ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 285, 2016-11-14 13:00

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, צהריים טובים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן הצעת חוק שעל פניה היא נראית מכובדת וטובה.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו נשמע אם יש הערות והתנגדויות לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מי תציג את הצעת החוק?

<נעה לוזנר: שלום.

<נעה לוזנר: עורכת הדין נועה לוזנר, ייעוץ וחקיקה פלילית, משרד המשפטים.

<נעה לוזנר: אז הצעת החוק הממשלתית שאנחנו מדברים עליה היום מבקשת להחמיר את הענישה בצד העבירה של צריכת שירותי זנות.

<נעה לוזנר: הצעת החוק כוללת שני חלקים.

<נעה לוזנר: לחלק הראשון אני אתייחס, ואחר כך עורכת הדין יפעת רווה תתייחס.

<נעה לוזנר: אז החלק הראשון הוא תיקון לחוק העונשין.

<נעה לוזנר: במסגרתו מוצע להחמיר את הענישה בצד העבירה של צריכת שירותי זנות מקטין, כך שהעונש יוחמר משלוש שנות מאסר לחמש שנות מאסר, והיא תהווה עבירת פשע.

<נעה לוזנר: החמרת הענישה גם עולה בקנה אחד עם מדרג הענישה שקיים היום בעבירות של זנות בקטינים, במובן זה שהעונש המוחמר יבטא את החומרה שבצד העבירה.

<נעה לוזנר: ועם זאת, עדיין יהיה נמוך יותר מהעונש שבצד עבירות של סרסרות קטינים או הבאת קטין לידי מעשה או עיסוק בזנות, שהעונש בצד העבירות האלה עומד עד שבע שנות מאסר.

<נעה לוזנר: ההחמרה גם תואמת המלצות שישראל קיבלה מהוועדה לבחינת יישום הפרוטוקול האופציונלי בדבר זכויות הילד, ועולה בקנה אחד עם אמנות וסטנדרטים בין-לאומיים.

<נעה לוזנר: ואני אציין שהצעת החוק הפרטית של חברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון, בעצם זהה בחלק הזה, וההחלטה הייתה שהיא תוכפף, בהסכמתה של חברת הכנסת, להצעת החוק הממשלתית.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

<נעה לוזנר: והצעת החוק הממשלתית כוללת חלק נוסף, שעורכת הדין יפעת רווה, גם מאותה מחלקