: בקצרה.

אחמד טיבי: אדוני, שאלה קצרה, אני יוצא לפגישה במשרד האוצר.

אחמד טיבי: הכביש שדיברת עליו, האם הוא מתוקצב, כביש טייבה 444?

אחמד טיבי: ומתי יתחילו לעבוד?

ישראל כץ: חבר הכנסת טיבי, אתה יודע שאני לא אומר לעולם על דבר שהוא קיים, אלא אם כן הוא כבר קיים.

משה גפני: התשובה חיובית.

ישראל כץ: כשאני אומר שזה קיים, זה כבר מתוכנן ומקודם לקראת ביצוע.

ישראל כץ: לא על שאיפות.

משה גפני: יש שם לכביש הזה?

<קרן טרנר: 444.

<קרן טרנר: זה כביש ארצי.

אחמד טיבי: הוא שר לעומתי, אבל אנחנו נפגשנו אתו להרבה פגישות מקצועיות.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר לך שלמרות התהום הפוליטית בינינו, לגבי פרויקטים של ראשי רשויות ומה שאנחנו ביקשנו ממנו, תמיד מצאנו אוזן קשבת.

אחמד טיבי: יש עוד שצריך לעשות, אנחנו לא מרוצים לגמרי.

משה גפני: תודה רבה, אדוני השר.

משה גפני: חמד עמאר, ואחרי זה מיקי רוזנטל.

משה גפני: אני רק מבקש להגיד לך משפט לפני זה.

משה גפני: אמרת ביקורת, לא ביקורת.

משה גפני: אתה יודע – אתה היית בוועדת הכספים הרבה שנים – אנחנו צריכים לאשר תקציב.

משה גפני: ובתקציב שלך, בטיחות בדרכים, מופיע סעיף שיש בו 87 מיליון שקל – זו לא ביקורת, אולי אנחנו נצטרך לקבל החלטה – כאשר ההוצאה למעשה ב-2015 הייתה 135 מיליון.

משה גפני: אם זה עובר למקום אחר - - -

ישראל כץ: סעיף המשטרה ירד כאן, זה מה שהסברתי.

ישראל כץ: זה מועבר ישירות.

משה גפני: זה לא קשור לעניין הזה, בסדר.

משה גפני: אנחנו מבקשים על המספרים, זה הכול.

משה גפני: אני עומד על דעתי שלמשרד האוצר יש כוח עצום, בניגוד לאיתן ברושי.

ישראל כץ: אני אומר קטגורית, אני אשמח שהרשות תתוקצב בכמה שיותר כספים שמשרד האוצר ייתן אותם.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כל, אנחנו לא יכולים לקחת ממך את העשייה.

חמד עמאר: אנחנו מאוד מברכים גם על החניכה של רכבת העמק שהייתה אתמול.

חמד עמאר: זה פרויקט חשוב מאוד לפריפריה.

חמד עמאר: אנחנו רואים גם את הרכבת לכרמיאל, אני עובר שם בכל יום.

חמד עמאר: אנחנו רואים תנופה.

חמד עמאר: אנחנו נוסעים.

חמד עמאר: אנחנו אנשים שנוסעים מהצפון לירושלים כמעט בכל יום, ואנחנו רואים את השינוי בדרכים וכל מה שקשור לשם.

חמד עמאר: אחד הדברים שראיתי בתקציב, לדוגמה, ירידה בכבישים הבין-עירוניים משנת 2017 - - -

ישראל כץ: בין-עירוני?

חמד עמאר: הנה, כאן רשום 5.7 - - -

ישראל כץ: לכל מקום שאני הולך באים אלי אנשים ואומרים לי אין מקום שאין עבודות.

חמד עמאר: יחסית לתקציב 2017.

חמד עמאר: זה מופיע בחוברת.

חמד עמאר: זה מופיע בחוברת.

חמד עמאר: דבר שני, הנושא של המגזר - - -

ישראל כץ: ואני עוד שיבחתי את קרן על תוספת המיליארדים שהיא השיגה.

ישראל כץ: צריך לברר את הסוגיה הזאת.

חמד עמאר: אנחנו מסתכלים על התקציב, אנחנו לא מדברים על - - -

משה גפני: המנכ"לית, אני מבקש לרשום את השאלות.

חמד עמאר: נקודה שניה, כבישי יישובי מיעוטים – נכון יש תנופה.

חמד עמאר: אבל השר יודע, וכל אחד יודע, שהפערים בין היישובים הערביים, הדרוזים והיישובים היהודים הוא אדיר.

חמד עמאר: ולא יכול להיות מצב כזה שהתקציב של הפיתוח העירוני בתוך היישובים הלא יהודים הוא 200 מיליון שקל, לעומת התקציב שם, יותר מארבעה מיליארד שקל.

ישראל כץ: בתוך היישובים?

ישראל כץ: לא, ממש לא.

ישראל כץ: אגב, יש העדפה מתקנת מוחלטת, אז זה אני יכול להגיד.

חמד עמאר: זה לפי הנתונים שאני קיבלתי.

ישראל כץ: הפרופורציות הן לטובות הישובים הלא יהודים.

חמד עמאר: לפי הנתונים שקיבלתי, ברשויות הלא יהודיות 200 מיליון שקל הולכים להשקיע בכבישים העירוניים, לעומת - -

ישראל כץ: בתוך היישובים.

חמד עמאר: בתוך היישובים.

<קרן טרנר: כמעט תמיד המגזר הלא יהודי הוא כמעט כפול.

<קרן טרנר: הוא 1.5 או כפול.

חמד עמאר: אנחנו יודעים את המצב שם.

חמד עמאר: הרי אם נשקיע אפילו עשר - - -

משה גפני: קרן, בבקשה, ב-11:00 יש מליאה.

חמד עמאר: המצב מאוד מאוד קשה ביישובים.

משה גפני: יכול להיות שזה מחוסר ידע.

משה גפני: את תצטרכי להשיב.

חמד עמאר: הנקודה החשובה היא רשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: אנחנו רואים מגמה של עלייה בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: בכל העולם הייתה ירידה בתאונות הדרכים.

חמד עמאר: אצלנו המגמה היא הפוכה.

חמד עמאר: יכול להיות שאנחנו הצלחנו לפתח את הכבישים, לפתח גשרים, לפתח רכבת, אבל בנקודה הזאת אנחנו נכשלנו.

ישראל כץ: אתה מכיר את הנתונים?

ישראל כץ: נתוני ה-OECD?

ישראל כץ: כל הרוג זה דבר נורא, וכל פצוע.

ישראל כץ: ישראל נמצאת במקום גבוה לחיוב יחסית בכל המדינות האלה.

ישראל כץ: זה לא נכון.

חמד עמאר: כל הרוג בשבילנו זה עולם ומלואו.

חמד עמאר: אם אנחנו מדברים היום על 324 הרוגים מהתחלת השנה, לעומת 2014, שהיו 319, ב-2012 היה 290.

ישראל כץ: ב-2008 היו 450.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לרדת.

חמד עמאר: אני חושב שמשרד התחבורה צריך לקחת את הנושא של תאונות דרכים ולשים את זה בראש סדר העדיפויות של השר.

ישראל כץ: אתה חושב שזה לא בראש סדר העדיפויות?

ישראל כץ: אני מאוד מתקומם מהאמירות האלה.

ישראל כץ: זה לא בראש סדר העדיפויות אתה חושב?

חמד עמאר: אני בטוח, כי כל חיי אדם זה מאוד חשוב לכל אחד.

ישראל כץ: יש משהו שאנחנו יכולים לעשות ולא עושים?

חמד עמאר: אני חושב שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים – שאתה עכשיו הצגת תמונה עגומה מאוד - - -

ישראל כץ: אני אומר את האמת.

חמד עמאר: בסדר, אבל אתה נמצא שם יותר משבע שנים.

ישראל כץ: יפה, - - - החוק הזה פועל, ועושים - - -

חמד עמאר: מזמן היינו צריכים לשנות, לתת להם סמכויות, לחוקק את חוק הרשות, לעשות את כל הדברים האלה.

חמד עמאר: מזמן.

חמד עמאר: אנחנו לא צריכים לחכות להיום.

ישראל כץ: אני יכול לתת סמכויות בחוק על חשבון משרד המשטרה?

חמד עמאר: אנחנו צריכים לראות – או שאנחנו עושים את הרשות כמו שצריך, שהיא תתפקד כמו שהיא צריכה לתפקד, או שאנחנו נגיד שאנחנו לא צריכים רשות.

חמד עמאר: אבל אני חושב שאנחנו אומרים שאנחנו רוצים רשות, ואתה אמרת שאנחנו רוצים רשות, ועצם העובדה שהבאת יושב-ראש חדש – ואני מכיר אותו, ואת העשייה שלו ואת התרומה שלו, ואני מאמין שהוא יתרום מאוד.

ישראל כץ: כמי שעוסק בתחום, אתה יודע שהחוק הוא חוק שלא הותאם כמו שצריך.

ישראל כץ: צריך לטפל בזה, והתחלנו - - -

חמד עמאר: לכן אנחנו צריכים לשנות.

חמד עמאר: בוא נשנה אותו.

מיקי רוזנטל: תשנה אותו.

חמד עמאר: בוא נשנה אותו.

חמד עמאר: בוא נשנה אותו.

מיקי רוזנטל: אם זה לא מתאים, החוק לא טוב, אני מקבל.

חמד עמאר: בוא נשנה אותו.

מיקי רוזנטל: זו האחריות שלכם לשנות אותו.

ישראל כץ: אני אגיד לך את האמת, אני לא מעריך שיש משרד שיסכים לוותר על סמכויות עבור הרשות.

ישראל כץ: ניסינו כמה פעמים.

מיקי רוזנטל: זה לא אמור להיות תירוץ.

מיקי רוזנטל: באמת, אני אומר לך עם כל הכבוד.

חמד עמאר: אדוני השר, אתה, עם היכולות שלך – וכאן קיבלת שבחים גם מהאיש שלא נמצא במפלגה הנכונה, לפי השבחים שהוא נתן.

חמד עמאר: אתה יכול לעשות את זה, ולתת את הסמכויות לרשות, ולהתקדם עם הרשות.

חמד עמאר: תודה.

מיקי רוזנטל: אני רואה שגפני כבר קצר רוח.

משה גפני: כן, אני קצר רוח.

מיקי רוזנטל: אדוני, אמרת, ובצדק אמרת, שככל שעושים יותר, יש דרישות יותר.

מיקי רוזנטל: אגב, זה האויב הכי גדול של מערכת החינוך, שאם היא מצטיינת, אז בוגרי המצטיינים רוצים יותר, וזה טוב שכך.

מיקי רוזנטל: אדוני קיבל הרבה מחמאות, ובאמת יש עשייה.

מיקי רוזנטל: אבל אני רוצה לדבר אתך לא על תחושות, אלא על נתונים.

מיקי רוזנטל: אני אדבר רק על תחום אחד, לא נדבר כבר על התאונות.

מיקי רוזנטל: נדבר רק על תחום התחבורה הציבורית.

מיקי רוזנטל: יש תוספת של מיליארדים לתחבורה הציבורית בתקציב הזה, מה עכשיו אני מתלונן?

מיקי רוזנטל: אני מתלונן כי אני אומר לך שהדיון הוא אף פעם לא על מסד עובדתי.

מיקי רוזנטל: אני הלכתי לבדוק את העובדות.

מיקי רוזנטל: העובדות שיש בידי הן מטרידות ביותר.

מיקי רוזנטל: ההשקעה בתחבורה ציבורית בישראל נמוכה ב-86% מהממוצע העולמי – תקשיב טוב.

מיקי רוזנטל: אורך הנת"צים בישראל הוא 14 מטר ל-1,000 תושבים, לעומת 150 מטר בעולם.

מיקי רוזנטל: המהירות הממוצעת שבגינה אנשים לא עולים על תחבורה ציבורית – האוטובוס בארץ זוחל – האוטובוס בארץ נוסע ב-16 ק"מ לשעה, לעומת 25 ק"מ לשעה בערים מפותחות בעולם.

חמד עמאר: הישראלים נוסעים 133 נסיעות בתחבורה ציבורית בשנה, לעומת 250.

חמד עמאר: אלה העובדות, ועם העובדות צריך להתמודד, ולא עם הרצון הטוב – ויש לך רצון טוב, ועשית, וזה נרשם לזכותך.

חמד עמאר: אבל התקצוב של התחבורה הציבורית והתכנון בתוכו לוקה בחסר, משום שמצטרפים למדינת ישראל 250 רכבים פרטיים בשנה, וזה לא עומד בפרופורציות בכלל אל מול ההשקעה בתחבורה הציבורית.

חמד עמאר: ככל שלא בולמים את הדבר הזה, זה סותם את האפשרויות של התחבורה הציבורית להשתפר, כמו שאמרתי לך.

חמד עמאר: אין פתרונות לטווח בינוני.

חמד עמאר: זאת אומרת, ברגע שקניתי אוטו חדש, אתה רוצה שאני אשים אותו בבית?

חמד עמאר: אין פתרונות לתחבורה ציבורית לטווח קצר.

חמד עמאר: כל הכספים שאתם הבאתם עכשיו, זה בכמויות, ואני באמת גאה, הם ייתנו את פירותיהם בעוד חמש או עשר שנים.

חמד עמאר: אבל אם אנחנו לא פותרים עכשיו – אני לא צריך להגיד לך איך אנשים תקועים בפקקים במדינת ישראל.

חמד עמאר: וזה לא רק עניין של חינוך, זו בחינת אלטרנטיבות.

חמד עמאר: זה ביצה ותרנגולת.

חמד עמאר: אם אתה לא יכול להגיע בזמן סביר בתחבורה הציבורית, אתה לא תיסע בתחבורה הציבורית, נקודה.

חמד עמאר: וההשקעות האלה הן כאמור השקעות לטווח ארוך, והן בלתי מספקות בעליל.

חמד עמאר: זה אחד.

חמד עמאר: שתיים, אני רוצה להגיד לך משהו על האגרות.

חמד עמאר: התפרסם אתמול העניין הזה של האגרות.

חמד עמאר: אתם שודדים את הנהגים הישראלים.

חמד עמאר: שודדים.

חמד עמאר: אתם זה משרד התחבורה.

ישראל כץ: אגרות גובה משרד האוצר.

מיקי רוזנטל: אל תגיד שזה לא אתה.

חמד עמאר: אגרות זה משרד האוצר.

חמד עמאר: אגרות זה משרד האוצר.

מיקי רוזנטל: אגרת רכב במדינת ישראל היא פי 5 - - -

ישראל כץ: אני קובע אותה?

מיקי רוזנטל: היא פי 5.

מיקי רוזנטל: ההכנסות מנהגי ישראל לתקציב המדינה הם 40 מיליארד שקלים.

מיקי רוזנטל: אתה יודע את זה.

מיקי רוזנטל: בבלו, באגרות וכולי.

מיקי רוזנטל: 40 מיליארד.

מיקי רוזנטל: הנהגים לא מקבלים את זה חזרה.

ישראל כץ: - - - חבר הכנסת טרכטנברג על המדיניות התקציבית במדינת ישראל.

ישראל כץ: המשרד לא קובע מסים ישירים ועקיפים.

ישראל כץ: אני גם לא קובע כמה מס מכל רכב, ואני לא קובע את גובה האגרה.

ישראל כץ: ההכנסות לא הולכות למשרד, אלא למשרד האוצר.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להגיד לך שטפיחה על השכם מגיעה לך, אבל שאננות היא דבר מדאיג מאוד.

מיקי רוזנטל: אני לא הכנסתי עוד את נושא זיהום האוויר, את מספר האנשים שזה עולה לנו, שמתים.

מיקי רוזנטל: לא הכנסתי את כל הדברים האלה.

מיקי רוזנטל: אני רק אומר לך שהמאבק שלך להאריך את הדרכים, לפתוח דרכים חדשות לרכבות, הוא מבורך.

מיקי רוזנטל: הקול שלך בנושא התחבורה הציבורית הוא קלוש מדי.

מיקי רוזנטל: הוא חלש מדי.

ישראל כץ: הרכבת הקלה בתל-אביב היא לא תחבורה ציבורית?

מיקי רוזנטל: הוא חלש.

מיקי רוזנטל: אתה לא יכול להתגאות רק במה שעשית.

מיקי רוזנטל: הרכבת הקלה לא תעזור בכלום אם לא יהיו מהתחנות שלה נקודות הסתעפות והסעה למקומות העבודה ולמקומות המגורים.

מיקי רוזנטל: אנשים לא ייסעו בזה.

מיקי רוזנטל: אין פתרונות בתקציב לכל הבעיות האלה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: אדוני השר, היושב-ראש, כל העובדים בתשתיות משרד התחבורה, אני מצטרך לברכות.

איתן ברושי: הייתי אתמול, כאמור, בטקס של רכבת העמק, ואני צפיתי בה בכל התקופה האחרונה.

איתן ברושי: גפני יצא, בעיני הוא המומחה לאוצר.

איתן ברושי: שר התחבורה בא עם ניסיון עשיר, והיתרון של רכבת העמק הוא שאי-אפשר היה לעצור אותה כי השר הפך את הפרויקט הזה לבלתי הפיך.

איתן ברושי: האוצר בשלב מסוים הבין ששר התחבורה עבד בכמה כיוונים כך שהרכבת הפכה להיות עובדה.

איתן ברושי: אם זה היה תלוי באוצר, הם היו עוצרים אותה.

איתן ברושי: אז אני כן רוצה לומר שיש משקל גדול לנחישות של השר והמנכ"ל, ולא לתת לאוצר להיכנס לאן שהוא לא צריך.

איתן ברושי: אני רוצה לומר לך, השר, ולמנכ"לית איזו בקשה או הערה.

איתן ברושי: אתם עוסקים הרבה בתחבורה הציבורית, ודיברנו על המטרופולינים לפני תקופה קצרה.

איתן ברושי: אבל נוצר פער בין הפריפריה – לא רק מועצות אזוריות, אבל בעיקר – בכך שקשיש גמלאי שמקבל 50% הנחה בכרטיס תחבורה ציבורית לא יכול ליהנות מההנחה כי אין לו תחבורה ציבורית, או שאין לו תחבורה מספיקה לצרכים שלו.

משה גפני: גפני, עכשיו זה במיוחד בשבילך.

משה גפני: בגלל מגבלת הזמן – נתתי ברכות, עכשיו אני רוצה להגיד בקשה.

משה גפני: המדינה נותנת לכל מי שהגיע לגיל הפנסיה 50% בתחבורה ציבורית.

משה גפני: למי שאין תחבורה ציבורית בהיקף הנדרש לא מקבל את ההנחה.

משה גפני: אני רוצה להציע למנכ"לית, לחברים פה, למי שעוסק בזה, לנסות לתכנן את התחבורה הציבורית לפי צרכים, ולא לפי לוחות זמנים כלליים.

משה גפני: זאת אומרת, תחבורה שמשרתת אזורי תעשייה, משרתת השכלה גבוהה, משרתת בריאות, משרתת תעסוקה.

משה גפני: קשישים למשל – עשינו חשבון, אדוני היושב-ראש, ואדוני השר, שבמרחב הכפרי משלמים 11 מיליון שקל את הפער בין 50% כרטיס אוטובוס לעלות בפועל של הסעות למרכזי יום לקשיש.

משה גפני: יש פה ממש קיפוח.

משה גפני: מצד אחד מרחיבים, לפי הדברים, את התחבורה הציבורית, מצד שני, נותנים הנחות לגמלאים, אבל הן לא באות לידי ביטוי.

ישראל כץ: מה הטיעון, שאין באזורים האלה מספיק אוטובוסים?

איתן ברושי: במקום אחד אתה עולה על אוטובוס, מגיע למועדון קשישים או לבית חולים, או למקום אחר להשכלה או לתעסוקה.

איתן ברושי: במקומות שהתחבורה היא בנגישות נמוכה - - -

ישראל כץ: אתה מדבר על המועצה האזורית?

איתן ברושי: למשל, לא רק, אבל גם מועצות מקומיות.

איתן ברושי: למשל מועצה אזורית.

איתן ברושי: בוא נתכנן את התחבורה עם העלות הנדרשת כך שהיא משרתת יעדים, ולא לוחות זמנים כלליים שעובר אוטובוס ונוסע ריק.

איתן ברושי: אם לא, צריך לתקצב, והגשנו על זה שאילתה לשר הרווחה.

איתן ברושי: איך אנחנו יכולים לפצות אוכלוסייה שאיננה נהנית ממה שהמדינה נותנת לאזרחים, לפחות במרכז?

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מנואל טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: בוקר טוב, אדוני השר.

מנואל טרכטנברג: תודה על דבריך.

מנואל טרכטנברג: לא ארבה בברכות, אבל העבודה שלכם לאורך שנים נותנת את אותותיה, ואנחנו מברכים על כך.

מנואל טרכטנברג: אני מסתכל על הנעשה, ואני מסתכל על ספר התקציב.

מנואל טרכטנברג: כל מה שאני אגיד מכאן ואילך – הדברים לא מופנים אליך ולא למשרד התחבורה, אלא לממשלת ישראל, כי מדובר על סדרי עדיפויות לאומיים ברמה הכי גבוהה.

מנואל טרכטנברג: לא משרד התחבורה.

מנואל טרכטנברג: משרד התחבורה עושה את שלו, ועושה את מלאכתו נכונה.

מנואל טרכטנברג: ברמה הלאומית, מה שהולך לקרות במדינת ישראל, על סמך הנתונים שיש בידינו ועל סמך התקציבים הבאים, זו הרעה מתמדת בפרמטרים הבסיסיים של זמן commuting, ואני רוצה לתת לכם מספר אחד.

מנואל טרכטנברג: הזמן הממוצע של נסיעה לעבודה במדינת ישראל עומד – תלוי איזה חישוב, יש איזשהו טווח – על בין 50 ל-55 דקות ליום.

מנואל טרכטנברג: רק להשוואה, בניו-יורק, הפקוקה, הנוראית, 39.4.

מנואל טרכטנברג: בלוס אנג'לס, שזה מקום איום ונורא, 29.6.

מנואל טרכטנברג: אנחנו כמעט פי 2.

מנואל טרכטנברג: ואני אומר לכם באחריות, אחרי עבודה שאני הזמנתי - - -

דוד ביטן: כמה היה לפני עשר שנים?

מנואל טרכטנברג: בארץ?

מנואל טרכטנברג: הייתה הרעה.

מנואל טרכטנברג: הייתה הרעה.

דוד ביטן: אני הייתי נוסע מראשון לתל-אביב שעה ורבע.

מנואל טרכטנברג: בממוצע - - -

דוד ביטן: היום אני נוסע 40 דקות.

מנואל טרכטנברג: אני מצטט נתונים.

מנואל טרכטנברג: תעשה עם זה מה - - -

דוד ביטן: אני יודע מה אני נוסע.

מנואל טרכטנברג: דוד, אני לא בא בטענות פוליטיות ולא כלום.

דוד ביטן: לא עניין של פוליטיות, אני לא יודע מאיפה הנתונים.

מנואל טרכטנברג: אני מסתכל על הנתונים, גם על התקציבים.

מנואל טרכטנברג: הייתה עלייה משמעותית.

מנואל טרכטנברג: אבל בואו נראה – ההקצאה לכבישים לעומת תחבורה ציבורית היא בערך 50-50, חצי-חצי.

מנואל טרכטנברג: 5.5 מיליארד, 5.5 מיליארד.

מנואל טרכטנברג: בהרשאה להתחייב, שזה עם הפנים לעתיד, אז נכון שב-2017 יש יותר לתחבורה ציבורית, ב-2018 שוב פעם 50-50.

מנואל טרכטנברג: גם יחסית, השקעה אחת מול השנייה, וגם אבסולוטית אל מול הצרכים, אנחנו בנתיב ברור של הרעה בפרמטר המרכזי הזה של זמן commuting.

מנואל טרכטנברג: אמירה שנייה, אדוני השר – ושוב פעם, זה לא מופנה אליך - - -

ישראל כץ: אני יכול להגיד לך בהערה, אין פרויקט אחד של תחבורה ציבורית שמעוכב בגלל סיבות תקציביות.

מנואל טרכטנברג: אז יש פה בעיה של תכנון.

ישראל כץ: זה רשום כאן.

מנואל טרכטנברג: אז יש פה בעיה של תכנון.

מנואל טרכטנברג: אז יש פה בעיה של תכנון.

<קריאה: לא, אין שום בעיה של תכנון.

דוד ביטן: תגיד את הנתונים - - -

מנואל טרכטנברג: דוד, שנייה.

מנואל טרכטנברג: שנייה.

מיקי רוזנטל: אתה לא היית פה - - - נתונים - - -

משה גפני: דוד.

משה גפני: דוד.

משה גפני: מיקי.

משה גפני: אי-אפשר לקיים דיון כזה.

מיקי רוזנטל: - - הם גרועים מאוד.

מיקי רוזנטל: הם השתפרו, אבל הם עדיין במצב רע.

דוד ביטן: אני יודע מה היה כשאני נסעתי.

משה גפני: דוד, אי-אפשר לקיים דיון.

משה גפני: השר כאן, הוא ישיב.

מנואל טרכטנברג: האמירה השנייה, אנחנו נמצאים בתנופת בנייה, ברוכה גם היא, לאור מה שקורה בתחום הדיור.

מנואל טרכטנברג: יש – לא נתק, אבל יש בעיה קשה, ששתי המערכות האלו לא בדיוק מסונכרנות, לא בכל מקום.

מנואל טרכטנברג: יש מקומות שכן, יש מקומות שלא.

מנואל טרכטנברג: ושמענו דברים שלא נעמו לאוזני אף אחד מכאן, מהצד ההוא, על הנתק בין שני הדברים האלה: שישנו בתל אביב, או שישנו במקום העבודה.

ישראל כץ: על מה מדובר?

מנואל טרכטנברג: מה שאמר מי שעומד בראש מאמץ הדיור, אביגדור יצחקי, בעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: מה שהולך לקרות, לפי מה שאנחנו רואים כיום, בהרבה מאוד מתחמים חדשים, שההסתמכות היא על הרכב הפרטי.

מנואל טרכטנברג: על הרכב הפרטי.

מנואל טרכטנברג: כן, יש מפרט של מה שדרוש מבחינת חנייה, מבחינת נתיבים, מבחינת גישה לשכונה, אבל לא מבחינת התחבורה הציבורית.

מנואל טרכטנברג: לסיכום, מה שאני רוצה להגיד, רבותי, את הדבר הבא – הנושא הזה הופך, והפך, ויהפוך עוד יותר למרכזי במדינת ישראל, למה שכל אזרח חש מדי יום.

מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל כיום לא מביאה פתרון ארוך טווח מערכתי לדבר הזה עם האמצעים והמשאבים שהמדינה – לא משרד התחבורה, לא משרד התחבורה – מעמידה לטובת העניין, גם בפן התכנוני וגם בפן התקציבי.

מנואל טרכטנברג: אז אני מודאג מאוד, וזה לא סותר את הברכות שאתה הרווחת ביושר, אדוני השר, ואתה יודע את זה שזה בא ממקום טוב.

משה גפני: משפט.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד מילה.

דוד ביטן: מה שאני רוצה להגיד, ההקטנה במשך הזמן להגיע לעבודה, זה לא רק עניין של משרד התחבורה.

דוד ביטן: חלק מהעניין הוא להגביר את התעסוקה בערים הגדולות, ולא רק בתל-אביב.

דוד ביטן: ברגע שאתה עושה את זה, אנשים עובדים בעיר, ואז משך הזמן להגיע לעבודה הוא מצומצם יותר.

דוד ביטן: ולכן זה לא עניין לשר התחבורה, הוא את העבודה שלו עושה.

דוד ביטן: העניין הוא - - -

מנואל טרכטנברג: שמעת אותי.

מנואל טרכטנברג: אין לי טענות כלפיו.

דוד ביטן: אמרת שיש לך נתונים, אז אני אומר שבגלל שאתה מבין בזה - - -

משה גפני: בסדר, תודה רבה.

דוד ביטן: - - - כשאני הייתי סגן ראש עיר, אנחנו פיתחנו קרוב ל-7.5 מיליון מטרים לתעסוקה.

דוד ביטן: אם הערים הגדולות יפתחו את זה, אנשים יעבדו בעיר, ומשך הזמן - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דב חנין.

משה גפני: דב, אני מבקש מכל החברים, הזמן קצר, תשתדלו למקד את הדברים בקצרה.

דב חנין: ממוקד מאוד, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: ברכות, אדוני השר, לך ולצוות על הפעילות שלכם.

דב חנין: אני רוצה לשים דגש על שני נושאים בתחום התחבורה הציבורית – על תכנית "מהיר בעיר" שהצלחתם להעביר, עם הרבה קשיים מול רשויות מקומיות.

דב חנין: הצלחתם, ואני מקווה שהיא תיושם בשטח.

דב חנין: וגם על השינוי המבורך שאני רואה בלא מעט יישובים ערבים.

דב חנין: עדיין, אחרי שאומרים את זה, הפערים הם עצומים.

דב חנין: הפערים הם עצומים, וחייב להיות פה שינוי בסדר העדיפויות של הממשלה כולה בנושא התחבורה הציבורית.

דב חנין: אני מסתכל על המספרים.

דב חנין: היום ההשקעה לתושב בתל-אביב בתחבורה ציבורית היא 1% מההשקעה באמסטרדם או בווינה.

דב חנין: אבל בואו לא נשווה את עצמנו לאמסטרדם ולווינה.

דב חנין: בואו נשווה את עצמנו לקהיר.

דב חנין: אנחנו משקיעים לתושב בתל-אביב פחות ממה שמשקיעים בקהיר לתחבורה ציבורית פר תושב.

דב חנין: זה פער עצום שצריך לסגור אותו.

דב חנין: ל-99 יישובים לא נכנסים אוטובוסים בכלל.

דב חנין: ב-238 יישובים בישראל התדירות של התחבורה הציבורית היא נמוכה יותר, נמוכה מדי.

דב חנין: נושא של קווי לילה – המודל בצפון הוא מודל מוצלח מאוד, והוא חוסך חיים, הוא מציל חיים של בני אדם, ולכן צריך להרחיב אותו.

דב חנין: אני בטוח שכולם, מעבר למחלוקות של דת ומדינה, כולנו בעד לשמור על חיי אדם, ופיקוח נפש דוחה הכול.

דב חנין: צריך להרחיב את המודל הזה של קווי לילה לעוד הרבה מקומות.

דב חנין: אנחנו מבינים, לפי הנתונים, שבישראל חסרים 1,500 אוטובוסים, אבל חסרים במיוחד הרבה מאוד נהגים.

דב חנין: והדרך לזה שיהיו יותר נהגים היא בעיקר לשפר את תנאי העבודה של הנהגים.

דב חנין: אנחנו קיימנו דיון בוועדת המשנה בנושא תחבורה ציבורית.

ישראל כץ: אני באופן יזום העליתי את שכר הנהגים ל-35 שקלים, והממשלה משלמת את ההפרש, כולל ל"אגד" ולחברות האחרות.

דב חנין: אני מברך על העלייה בשכר.

ישראל כץ: אגב, זה לא קרה בשום תחום מתחומי העבודה במדינה.

ישראל כץ: מעבר לשכר המינימום בהרבה.

ישראל כץ: אנחנו ממנים, אנחנו משלמים, כי יש לנו את האפשרות לכוון.

ישראל כץ: הלוואי וזה יהיה עם עובדי הקבלנים, הלוואי וזה יהיה עם כל - - -

דב חנין: אדוני השר, אני מברך על העלייה.

דב חנין: יכול להיות שצריך לשקול אפילו עוד יותר.

דב חנין: אבל צריך לשים לב גם לתנאים.

דב חנין: כאשר לנהג אוטובוס אין מקום לעשות את הצרכים שלו בין נסיעות, זו בעיה.

דב חנין: אנחנו צריכים לאפשר לנהגים לא רק תנאי שכר טובים – וצריך להעלות את השכר עוד יותר – אלא לתנאי עבודה נוחים שיאפשרו להם לעבוד בכבוד.

דב חנין: אז אנשים יבואו להיות נהגי אוטובוס.

טלב אבו עראר: אני רוצה להודות לכבוד השר על העשייה ועל ההשקעה שהוא עושה בכבישי הארץ בכלל, ובנגב בפרט.

טלב אבו עראר: האמת, הלוואי וכל המשרדים הממשלתיים היו עובדים כמו המשרד שלך.

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: כי רק במשרדך, מכובדי השר, אני לא מרגיש אפליה.

טלב אבו עראר: אפשר להשלים את המלאכה בכך שיש לנו בעיה בכביש 31.

טלב אבו עראר: תוך הרחבת הכביש נחסמו כמה כניסות ליישובים הסמוכים, כמו היישוב אל-עוקבה.

ישראל כץ: אבל בנינו מחלפים ליישובים.

טלב אבו עראר: לא, לאל-עוקבה בכלל.

טלב אבו עראר: הכניסה ליישוב נחסמה ממש.

טלב אבו עראר: זה צמוד לחורה.

<קרן טרנר: - - -

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: הוא מעלה נושא ספציפי, שישיבו לו בסוף.

משה גפני: לא יכול להיות שעכשיו נקיים אתו דיאלוג.

משה גפני: יש פה חברים שמחכים מהבוקר.

ישראל כץ: להבין את השאלה.

משה גפני: בסדר, אז שיבהיר את זה, אבל לתת תשובה זה דבר ספציפי.

טלב אבו עראר: שם צריך להציב גם אמצעים - - -

משה גפני: איפה זה שם?

טלב אבו עראר: בכביש 31, הוא יודע.

טלב אבו עראר: איפה שאירעה תאונת דרכים – אני לא רוצה להיכנס לעבירות התעבורה.

טלב אבו עראר: אבל לגבי אמצעי בטיחות איפה שמרחיבים, צריך להציב עוד אמצעים.

טלב אבו עראר: בכביש 25, שמחבר בין באר-שבע לדימונה, יש חמישה צמתים.

טלב אבו עראר: הוא מתחיל מצומת ירוחם, ואין רמזור שם, אין כלום.

טלב אבו עראר: בצומת ירוחם, איפה שדימונה.

טלב אבו עראר: גם בצומת ערוער, בעוד חודשיים-שלושה מתחילים לעבוד כדי להציב שם רמזור.

טלב אבו עראר: בצומת שגב שלום, גברתי המנכ"לית, וגם השר, התחילו בעבודות על הרמזור שם לפני שלושה או ארבעה חודשים.

טלב אבו עראר: עד היום הרמזור מהבהב, לא עובד.

טלב אבו עראר: עד היום.

טלב אבו עראר: לא הפעילו אותו עדיין.

טלב אבו עראר: ודבר לפני אחרון, כביש 80 – להציב שם מספר תחנות אוטובוסים, בכביש 80, כביש שלום.

טלב אבו עראר: בכניסה ליישוב אל-פורעה – יש שם בית ספר – אין גישה לבית הספר.

טלב אבו עראר: אין גישה לבית הספר אל-פורעה, סמוך לערד.

טלב אבו עראר: דבר אחרון הוא הכניסה לירושלים כאן.

טלב אבו עראר: אדוני השר, אני יוצא בכל יום ב-06:45 מהבית, ומגיע לכאן ב-09:15.

טלב אבו עראר: שעה רק בפקקים של ירושלים.

טלב אבו עראר: זו בעיה ממש.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זו בעיה של כולם.

משה גפני: נכון.

ישראל כץ: עובדים בכביש, לא?

חמד עמאר: לא רק בכביש 1, גם ב-443.

משה גפני: אני אעלה את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: באסל גטאס, אחריו – חאג' יחיא.

משה גפני: בקצרה, אם אפשר.

באסל גטאס: אדוני השר, אני מצטרף לברכות ולאיחולים שמשרד התחבורה בשנתיים הקרובות ישכיל להמשיך ולהרחיב את הפעילות שלו בנושאי התחבורה.

באסל גטאס: לנו, לחברה הערבית, יש אינטרס גדול בתקציב התחבורה במיוחד, היות והחלטה 922 של הממשלה התייחסה למספר תקנות שקשורות, כפי שאתה יודע היטב, למשרדך.

באסל גטאס: השאלה שלי, בתקציב הנוכחי, עם הרמה של הפירוט שאנחנו מקבלים כאן בוועדת הכספים, אנחנו לא יכולים לבדוק את רמת המחויבות של המשרד לביצוע החלטת הממשלה.

באסל גטאס: השאלה אם המשרד מתכוון בשנת 2018-2017 לתרגם את החלטת הממשלה בתוך התקנות התקציביות, ואם כבוד השר והמשרד יוכלו להעביר לוועדת הכספים, כולל לי וליושב-ראש, לכל מי שירצה מהחברים, את שמונה הספרים, את התקציב, לפחות בסעיפים הרלוונטיים, ברמת הפירוט הדרושה.

באסל גטאס: שמונה ספרים.

באסל גטאס: תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל, אני גם מצטרף למברכים, ובמיוחד לתשובה החד-משמעית של השר בקשר לכביש 444, כי את אותה תשובה קיבלתי לפני כחודש מהמנכ"לית בוועדת המשנה למלחמה בתאונות הדרכים בוועדת הכלכלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בנושא של תאונות דרכים – ההשתתפות של נהגים ערבים בתאונות הדרכים היא כמעט כפולה מאחוזם מבין הנהגים, וזה מחייב הסברה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה שלי היא כמה הושקע על הסברה בשפה הערבית ב-2016, ומה מתוכנן ל-17' ו-18'.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פנו אלי, ואני הצטלמתי והשתתפתי בסרטון הסברה בשפה הערבית שיצא בקרוב, ואני מוכן להירתם לפרויקט כזה כל הזמן, אבל אני רוצה לראות שיש גם כלי תקשורת בשפה הערבית, טלוויזיה וכולי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים צריכים לראות את ההסברים גם בשפה שלהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תודה רבה.

סתיו שפיר: אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו על התחבורה הציבורית, אבל להיכנס לשתי סוגיות ספציפיות.

סתיו שפיר: ראשית, יש תחושה של נתק בין המאמצים ליצור פתרונות דיור חדשים, בעיקר בפריפריה, לבין תחבורה ציבורית.

סתיו שפיר: המדינה מנסה לזרז תהליכי בנייה של דירות חדשות, אם זה בקצוות הערים, או אם זה בפריפריה בכלל, אבל הניסיונות האלה לא מגובים במערכת תחבורה ציבורית מאוד יעילה, מה שהדבר הזה אומר, שלא משנה כמה הדירות יעלו, אפילו אם הן ישווקו במחירים זולים יותר, אנשים שיגורו בהם יצטרכו להיות בעלים של שני כלי רכב לפחות, במידה ושני ההורים עובדים.

סתיו שפיר: זה מצב שמייקר את עלויות הדירה והופך את זה עוד פעם לבלתי אפשרי, ודוחק אנשים לגור במרכז הארץ, ממש במרכז, כי עדיף היכן שמשלמים אולי שכר דירה גבוה יותר, אבל לפחות אפשר להתנייד, אם זה באופניים ואם זה בתחבורה ציבורית, לעבודה, ללימודים וכולי.

סתיו שפיר: הנתק הזה הוא מאוד לא ברור.

סתיו שפיר: הייתי רוצה להבין מדוע זה קורה ככה ומדוע לא יושבים ביחד ומייצרים פתרונות תחבורה ציבורית במקביל במשותף לבנייה חדשה.

משה גפני: ביחד מי?

סתיו שפיר: דיור ותחבורה ציבורית במשותף.

סתיו שפיר: ככה גם בנוגע לפינוי מחנות צה"ל מאזור המרכז.

סתיו שפיר: היה אפשר – לו הדבר היה מגובה במהלך רציני לתחבורה הציבורית – לבנות פי כמה וכמה באזור המרכז, היכן שמפונים מחנות צה"ל, וליצור הרבה יותר פתרונות דיור, הרבה יותר דירות למגורים.

סתיו שפיר: כל זה בתנאי שתיווצר תחבורה ציבורית.

סתיו שפיר: יש לי הצעת חוק בנושא שהסיבה שהיא ספגה התנגדות הייתה שאי-אפשר היה ליצור מספיק תחבורה ציבורית כדי לאפשר לבנות שם יותר דירות ולהוציא אותן במחירים לדיור בר השגה ודיור ציבורי.

סתיו שפיר: והנושא השני שמעניינת אותי עמדתך לגביו הוא מה לגבי העברת כוח לרשויות המקומיות בעניין של תחבורה ציבורית.

סתיו שפיר: לדוגמה – יש אין ספור כאלה – ממש לאחרונה, במפגש עם סטודנטים בתל-חי, הם סיפרו לי שאחרי תחנונים רבים שיהיו להם אוטובוסים למכללה, הצליחו להביא לשם אוטובוסים, אבל השעות שהאוטובוסים מגיעים בהם למכללה ממש לא תואמות לשעות הלימודים, כך שזה לא עוזר לאף אחד.

סתיו שפיר: ואם אתה יוצא מהמכללה – אני לא יודע מתי ביקרת שם לאחרונה – יש שם תור ארוך של אנשים שמחכים לטרמפים.

סתיו שפיר: ככה אנשים מתניידים בצפון.

סתיו שפיר: פשוט מצב בלתי אפשרי.

סתיו שפיר: גם מסוכן בטיחותית, וגם פשוט לא הוגן.

סתיו שפיר: לא יכול להיות שככה זה יהיה.

סתיו שפיר: מדוע אין תיאום, ומדוע אין לרשויות המקומיות יותר כוח בקביעת נתיבי תחבורה ציבורית?

סתיו שפיר: שהן יוכלו לטפל בדבר הזה בעצמן וליצור יותר אפשרויות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני מבקש, אם אפשר שהמנכ"לית תציג בקצרה את הדברים.

משה גפני: אני רק רוצה לומר כמה מילים לפני זה.

משה גפני: אין בכלל ספק שיש שיפור עצום במערך הסעת ההמונים, בעיקר בנושא של הכבישים.

משה גפני: כולם רואים את זה.

משה גפני: זה נכון, כל הנתונים שהובאו לכאן על-ידי חלק מהחברים, שאנחנו עדיין רחוקים ממה שקורה במדינות אחרות בעולם.

משה גפני: אבל יש שינוי דרמטי.

משה גפני: השינוי הדרמטי, אנחנו כולנו שותפים לו.

משה גפני: זה כמובן משרד התחבורה, אבל כולנו שותפים לו.

משה גפני: אין פה בעיות עם העברות כספים למשרד התחבורה.

משה גפני: משרד האוצר – אני לא חושב שהוא מערים קשיים בנושא הזה של הפיתוח מכיוון - - -

<קרן טרנר: יש לנו עוד פניות שמחכות.

משה גפני: אין, כל התחבורה עבר.

משה גפני: כשהרפרנט אתמול אמר לנו שהוא מבקש שזה יהיה ראשון בגלל שהוא צריך ללכת, זה היה ראשון.

<טמיר כהן: היום יהיה עוד.

משה גפני: היום עוד תחבורה?

משה גפני: אז יעבור עוד.

משה גפני: משרד התחבורה לא מעוכב כאן.

משה גפני: אנחנו רואים בזה דבר חשוב.

משה גפני: זו הצלת חיי אדם בסופו של דבר.

משה גפני: החלק הזה הוא חלק ברור.

משה גפני: יש כמה בעיות שצריך לתת את הדעת עליהן, וכל העולם רואה את זה.

משה גפני: זה נותן הרגשה רעה.

משה גפני: הייתה ישיבה על כביש רמות.

משה גפני: הייתה ישיבה של ראש עיריית ירושלים, המנכ"ל, חברי מועצת העיר.

משה גפני: פשוט בלתי אפשרי היום להגיע לירושלים.

משה גפני: אני איחרתי, אני יוצא יותר ויותר מוקדם.

משה גפני: אני מגיע מבני ברק, אבל אני לא הדוגמה, כי אני יכול לצאת ב-05:00 בבוקר.

משה גפני: אבל יש אנשים שבאים לעבודה.

משה גפני: פה זה מרכז הארץ, צריך למצוא דרך שיהיה אפשר לעשות את זה.

משה גפני: זה נכון שיש מקרים ספציפיים – הרבה פעמים אני מקבל טלפונים בלילה על זה שהתחבורה לא עומדת בעומסים חריגים.

משה גפני: אני משבח את הפקידים של משרד התחבורה שעוסקים בעניין הזה.

משה גפני: מנסים ליצור פתרונות, אבל אנחנו עדיין לא הגענו אל המנוחה והנחלה.

משה גפני: צריך למצוא שיהיו קווים תואמים, שיהיה מצב שאנשים, כמו שהשר אמר, ירצו לנסוע בתחבורה הציבורית.

משה גפני: ויותר ויותר אנשים שרוצים לנסוע, שלא יתקלו בבעיות מהסוג הזה, שפתאום אין תחבורה, יש עומס, ואין מספיק אוטובוסים, אין קווים כפי שצריך, שצריך להתאים קווים למציאות המשתנה.

משה גפני: כל הדברים האלה.

משה גפני: הנושא של כביש רמות הוא בעיה, צריך לקחת אותה בחשבון.

משה גפני: לגבי הדברים האחרים שהעליתי, אני אפילו לא רוצה תשובה, אני רק רוצה שהאנשים יוכלו לדבר עם הפקידים במשרד התחבורה, שישנו את זה, והם פקידים טובים.

משה גפני: בבקשה קרן.

<קרן טרנר: אני אשתדל לעבור על הכול מהר ולהתמקד בשאלות.

<קרן טרנר: הכנו מצגת מפורטת מאוד, נעביר לכם אותה.

<קרן טרנר: לנגד עינינו אלה המטרות – פיתוח ושדרוג של התחבורה ביבשה, באוויר, בים.

<קרן טרנר: אנחנו חושבים שזה חלק מהעוצמה הכלכלית של המדינה, שיפור איכות החיים.

<קרן טרנר: אנחנו משרד כלכלי-חברתי.

<קרן טרנר: מערכת הסעת המונים, עידוד שימוש בתחבורה הציבורית, להיות הרבה יותר אטרקטיביים כדי שאנשים יעזבו את הרכב הפרטי, להעלות את הבטיחות, וכמובן, רפורמות ושינויים מבניים.

<קרן טרנר: אנחנו חלק מרכזי מאוד במאבק ביוקר המחייה.

<קרן טרנר: מבחינת תקציב – 2016, זה הצפי שלנו לתחבורה הציבורית מעל כבישים.

<קרן טרנר: אנחנו רואים את זה כאן באחוזים.

<קרן טרנר: ב-2017 ו-2018 אנחנו מעמיקים את הפער וממשיכים להשקיע יותר בתחבורה הציבורית מאשר בכבישים.

<קרן טרנר: מבחינת הבין-עירוני, אחת השאלות שעלתה כאן – אנחנו משקיעים יותר תקציבים בבין-עירוני, פשוט אופן ההצגה בתקציב המדינה קצת השתנה מכיוון שהציגו בנפרד את תכניות הדיור.

<קרן טרנר: יש לנו כמה תכניות של פרויקטים תחבורתיים שנדרשים לעידוד דיור, והציגו את זה בתכנית נפרדת.

<קרן טרנר: זה נראה כאילו – אם לא מחשבים את כל הסעיפים – שהבין-עירוני יורד.

חמד עמאר: זה היה מחובר ביחד, מה שהיה ב-2016?

<קרן טרנר: כן.

<קרן טרנר: ב-2016 זה היה ביחד, וב-17' משרד האוצר פיצל את התקנות, אבל הבין-עירוני, כשאנחנו סוכמים את זה כאן, ניתן לראות את זה – מ-4.327 מיליארד, עולה ל-4.6 מיליארד.

<קרן טרנר: ב-2018 אנחנו עולים ל-4.9 מיליארד.

<קרן טרנר: בסך הכול העוגה גדלה, והחלוקה שבין תחבורה ציבורית לבין כבישים גם עולה.

<קרן טרנר: מבחינת הרשאות להתחייב, הרבה הרשאות להתחייב ניתנו בשנתיים הקרובות, ואז קו רכבת קלה, שמתוקצב ב-16 מיליארד, לא צריך להיות מתוקצב כל שנה כי אלו פרויקטים ארוכי טווח.

<קרן טרנר: יש לנו החלטות ממשלה על קווי רכבת קלה נוספים, וכשקו הרכבת מוכן, הוא מתוקצב.

<קרן טרנר: ההרשאה להתחייב היא כלי תקצוב אצלנו.

משה גפני: מה זה קווי רכבת קלה נוספים?

משה גפני: איפה?

<קרן טרנר: עוד שני קווים בירושלים, הקו הירוק והכחול.

<קרן טרנר: אלו שלוחות והארכות.

ישראל כץ: הירוק לביצוע, הכחול לתכנון.

משה גפני: מה השני?

<קרן טרנר: אנחנו מראים את זה.

<קרן טרנר: הירוק והכחול.

<קרן טרנר: הארכות זה מה שבכחול.

<קרן טרנר: גם בתל-אביב יש לנו את הקו הסגול וגם את הקו הירוק.

משה גפני: מה זה הסגול והירוק?

<קרן טרנר: סגול הוא – אני אראה עוד מעט.

ישראל כץ: הירוק הוא מראשון לחולון דרך תל-אביב להרצליה.

ישראל כץ: הסגול מאזור קריית אונו-רמת גן לתל-אביב.

משה גפני: זה בתכנון?

משה גפני: איפה זה עומד?

ישראל כץ: זה הולך בשנה הבאה לביצוע.

ישראל כץ: 30 מיליארד שקלים לקווים נוספים.

ישראל כץ: וכל רשת המטרופולין של חיפה והאזור, המטרוניות, שהולכים להאריך אותן לכל יישובי הסביבה, לכרמל.

<קרן טרנר: אנחנו מראים את זה עוד מעט.

<קרן טרנר: מבחינת תקציב המשרד, אני אגע בקצרה.

<קרן טרנר: אנחנו מיישמים את חוק רישוי שירותי רכב, חוק משמעותי מאוד שעבר לאחרונה בכנסת.

<קרן טרנר: הוא עתיד להוזיל את הוצאות משק הבית.

<קרן טרנר: אנחנו רוצים להמשיך את הרפורמה במבחני נהיגה מעשיים שתשפר את רמת הנהיגה.

<קרן טרנר: פרויקט שמונה ספרות הוא משמעותי מאוד, אבל אני עוזבת את זה.

משה גפני: היה היום ב"יתד נאמן" – רישוי לרכב בישראל הוא פי 3 מאשר - - -

ישראל כץ: זו אגרה שמשרד האוצר גובה.

ישראל כץ: אנחנו חוקקנו חוק תחרות על הייבוא, על המוסכים ועל חלקי החילוף.

משה גפני: אני לא אומר דווקא על משרד התחבורה.

משה גפני: למה זה?

ישראל כץ: זה לא בסדר.

ישראל כץ: אני עצמי העליתי את זה בממשלה מספר פעמים, את כל האגרות שגובים.

ישראל כץ: האוצר אמר שהוא יבדוק את כל נושא האגרות, אם אפשר לבטל.

ישראל כץ: זה חלק מהכנסות המדינה.

ישראל כץ: זה חלק מהכנסות המדינה.

משה גפני: יש אצלנו על השולחן את נושא האגרות?

משה גפני: אנחנו ניתן את הדעת על זה.

משה גפני: הדבר הזה לא יכול להיות.

משה גפני: זה פי 3.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, האגרות האלה, כמו הבלו ודברים אחרים, זה חלק מהכנסות המדינה.

ישראל כץ: יבוא שר האוצר ויגיד זה חלק מהכנסות המדינה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש אצלנו את החוק של האגרות.

משה גפני: אנחנו צריכים לדון עליו.

משה גפני: אנחנו ניקח את זה בחשבון.

ישראל כץ: זה לא עניין של משרד התחבורה.

ישראל כץ: הכסף גם לא הולך למשרד התחבורה.

<קרן טרנר: האגרות האלה לא הולכות אלינו.

מנואל טרכטנברג: האוצר התמכר להכנסות שנובעות מרכב פרטי.

מיקי רוזנטל: 40 מיליארד – אתה לא היית - - -

מנואל טרכטנברג: אני בדקתי את הנושא - - -

מיקי רוזנטל: - - - בשנה מבלו ואגרות רכב.

מיקי רוזנטל: 40 מיליארד.

מנואל טרכטנברג: האחוז מהכנסות המדינה שנובעות מרכב פרטי הוא הכי גבוה ב-OECD.

משה גפני: נמצא אצלנו על השולחן נושא האגרות, אנחנו נדון בעניין הזה.

משה גפני: מה השאלה?

<קרן טרנר: נושא המיסוי הוא לא בסמכות המשרד.

<קרן טרנר: חוק רישוי שירותי רכב עתיד להפחית את הוצאות משק הבית על רכבים, גם מבחינת עוד אפשרויות וערוצים לייבוא רכב, חלקי חילוף, גם שקיפות, גם יבוא קצר יותר.

<קרן טרנר: אנחנו ביטלנו תקינה ייחודית - - -

ישראל כץ: רק הערה על זה.

ישראל כץ: הכנסת הייתה שותפת מרכזית בוועדת הכלכלה בחקיקת החוק הזה.

ישראל כץ: לדעתי זה החוק הצרכני הכי חשוב שחוקק כאן מזה הרבה מאוד שנים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מהפכני.

ישראל כץ: ההוצאה על הרכב היא ההוצאה השנייה בגודלה עבור כל משפחה אחרי הדיור.

ישראל כץ: ובכל שרשרת הרכב זה יכניס תחרות והוזלות.

<קרן טרנר: מבחינת תקציב וסובסידיה, תקציב שמוקצה לתחבורה הציבורית הולך ועולה.

<קרן טרנר: ב-2016 יישמנו רפורמה - - -

משה גפני: למה היה איום בהשבתה של "אגד"?

משה גפני: הם היו אצלי, אני דיברתי עם שי באב"ד.

משה גפני: למה?

<קרן טרנר: אנחנו לא חושבים שהיה נכון לאיים בשביתה.

<קרן טרנר: הדיון אתם - - -

משה גפני: על מה?

משה גפני: למה?

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: העיקר שהסתיים.

ישראל כץ: הסכם הסובסידיה, ההסכם החדש בין "אגד" - - -

משה גפני: הם טענו שלא העברתם להם כסף.

משה גפני: כך הם אמרו לי.

משה גפני: אנחנו אחרי זה, בואו נדבר על הצרות הבאות.

<קרן טרנר: מבחינת תקציב הסובסידיה, הוא הולך ועולה.

<קרן טרנר: יישמנו רפורמת תעריפים.

ישראל כץ: אתה רוצה מצד אחד שירות דווקא לאוכלוסייה שאתה מכיר מקרוב, ובצדק.

משה גפני: אני מדבר על כולם.

ישראל כץ: מצד שני, הממשלה – האוצר שם דגש יותר על הצד הכספי, אנחנו על הצד המקצועי.

ישראל כץ: אנחנו עומדים מול גוף משמעותי עם הרבה זכויות, גם עם הרבה דרישות שלנו, כמו "אגד".

ישראל כץ: אתם צריכים לגבות – אתה צריך להיות לצד מי שדורש שיפור השירות לאוכלוסייה כתוצאה מהסכם יותר נכון.

משה גפני: כן, אבל צריך להיות - - -

ישראל כץ: ההסכם הוא לא נכון, אז השירות הוא הרבה פחות טוב בפרמטרים שלמים של דברים.

משה גפני: אדוני השר, אני לא אומר שלא, אבל הם אמרו לי טענות שמתקבלות על – אני ביקשתי מהאוצר, דיברתי עם מנכ"ל האוצר - - -

ישראל כץ: נכון.

ישראל כץ: אני תמכתי באי-הקפאת המקדמות.

ישראל כץ: אבל עם זאת, ישבתי אם אנשי "אגד", ואמרתי להם שהם צריכים לאפשר לנו שתהיה תחרות, ובכל השאר אנחנו נהיה אתם.

ישראל כץ: התחרות אמורה לשפר את השירות.

משה גפני: אני רציתי שיפתרו את הבעיה במה שצודק, בגלל ששביתה של "אגד", גם אם יהיו להם טענות צודקות, זה דבר רע לאזרחים.

ישראל כץ: זה נכון.

משה גפני: ואני שמח שזה לא קרה, שלא הייתה שביתה.

משה גפני: בבקשה.

<קרן טרנר: פעילויות מרכזיות שהרשות הארצית לתחבורה ציבורית במשרד התחבורה קידמה בשנת 2016 – רפורמה בתעריפים, רפורמה חשובה מאוד, עוד מעט נראה את התוצאות שלה.

<קרן טרנר: מסלקה שמאפשרת מידע אחיד, בלי קשר לזהות המפעיל, ופותרת בעיות של יתרות כלואות, אובדן כרטיסים וגניבת כרטיסים.

<קרן טרנר: זה שירות כולל, ולא צריך רק למפעיל מסוים, וללכת לכמה מפעילים.

<קרן טרנר: זה שיפר מאוד את ההתנהלות הכלכלית של האזרחים.

<קרן טרנר: כרטיסיות ערך צבור – יש לנו עם כל המפעילים, ורכבת קלה ירושלים היא האחרונה להיכנס להסדר הזה בתחילת 2017.

<קרן טרנר: יש לנו 50 קווים רציפים מתואמים בין האוטובוסים לתחנות הרכבת.

<קרן טרנר: אנחנו כל הזמן משפרים את העניין הזה.

<קרן טרנר: אנחנו מקדמים עלייה מכל הדלתות, בעיקר במטרופולינים.

<קרן טרנר: כרטוס מתקדם – אפשר להטעין מרחוק היום את הכרטיסים.

<קרן טרנר: יש כבר כמעט 200,000 הטענות מרחוק, ופתחנו את זה רק לפני כמה חודשים.

<קרן טרנר: עכשיו יש מכרזים חדשים, יש קולות חדשים, ובכל פעם שאנחנו יוצאים למכרז חדש בתחבורה הציבורית, אנחנו יושבים עם הרשות על כל הצרכים, ומתכננים לפי הצרכים החדשים, מוסיפים תוספות שירות.

<קרן טרנר: אנחנו מכניסים גם שילוט אלקטרוני.

<קרן טרנר: הרפורמה בתעריפים הביאה לגידול משמעותי מאוד במנויים, בקהל הקבוע של התחבורה הציבורית, אפשר לראות את זה כאן בטבלה.

<קרן טרנר: אלה הנתונים שדיבר עליהם השר.

<קריאה: מה עם הרפורמה בתעריפים הבין-עירוניים?

<קרן טרנר: ב-2018-2017 הרפורמה הזו לא מתוקצבת.

<קרן טרנר: יש לה עלות תקציבית נכבדת.

<קרן טרנר: אנחנו מתוקצבים בדברים האחרים.

<קרן טרנר: הרפורמה המטרופולינית שהייתה לנו - - -

משה גפני: התשובה שלילית.

<קרן טרנר: התשובה היא שיקוף של המצב.

משה גפני: כמה כסף הרפורמה הזו?

סתיו שפיר: מה הסיבה?

<קרן טרנר: כמה מאות מיליונים.

<קרן טרנר: אני לא זוכרת.

ישראל כץ: הבין-עירוני?

ישראל כץ: אנחנו עמדנו בפני הכרעה אם להשאיר את הגליל ועוד מספר אזורים בארץ מחוץ לרפורמה של המטרופולינים, או להעביר סכום שהיה לחלק מהרפורמה הזאת כדי להבטיח שלא יהיה אף ישוב מחוץ לרפורמה, ושכל היישובים יהיו במיקומם הנכון, כמו שאתה מכיר את זה מניסיון אישי.

ישראל כץ: וההכרעה שקיבלנו, בגיבוי האוצר, הייתה להפוך את זה לרפורמה מושלמת בנושא המטרופולינים.

ישראל כץ: זו החלטה נכונה מאוד לאור התוצאות ותגובת הנוסעים עצמם.

ישראל כץ: העדפנו דבר אחד מושלם, צודק ושוויוני – הרבה ישובים בפריפריה נשארו כביכול ללא מטרופולין, וכן הכנסנו אותם בתוך המעגלים – מאשר הדבר הזה.

משה גפני: זה מאות מיליונים?

ישראל כץ: כן.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון הזה.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שהשעה היא 11:00.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: קיבלתי אישור עד 11:30.

סתיו שפיר: איך בכל שבוע אנחנו לא נהיה במליאה, אדוני היושב-ראש?

סתיו שפיר: בכל שבוע אנחנו מפספסים מליאה.

סתיו שפיר: בשבוע שעבר הפסדנו הצבעה בגלל שהדיון פה המשיך.

סתיו שפיר: אי-אפשר שבכל שבוע אנחנו נפסיד דיונים.

באסל גטאס: יש עכשיו שאילתות דחופות.

באסל גטאס: אתה עונה על שאילתות.

משה גפני: זאת ועדת כספים.

משה גפני: הולכים להיות עכשיו חודשיים מאוד בעייתיים מבחינת הזמנים.

ישראל כץ: אני רשאי ללכת לענות?

משה גפני: כן.

משה גפני: תודה רבה, אדוני השר.

סתיו שפיר: אפשר תשובות לשאלות ששאלתי?

<קרן טרנר: אני עוד כאן, ואני עונה.

סתיו שפיר: היו פה שאלות לגבי עמדות, לתת כוח לרשויות מקומיות, שיתוף פעולה מול מטה הדיור וכולי, לגבי יצירת קווי תחבורה ציבורית לאזורים חדשים לבנייה.

<קרן טרנר: דיברתי על זה באשכולות.

משה גפני: זאת שאלה עקרונית, זה לא המנכ"לית.

ישראל כץ: אמירה אחת לגבי רשויות, מטרופולינים וכולי.

ישראל כץ: כאשר התשתית תהיה מוכנה, העיריות צריכות לנהל את הכול.

ישראל כץ: כאשר צריך להשקיע עשרות מיליארדים – וגם יותר מזה – ולבצע פרויקטים – ניקח את גוש דן למשל – רק הממשלה יכולה לעשות את זה.

ישראל כץ: אין אף עירייה שיכולה לקחת על עצמה לנווט ולהוביל דברים.

סתיו שפיר: למה - - -

משה גפני: סתיו, שנייה.

משה גפני: אמרו פה החברים שמה שקורה פה לעומת מה שקורה בעולם - - -

ישראל כץ: בעולם כבר יש תשתיות.

משה גפני: אני מבקש שתאמר רק משפט לגבי העניין הזה.

משה גפני: יש פה עבודה שעשה הממ"מ, עם השוואות לגבי מה שקורה בעולם.

משה גפני: זה נכון?

משה גפני: אני אמרתי את זה - - -

ישראל כץ: לא, לגבי סמכויות לרשויות.

מיקי רוזנטל: לא, לגבי הנתונים על התחבורה הציבורית.

משה גפני: אדוני השר, המציאות היא שאנחנו רחוקים – עם כל הפיתוח, עם כל מה שנעשה, ונעשה בסדר גודל אדיר – ממה שקורה בעולם.

ישראל כץ: אני אגיד אמירה אחת, ואחר-כך קרן תסביר את זה בצורה מקצועית.

ישראל כץ: אין שום סיכוי שאני אצליח לעשות בשבע שנים את מה שלא עשו ב-70 שנה, ומה שלא עשו התורכים והאנגלים והישראלים מקום המדינה.

ישראל כץ: אנחנו פועלים במלוא התנופה.

ישראל כץ: התחבורה הציבורית - - -

משה גפני: יש לך יעד מתי אנחנו מגיעים - - -

ישראל כץ: ודאי.

ישראל כץ: בסוף 2018 אנחנו רוצים לבצע קפיצת מדרגה בשירותי האוטובוסים.

ישראל כץ: זה גם קורה בדרך, על-ידי השלמת נת"צים ואכיפה.

ישראל כץ: דיברו על זמן הגעה.

ישראל כץ: בלי נת"צ ואכיפה אפקטיבית, וכמובן, שדרוג השירות, האוטובוסים, כל הדברים האחרים, זה הכיוון שאנחנו עושים.

ישראל כץ: כמובן שאחרי זה יסופקו גם שאר הדברים.

ישראל כץ: הפיגור היה פיגור מובנה.

ישראל כץ: לא עשו דברים.

ישראל כץ: ראית עיר גדולה בעולם בלי רכבת קלה, רכבת תחתית?

משה גפני: כן, אני אמרתי את זה בתחילת הדברים.

משה גפני: זה הגיע למצב שבו אנחנו מפגרים - - -

מיקי רוזנטל: - - - ההפרשים, ואי-אפשר לדרוש מתושבי ישראל להיות תקועים 15 שנה בפקקים.

ישראל כץ: השיפורים הם כל הזמן.

ישראל כץ: השיפורים הם כל הזמן.

מיקי רוזנטל: פתרונות הביניים לתחבורה הציבורית, אין להם תשובה בתקציב הזה.

ישראל כץ: הסבירו לכם מה עושים.

סתיו שפיר: אבל מה לגבי הפריפריה?

סתיו שפיר: יש אזורים שבהם יש כבר קווים.

סתיו שפיר: צריך לתאם אותם בשעות, צריך להוסיף קווי לילה.

ישראל כץ: מתאמים.

ישראל כץ: מתאמים כל הזמן.

סתיו שפיר: צריך להוסיף תדירות.

סתיו שפיר: למה שלרשויות לא תהיה אפשרות - - -

ישראל כץ: חברת הכנסת סתיו שפיר, יש כל הזמן פעולת תיאום ועיבוי השירות בפריפריה בכל מקום מול הרכבות.

ישראל כץ: המצב הרבה יותר טוב ממה שהיה, וכל הזמן הוא טעון שיפור לפי תגובות שמקבלים.

ישראל כץ: כל רכבת שמתחילה תחנות – לכן הנסיעות חינם, דרך אגב, בהתחלה.

סתיו שפיר: ועדיין, לרוב הרכבות אנשים צריכים לתפוס טרמפים, או לקבל הסעות ברכב פרטי כדי להגיע לתחנה, אלא אם הם ממש גרים על התחנה.

ישראל כץ: זה ממש לא מדויק.

ישראל כץ: ממש לא מדויק.

סתיו שפיר: בכל האזורים בין הערים הגדולות, זו בדיוק התמונה.

באסל גטאס: החלטה 9222 ששאלתי.

<קרן טרנר: היא הולכת להיות ממומשת במלואה, ואף מעבר, כבכל שנה.

משה גפני: תודה, אדוני השר.

משה גפני: קרן, תמשיכי, אבל את עיקרי הדברים.

באסל גטאס: זה יהיה בתקציב 2018-2017?

באסל גטאס: לפרוטוקול.

חמד עמאר: זה נמצא בבסיס התקציב?

חמד עמאר: כשנצביע עליו, זה יהיה במשרד התחבורה, או שזה יהיה במשרד ראש הממשלה וצריך יהיה לעשות איגום תקציבים, כמו 59?

חמד עמאר: ב-59 אני קיבלתי תשובה ברורה מסגן השר – זה נלקח בחשבון, אבל הוא לא נמצא בבסיס התקציב.

חמד עמאר: יש הבדל אדיר.

<קרן טרנר: צריך להגיד שההרשאה להתחייב ברמת התקנה היא הרשאה להתחייב להרבה מאוד פרויקטים.

<קרן טרנר: זה מאות מיליונים להרבה מאוד פרויקטים, אז עוד אין לנו יכולת לתת לכם פירוט כמה יקבל כל ישוב.

<קרן טרנר: אבל ההקצאה הולכת להיות, כמו בכל השנים האחרונות, יותר ממה שהחלטת הממשלה מחייבת אותנו.

באסל גטאס: זה בבסיס התקציב?

<קרן טרנר: כן.

<קרן טרנר: אנחנו הרבה פעמים לא יודעים באיזו תקנה להקצות הרשאה להתחייב, כי הפרויקטים משתנים לפי האופי שלהם.

<קרן טרנר: אבל אני חושבת שהבעיה שלכם היא לא מול משרד התחבורה, שכל שנה מתקצב הרבה יותר מהחלטת הממשלה.

חמד עמאר: אנחנו לא מדברים על זה.

חמד עמאר: עד שיעבירו את זה ממשרד ראש הממשלה ויעשו איגום תקציבים, זה לוקח בדרך כלל יוני, יולי ואוגוסט.

חמד עמאר: אם זה היה נמצא בבסיס תקציב של משרד התחבורה, תכנית 9222 הייתה נמצאת כאן עם 30 מיליון, 50 מיליון, 100 מיליון, 200 מיליון, היינו יודעים שזה יתבצע ברגע שיעבור התקציב, וזה יתחיל להגיע ליישובים לביצוע.

<קרן טרנר: אצלנו אלו פרויקטים מאוד מורכבים.

<קרן טרנר: מאות פרויקטים ברחבי היישובים.

<קרן טרנר: התקציב הוא לא מה שמעכב.

<קרן טרנר: ברגע שפרויקט מוכן, אנחנו מתקצבים אותו.

באסל גטאס: מדברים גם על תחבורה ציבורית.

באסל גטאס: מדברים גם על תשתיות.

<קרן טרנר: אני כבר אראה גם את העניין של תחבורה ציבורית בחברה הערבית.

<קרן טרנר: אנחנו רואים שהצעדים שנקטה הרשות הארצית לתחבורה ציבורית הביאו לעלייה משמעותית מאוד בנסיעות נוסע.

<קרן טרנר: אני רוצה להראות כאן, מבחינת קילומטר השירות, עד כמה אנחנו משקיעים בתחבורה הציבורית, ועד כמה אנחנו מוסיפים שירות אוטובוסים, לא רק תשתיות, אלא היקף הקילומטרז' של האוטובוסים.

<קרן טרנר: כאן, מבחינת ישובים במגזר הלא יהודי – חבל שחבר הכנסת דב חנין לא נמצא כאן, הייתה לו שאלה על זה לדעתי – אנחנו רואים עד כמה אנחנו מצמצמים את הפער ביישובי החברה הערבית.

<קרן טרנר: אנחנו מעלים מאוד את הנסיעות בכל הארץ, אבל גם בחברה הערבית.

<קרן טרנר: אני אשמח אם לכל ראש רשות שיש לו איזשהו עניין מקומי, שיפנה אלי.

<קרן טרנר: אין פנייה של ראש רשות כרגע על שולחני, ואם תהיה, היא תטופל.

<קרן טרנר: אין שום סיבה שאוטובוס - - -

באסל גטאס: מה המצב כאן?

באסל גטאס: מה את קוראת?

<קרן טרנר: אני קוראת את היקף הגידול בנסיעות בתחבורה הציבורית.

<קרן טרנר: אנחנו רואים עד כמה הרחבנו את הנסיעות ביישובים בחברה הערבית, עוד יותר מהחברה היהודית.

<קרן טרנר: מבחינת תקציב 2018-2017, יש לנו תוספות שירות משמעותיות.

מיקי רוזנטל: המדד הזה הוא מדד לא מקובל בעולם.

מיקי רוזנטל: המדד המקובל הוא מדד ל-1,000 תושבים.

מיקי רוזנטל: כמה אנשים נוסעים ל-1,000 תושבים.

מיקי רוזנטל: זה לא המדד שאת מציגה פה, שאין לו שום משמעות – עלייה ב-5%, 10%.

מיקי רוזנטל: אנחנו שמחים על העלייה, שלא תביני לא נכון.

<קרן טרנר: אתה מדבר על התוצאות ועל התפוקות - - - ואני פה בדיון - - -

מיקי רוזנטל: בוודאי.

מיקי רוזנטל: צריך לראות כמה אנשים נוסעים פר 1,000 תושבים, כי נוספו הרבה תושבים למדינה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גידול האחוז הוא אופטי, כי הבסיס של התחבורה הציבורית היה קטן מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים - - -

חמד עמאר: לא הייתה תחבורה ציבורית.

מיקי רוזנטל: אני אומר שיש מדדים מקובלים בעולם להציג את הדבר הזה, וזה לא המדד, זה לא בסדר.

משה גפני: מה המדדים בעולם?

מיקי רוזנטל: הממד הוא כמה אנשים נוסעים פר 1,000 תושבים.

משה גפני: ולפי זה?

מיקי רוזנטל: כאן אין.

מיקי רוזנטל: זה מדד אבסולוטי, אלו מספרים.

מיקי רוזנטל: אלו מספרים שהם נטולי משמעות, כי יכול להיות שהאוכלוסייה גדלה יותר באותו אזור בכלל, או משהו כזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גידול ההשקעה לא רלוונטי, במיוחד לאוכלוסייה הערבית, כי אנחנו רוצים לראות כמה משקיעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כי הבסיס שמשווים אליו הוא נמוך מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם מדברים על 46% ממצב שהיה נמוך מדי, זה לא ממש מקדם את הבעיה.

חמד עמאר: יש יותר מ-30 ישובים ערבים שאין להם בכלל תחבורה ציבורית.

<קרן טרנר: יש היום רק 16 ישובים שאין להם תחבורה ציבורית המגזר הערבי.

חמד עמאר: לפי הנתון שאני קיבלתי – הנה הנתון שקיבלתי.

חמד עמאר: קיבלתי את הנתון מכם.

חמד עמאר: 30 ישובים.

<קרן טרנר: בסדר.

<קרן טרנר: בשנת 2017 שישה נוספים ייכנסו.

<קרן טרנר: כרגע יש לנו קצת קשיים עם שלושה מהיישובים מבחינת תשתית.

<קרן טרנר: לא קל לעבוד ביישובים האלה, גם בחברה היהודית וגם בחברה הערבית.

<קרן טרנר: מדובר במרכז העצבים של העיר, איפה שעוברת התחבורה הציבורית, מן הסתם.

<קרן טרנר: אנחנו משקיעים בעניין הזה גם משאבים כספיים, אבל גם תשומות ניהוליות מאוד מאוד נרחבות.

<קרן טרנר: מבחינת תקציב 2018-2017, יש לנו תוספות שירות משמעותיות.

<קרן טרנר: זה ילך להרבה מאוד קווים, גם בפריפריה, אבל גם חיבור למרכזי תעסוקה וללימודים.

<קרן טרנר: אנחנו הולכים להפעיל מהיר לקמפוס, ואנחנו הולכים להוציא קווי הזנק, שאלו קווים ישירים ומהירים לאזורי תעסוקה.

סתיו שפיר: היכן?

סתיו שפיר: בכמה מקומות?

<קרן טרנר: קווי הזנק או לקמפוסים?

סתיו שפיר: שניהם.

<קרן טרנר: - - - כולם צריכים להיות מחוברים בקווים.

<קרן טרנר: - - - עם התאחדות הסטודנטים איפה יש לנו פערים, ואילו סקרים צריך לעשות כדי לשפר את העניין הזה.

<קרן טרנר: בסוף זה תלוי במה הסטודנטים צריכים, ואנחנו, כמובן, קשובים להם.

<קרן טרנר: אנחנו בעבודה משותפת בעניין הזה.

סתיו שפיר: הנושא של הצפון שהזכרתי יטופל?

<קרן טרנר: הנושא של הצפון – מה שאמרתי לפני כמה דקות, אצלי אין שום פנייה פתוחה.

<קרן טרנר: אם יש ראש עיר שיש איזשהו עניין לא מתואם באוטובוסים - - -

סתיו שפיר: יש פניות רבות שהגיעו מהסטודנטים שם.

<קרן טרנר: שיועברו.

<קרן טרנר: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה מלא עם התאחדות הסטודנטים.

<קרן טרנר: להבנתי, תל-חי טופל, אבל אם יש בעיה, אז שיפנו שוב פעם וזה יטופל.

סתיו שפיר: אני אעביר לכם את זה.

<קרן טרנר: אני אשמח, ישירות ללשכת מנכ"ל.

<קרן טרנר: כידוע, אנחנו מטפלים גם בתשתיות הימיות, תחרות בנמלים, מה שהולך להוזיל גם את יוקר המחייה.

<קרן טרנר: פיתוח שדה תעופה נוסף – זו הדמיה מלפני כמה שנים, אבל הנה העבודות בשטח.

<קרן טרנר: זה עתיד להיפתח ב-2017.

<קרן טרנר: "שמיים פתוחים" – עוד רפורמה שהמשרד קידם, מאפשר להרבה מאוד אזרחים ישראלים לרכוש פנאי בצורה זולה יותר.

<קרן טרנר: אנחנו רואים עלייה משמעותית מאוד.

<קרן טרנר: מבחינת בטיחות בדרכים – ברור לנו שזו סוגיה מורכבת מאוד.

<קרן טרנר: אנחנו משקיעים בזה המון.

<קרן טרנר: בכל מה שבתחום הסמכות והאחריות שלנו, אנחנו פועלים בעניין הזה ללא פשרות.

<קרן טרנר: איפה שאין לנו סמכות, אנחנו יכולים ביחד עם המשרדים האחרים, אבל לא יכולים לבוא בנעליהם.

<קרן טרנר: מבחינת תשתיות מוקדי סיכון – גם בתחום העירוני אנחנו מתוקצבים ב-200 מיליון שקלים בשנה.

<קרן טרנר: בתכנית החומש החדשה יש לנו מסגרת תקציבית של 1.150 מיליארד, עלייה מהחומש הקודם, וגם נכונות של משרד האוצר לתקצב כל פרויקט זמין.

<קרן טרנר: השנה יש לנו מנכ"ל חדש ל"נתיבי ישראל", שמתייחס לנושא הזה ברצינות המתבקשת.

<קרן טרנר: צומצמו הפערים.

<קרן טרנר: יצאו לביצוע הפרויקטים הרשאה להתחייב ב-300 מיליון שקל ב-2016.

<קרן טרנר: בשנים הקרובות אנחנו נסיים את מוקדי הסיכון שעל הפרק עכשיו.

<קרן טרנר: אנחנו משקיעים גם בפרויקטים של כבישים חוצי יישובי מיעוטים.

<קרן טרנר: בשנים האחרונות משקיעים כ-100 מיליון שקל בשנה בעניין הזה.

<קרן טרנר: אנחנו משדרגים בתקציבי עתק כבישים - - -

סתיו שפיר: אגב, היו גם בנושא הזה קיצוצים בתכניות האלה, בהעברות תקציביות במהלך השנה.

סתיו שפיר: כלומר, ההשקעה של תחילת השנה ידועה, אבל – עברתי ממש עכשיו על כל הקיצוצים שהיו בנושאים של תחבורה ציבורית והשקעה במיעוטים בתחבורה הציבורית - - -

<קרן טרנר: אין פרויקט מוכן בתחבורה הציבורית שקוצץ.

סתיו שפיר: ב-14' וב-15' היו קיצוצים בהעברות.

<קרן טרנר: לא.

<קרן טרנר: לא היו העברות בגלל שפרויקטים לא היו מוכנים.

<קרן טרנר: אין פרויקט מוכן של תחבורה ציבורית שלא מתוקצב, נקודה.

<קרן טרנר: אני פשוט הייתי סמנכ"לית תשתיות, אז אני יודעת להגיד את זה.

<קרן טרנר: בשנים האחרונות אין פרויקט תחבורה ציבורית מוכן שלא מתוקצב.

<קרן טרנר: ואם צריך לבטל פרויקט של כביש, מבטלים פרויקט של כביש.

<קרן טרנר: אנחנו כבר לא מבצעים פרויקטים של כבישים במטרופולינים, אלא אם כן זה בטיחות או דיור.

<קרן טרנר: אין יותר עוד מחלף, עוד כביש, רק אם מוסדות התכנון קבעו שזה חסם ותנאי לדיור.

<קרן טרנר: אנחנו הפסקנו להשקיע בכבישים, אנחנו משקיעים בתחבורה ציבורית, ורואים את זה בנתונים התקציביים.

<קרן טרנר: מבחינת בטיחות, כשאנחנו משדרגים כביש חד-מסלולי – כמו כביש 71, שאנחנו עתידים לשדרג, ו-65, גולני-דברת – אלו כבישים שעולים מאות מיליונים – בין חצי מיליארד למיליארד כל אחד – כמובן שאנחנו תורמים לבטיחות.

<קרן טרנר: אנחנו מטפלים בהכשרת הנהג, דיבר על זה השר, אני לא אחזור על זה.

<קרן טרנר: כמובן שהאכיפה היא לא במשרד התחבורה, היא במשטרת ישראל, המשרד לביטחון פנים.

<קרן טרנר: אני מקווה שיתוגברו הניידות וכמות השוטרים.

<קרן טרנר: בתי המשפט לתעבורה גם לא אצלנו.

<קרן טרנר: מבחינת מערכות הרכב, אנחנו אימצנו את התקינה האירופאית במלואה.

<קרן טרנר: אין רכב באירופה שהוא בטוח יותר מהרכב הישראלי.

<קרן טרנר: אנחנו נותנים הטבות במס לרכבים, ההטבה הזו הולכת וגדלה.

<קרן טרנר: ב-2017 היא תגדל עד לכדי 2,400 שקל למי שיתקין את המערכות.

<קרן טרנר: אנחנו גם בפיילוט להתקין מערכות בטיחות במכוניות משומשות.

<קרן טרנר: אוטובוסים ומשאיות, נהגים מקצועיים, רכבים עם סיכון גבוה – חייבנו אותם במערכות של שמירת מרחק וסטייה מנתיב, וזה כבר מתחיל להתבצע.

<קרן טרנר: כל הפעולות שלנו מטפלות ביוקר המחיה, כמו שדיברנו.

<קרן טרנר: מבחינת פרויקטים מרכזיים ששאלתם – הקו האדום בתל-אביב.

<קרן טרנר: קווים נוספים – הקו הירוק והסגול.

<קרן טרנר: אלה האומדנים שלהם, היקפים משמעותיים מאוד לתחבורה הציבורית.

<קרן טרנר: פרויקט "מהיר לעיר" מטפל בטווח הזמן המידי הקרוב.

<קרן טרנר: מדובר בעלות של למעלה משני מיליארד שקל.

<קרן טרנר: לא פשוט עם רשויות מקומיות להגיע להסדרים של תחבורה ציבורית.

<קרן טרנר: יש גם בחירות בסוף 2018, וראשי ערים לא מתלהבים להפוך את העיר שלהם.

<קרן טרנר: אנחנו משקיעים הרבה - - -

משה גפני: למה לא - - -

רועי פולקמן: להפוך – לא לעשות בלגן בעיר.

רועי פולקמן: התושבים סובלים.

<קרן טרנר: בלגן בעיר.

<קרן טרנר: כשאנחנו סוללים נתיב תחבורה ציבורית או מסלול תחבורה ציבורית, אנחנו עושים את זה במרכז העיר, במרכז העצבים של העיר.

<קרן טרנר: אנחנו מאוד לוחצים על הערים, ואכן הצלחנו לחתום עם 13 רשויות על הסכמים.

<קרן טרנר: יש לנו 120 נתיבים.

<קרן טרנר: מדובר בפרויקט הוליסטי – הוא יהיה גם עם שילוט, גם העדפה, וגם אכיפה.

<קרן טרנר: החקיקה שעברה בכנסת מאשרת בשבועות הקרובים – עיריית תל-אביב תתחיל לאכוף את הנסיעה בנת"צים.

<קרן טרנר: ב-15 בנובמבר הם נכנסים למרכז הבקרה העירוני שלהם.

<קרן טרנר: אנחנו מדברים על רשת שמורכבת גם מרכבות קלות, אבל גם ממסלולי תחבורה ציבורית, נתיבים מהירים שיאפשרו עוד 72 קילומטר, חניה, "חנה וסע", ויאפשרו כניסה מהירה.

משה גפני: סליחה דקה.

משה גפני: עלה כמה פעמים כאן בוועדה, גם אתמול עם שר הפנים, אבל זה עלה כמה פעמים – יש פרויקטים שאתם עושים עם הרשויות המקומיות – כיכר, מקום שהיו תאונות דרכים או דברים מהסוג הזה.

משה גפני: מתברר שיש רשויות שאין להן בעיה.

משה גפני: אתם אומרים להן שהן צריכות להשתתף ב-10%, ב-30%, אין להן בעיה, יש להן תקציב.

משה גפני: הן משתתפות והפרויקטים מתבצעים.

משה גפני: יש רשויות שאין להן את הכסף לזה, והמשמעות של העניין, כפי שנאמר כאן כמה פעמים בדיונים שונים – יש מקומות שבהם יש תאונות דרכים וצריך לעשות כיכר או מחלף, או אני לא יודע בדיוק מה, איזה פרויקט שצריך לעשות אותו, וזה לא נעשה מכיוון שהרשויות החלשות לא משתתפות בכך.

משה גפני: זה נכון?

עבד אל חכים חאג' יחיא: המצ'ינג.

משה גפני: כן, על זה אני מדבר.

<קרן טרנר: סוגיית המצ'ינג היא סוגיה רוחבית.

<קרן טרנר: אנחנו מתמקדים בהקצאה של התקציב לבטיחות.

<קרן טרנר: אנחנו מתמקדים בכל הערים, אבל ב-34 הרשויות עם הכי הרבה תאונות.

<קרן טרנר: רוב התאונות קורות דווקא בערים הגדולות החזקות.

<קרן טרנר: גם בערים החזקות, המצ'ינג שנדרשת העיר לשים הוא 30%, ובערים החלשות זה או 10% או אפילו כלום.

חמד עמאר: במגזר הלא יהודי, כמה המצ'ינג?

<קרן טרנר: במגזר הערבי זה 0% מצ'ינג.

חמד עמאר: לפרויקטים של בטיחות?

<קרן טרנר: כן.

<קרן טרנר: ואנחנו מבצעים את הפרויקטים.

חמד עמאר: היה 25%.

<קרן טרנר: 25% לא היו כבר שנים.

<קרן טרנר: היה 10%.

עבד אל חכים חאג' יחיא: והיום זה אפס.

<קרן טרנר: כשאנחנו מבצעים את הפרויקט – וזו השאיפה שלנו, שאנחנו נבצע עם החברות המנהלות שלנו את הפרויקטים - - -

חמד עמאר: וכשאתם מעבירים את התקציב למועצה שתבצע, כמה אתם לוקחים מצ'ינג?

<קרן טרנר: כשאנחנו מעבירים תקציב של סימון והתקנים, שהוא תקציב מאוד גמיש, אנחנו מעבירים ב-90%, והרשות נדרשת לשים 10%.

חמד עמאר: את יודעת שיש רשויות שבגלל 10% לא מבצעות את זה?

<קרן טרנר: חלקן לא מבצעות גם כשזה 100%.

<קרן טרנר: בעבר הועבר אליהם בצורה חד-פעמית.

<קרן טרנר: נכון, זה גם סדרי עדיפויות של הרשות.

<קרן טרנר: הכסף שאנחנו מעבירים ישירות לרשויות מיעוטים – מדובר בצורך שלהם לשים אלפים בודדים של שקלים בשנה.

<קרן טרנר: אנחנו מעבירים 100,000 שקל, הן נדרשות לשים 10,000 שקל לצביעה, סימון ומעקות.

<קרן טרנר: ורשות שרוצה שאנחנו נבצע, אנחנו מבצעים ב-100%.

<קרן טרנר: יש גם את משרד הפנים שנותן מענקי פיתוח, ויש גם סדרי עדיפויות של הרשות המקומית.

משה גפני: סליחה, אני רק מודיע שלא יהיו היום שינויים בתקציב.

משה גפני: אנחנו לא מספיקים להגיע לזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני עוד לא קיבלתי תשובה בקשר לתקציב הפרסום בשפה הערבית.

חמד עמאר: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לא מופיעה ככה בסעיף 1, שאנחנו בדיוק מה עושים, מה משנים.

חמד עמאר: הרי את אומרת שאנחנו משלמים כמעט 100 מיליון שקל.

חמד עמאר: לפחות חצי שורה.

<קרן טרנר: מה 100 מיליון שקלים?

חמד עמאר: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לא ראיתי בתוך החוברת שלכם.

<קרן טרנר: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים נמצאים כאן, ותוכל להסביר על מיקוד המאמץ שהולך להיות למשאיות, בחברה הערבית, לנהגים צעירים ולהולכי רגל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי מה הושקע ב-16', ב-15', וגם מה מתוכנן ל-17' ו-18' במפורט בעניין השפה הערבית.

<גיורא רום: השנה השקענו ארבעה מיליון - - -

משה גפני: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<גיורא רום: גיורא רום, יושב-ראש הרשות.

<גיורא רום: ב-2016 ארבעה מיליון שקלים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בשפה הערבית?

<גיורא רום: כן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איפה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רואים את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר לקבל משהו מפורט?

<גיורא רום: בדיגיטל, ברדיו, בטלוויזיה.

<גיורא רום: אני אעביר לך משהו מפורט.

<גיורא רום: פשוט לא דיברתי, אני גם לא רוצה לדבר.

<גיורא רום: ב-2017 אנחנו עושים שלוש תכניות, שלושה נושאים שבהם מספר ושיעור ההרוגים חורג – אני לא יודע להגיד ממה.

<גיורא רום: לא ממה שצריך להיות, אלא מה שסביר שיהיה.

<גיורא רום: מספר אחת זה המגזר הערבי.

<גיורא רום: זו תכנית מספר אחת, שאנחנו עושים עם הרבה מאוד משרדים וגופים לא ממשלתיים.

<גיורא רום: אנחנו נשקיע גם כן בהסברה, אבל לא רק.

משה גפני: אם תוכל, בבקשה, להעביר את זה לוועדה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך הערכה מה התקציב?

<גיורא רום: לגבי מה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: ההסברה בשפה הערבית, בנושא של האוכלוסייה הערבית.

<גיורא רום: אין לנו את המספר המדויק לגבי 2017.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תכינו ותעבירו לוועדה.

חמד עמאר: מה התקציב שלכם השנה?

חמד עמאר: לא לערבי, כללי, מה התקציב שלכם?

<גיורא רום: אני אגיד מילה על התקציב, ברשותך.

משה גפני: אם אפשר, יש פה בעיה מבחינת התקציב, שהתקציב יורד.

<גיורא רום: תן לי, אני אפשט לך את זה.

משה גפני: אתה תצטרך לפשט בגלל שאני לא תופס מהר.

משה גפני: אתה תצטרך להסביר לי.

משה גפני: יש לי הרגשה בשנתיים האחרונות שיש הרבה פוליטיקה עם זה.

<גיורא רום: פוליטיקה זה מעבר - - -

משה גפני: זה מעבר.

משה גפני: אני יודע, פוליטיקה זה רק אני, אתה לא.

<גיורא רום: זה מעבר לבעיית השכר - - -

משה גפני: משרד התחבורה הוא בלי פוליטיקה.

משה גפני: אני רוצה לדעת אם ההרגשה הזאת נכונה.

משה גפני: היה כתוב בעיתונים על זה.

משה גפני: הם לא יודעים מה שהם מדברים, העיתונאים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא דיבר על ארבעה מיליון, לא הבנתי מאיזה סך.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: תאמר לוועדה בבקשה.

<גיורא רום: הפרדיגמה של הרשות – שאני לא יודע מי המציא אותה, אלו אנשים מאוד מיוחדים – יצרה גוף שהוא בעצם כספומט ממשלתי שהיה מעביר כספים לגופים אחרים ללא שום השפעה, שליטה, בקרה, פיקוח, וכן הלאה.

<גיורא רום: שינינו את זה.

<גיורא רום: הפסקנו את זה השנה.

<גיורא רום: אנחנו לא מעבירים יותר שקל אחד.

<גיורא רום: התקציב הפנוי ב-16' שהרשות יכלה להפעיל אותו היה בדיוק בגודל של מה שנקרא הנהלה וכלליות במושגים אזרחיים.

<גיורא רום: זאת אומרת, אפילו בעמותה הכי נידחת, הכי מוזנחת, שמנוהלת הכי גרוע, אין כזה דבר של יחס 1:1.

<גיורא רום: התקציב הזה של הרשות הלך ונשחק בארבע השנים האחרונות במבצע משותף של משרד התחבורה ושל האוצר משיקולים שלהם, והגיע לשפל נמוך מאוד ב-2016.

<גיורא רום: אנחנו שינינו את זה.

<גיורא רום: ב-2017 הרשות תפעיל את התקציבים, לא תעביר אותם.

<גיורא רום: ב-2017 היחס בין התקציב התפעולי לבין הנהלה לכלליות יהיה 2.7.

<גיורא רום: זאת אומרת, יהיו לנו 57 מיליון שקלים שאנחנו נפעיל, מול 20 מיליון שקל, שזה מה שעולה הרשות.

<גיורא רום: אנחנו זקוקים, למען האמת, לעוד 20 מיליון שקל, ואני לא יודע איך עושים את זה, כי אני כבר סיכמתי עם משרד התחבורה ועם אגף התקציבים - - -

משה גפני: למה חסר 20 מיליון שקל?

<גיורא רום: אמרתי, אנחנו מובילים ב-2017 שלוש תכניות שבהן יש שיעור הרוגים לא סביר.

<גיורא רום: אחת זה המגזר הערבי.

<גיורא רום: שנייה זה הולכי רגל.

<גיורא רום: השלישית זה כל הסוגיה של רכבים מעל 3.5 טון, משאיות ואוטובוסים.

משה גפני: אז למה חסר 20 מיליון שקל?

<גיורא רום: לנושאי ההסברה, לנושאי תפעול שונים.

<גיורא רום: לעשות את הדבר הזה.

משה גפני: מה עם ה-20 מיליון שקל האלה, משרד האוצר?

חמד עמאר: מי אמור לתת לכם אותם, האוצר או משרד התחבורה?

משה גפני: קודם נשמע את האוצר.

<דור בלוך: דור בלוך, רכז תחבורה באגף תקציבים, משרד האוצר.

<דור בלוך: במסגרת דיוני התקציב משרד התחבורה שם בראש סדר העדיפויות מול משרד האוצר את נושא הבטיחות בדרכים.

<דור בלוך: בהתאמה גם גדלו כלל התקציבים לטובת נושא הבטיחות בדרכים, בין אם זה במסגרת תכנית החומש של נתיבי ישראל, מוקדי סיכון, וגם תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

משה גפני: גדל?

<קרן טרנר: הוא גדל, פשוט ההעברה - - -

<גיורא רום: הוא גדל, אבל יחסית לנקודת - - -

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: שנייה.

חמד עמאר: גדל, אבל הוא אומר לך שחסר 20 מיליון שקל.

<קרן טרנר: מתוך התוספת שהם ביקשו, הם קיבלו 28 מיליון.

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: למעשה, ב-2015 האוצר נתן 135 מיליון.

<קרן טרנר: ועל שינויו.

<קרן טרנר: ועם עודפים.

משה גפני: כן, 135 מיליון.

<קרן טרנר: עודפים.

<קרן טרנר: חלק מהעניין היה תת-הניצול.

<קרן טרנר: הרשות לא תפקדה מספיק טוב, בגלל זה הבאנו את גיורא.

משה גפני: רגע, קרן, אני לא שואל את משרד התחבורה, אני שואל את משרד האוצר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חלק מה-135 זה ארבעה מיליון לאוכלוסייה הערבית?

משה גפני: שנייה, לפני האוכלוסייה הערבית, יש 135 מיליון ביצוע?

משה גפני: זה מה שנתתם לנו.

משה גפני: אתם רוצים, לא נאשר את זה, זה הכול.

משה גפני: כתוב 135 מיליון ביצוע, הוצאה למעשה ב-2015, והיום אתם מבקשים אישור על 87 מיליון על בטיחות בדרכים.

משה גפני: מר בלוך.

<דור בלוך: לגבי 135 מיליון השקלים, זה כמובן כולל את העודפים התקציביים שמועברים משנה לשנה, לנוכח תת-הביצוע ברשות, שזו תופעה ידועה, היא גם נכללה במסגרת דוח מבקר המדינה.

משה גפני: מה תת-ביצוע, אבל עכשיו אתם מבקשים 87 מיליון, חסר 20 מיליון.

<קרן טרנר: לא, 28 מיליון היו העברות.

משה גפני: את לא באגף התקציבים.

<קרן טרנר: אני לא באגף התקציבים, אבל אני אחראית על התקציב שלנו.

<קרן טרנר: תקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים גדל.

משה גפני: לא לבקש 20 – יש לי תכנית, לאור מה שאמר גיורא, לבקש 20 מיליון.

משה גפני: לא לבקש?

משה גפני: לא צריך.

חמד עמאר: הוא אומר חסר לי 20 מיליון כדי שאני אבצע את העבודה שלי כמו שצריך, ואת אומרת גדל?

<קרן טרנר: כן, אני אומרת גדל, והוא רוצה יותר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גדל, אבל לא מספיק.

חמד עמאר: אבל יחסית ל-2016 ירד.

משה גפני: על הסברה במגזר הערבי אומר מר רום שהוא צריך בסך הכול לכל התכנית הזאת עוד 20 מיליון שקל.

משה גפני: לבקש או לא לבקש?

משה גפני: תגידי לי.

<קרן טרנר: אני אשמח לקבל עוד הרבה מאוד תקציבים.

<קרן טרנר: אבל אני כן חייבת להבהיר את העובדות.

<קרן טרנר: זה נראה כאילו תקציב הרשות הלאומית ירד.

<קרן טרנר: הוא לא ירד, הוא עלה, כי הכספים שהיו אמורים להיות מועברים, 28 מיליון שקלים, נשארו בתקציב.

<קרן טרנר: כלומר, התקציב עלה מ-28.

<קרן טרנר: אם יהיה ניצול תקציבי, ויהיה כמו שצריך, אנחנו נתגייס לתקצב עוד 20 מיליון.

<קרן טרנר: צריך להבין שעד עכשיו הרשות לא ניצלה את התקציבים.

משה גפני: גברת טרנר, על-פי הוראת יושב-ראש הכנסת אני חייב לסיים את הישיבה.

משה גפני: קודם כל, לא בירכתי אותך בפורום הזה על זה שנכנסת להיות מנכ"לית משרד התחבורה.

משה גפני: אז אני מברך אותך על כך.

משה גפני: היית באגף התקציבים מצוינת, ואני מניח שגם כמנכ"לית משרד התחבורה תהיי מצוינת.

משה גפני: בינתיים יש נתק ביני לבין משרד התחבורה בגלל פעילויות שונות שעשיתם, ואני מנותק מזה.

משה גפני: בכל אופן, היות והעלו פה את העניין של הבטיחות בדרכים, וגם במגזר הערבי, וגם את הדברים האחרים – אנחנו במסגרת הדיונים על התקציב.

משה גפני: כאשר בא משרד – והשר מכיר את זה – ואומר שחסר לו כסף לדברים חיוניים – לדברים כלליים אתם מנהלים דיונים מול אגף התקציבים, זה בסדר גמור.

משה גפני: חסר לו כסף לדבר שהוא בבת עינינו, הנושא של שמירת חיי אדם, בנושא של בטיחות בדרכים, בעיקר במגזר הערבי – חאג' יחיא, אתה לא שומע, אני עובד עכשיו בשירותך.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שומע.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני שומע אותך.

משה גפני: אבל לא רק, בכל המקומות.

משה גפני: אנחנו חיים בתחושה לא טובה עם ההרוגים, לצערנו הרב, בתקופה האחרונה.

משה גפני: וזה נושא רגיש.

משה גפני: אנחנו בעד הניהול שלכם מול אגף התקציבים.

משה גפני: בסדר גמור.

משה גפני: הפיתוח של הכבישים, של כל הדברים.

משה גפני: אני שואל – את לא צריכה לתת לי עכשיו תשובה, בגלל שאני לא יכול להמשיך לנהל עכשיו את הדיון – תגידי, האם את רוצה את העזרה של ועדת הכספים בעניין הזה של מה שהועלה כאן, על הבטיחות בדרכים?

משה גפני: היו כמה שנים שהיו שם בעיות, את אמרת בעצמך, היה גם תת-ביצוע, וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: אתם לא יכולים לברוח מאחריות בעניין הזה.

משה גפני: אי-אפשר לזרוק את זה על המשרד לביטחון פנים.

משה גפני: לי יש איזו תחושה שהרבה פעמים אתם זורקים למקומות אחרים.

משה גפני: יש דברים שלא אתם אחראיים - - -

<קרן טרנר: הם אחראיים לאכוף בדרכים.

משה גפני: לא, לא, לא, בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה לא אנחנו, זה משרד העבודה, הוא נותן לי היתרי עבודה.

חמד עמאר: אנחנו מכירים את זה.

משה גפני: כן.

משה גפני: אני לא נולדתי אתמול, אני יודע איך הממשלה מתנהלת.

משה גפני: מה לעשות, על זה אמר שלמה המלך "יוסיף דעת יוסיף מכאוב".

משה גפני: אני יודע בדיוק איך זה מתנהל.

משה גפני: אתם צריכים לקבל החלטה.

משה גפני: אם אתם רוצים את הסיוע שלנו, אנחנו ניתן אותו, בגלל שבטיחות בדרכים אצלנו היא חשובה.

משה גפני: יש לזה חשיבות מאין כמותה.

משה גפני: אם לא, אתם מסתדרים עם הקיים, בסדר, אנחנו מברכים אתכם.

משה גפני: על כל פנים, ברכות לך, ברכות לצוות של משרד התחבורה, שעושה עבודה טובה.

משה גפני: ואנחנו עוד נמשיך להיפגש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב-ראש, אני מבקש לקבל תשובות בכתב על הפירוט של מה הושקע, ומה שמתכוונים להשקיע, ומסך הכול מה שהושקע בהסברה.

משה גפני: גיורא, את הבקשות - - -

<גיורא רום: לא שמעתי, חאג' יחיא, סליחה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה כמה הושקע לאוכלוסייה הערבית בהסברה.

<גיורא רום: רק בהסברה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של ההסברה בשפה הערבית, וכמה היה בכלל תקציב ההסברה, ומה שמתוכנן ל-17' ו-18'.

משה גפני: להעביר לוועדה, אנחנו נעביר את זה לכל חברי הוועדה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.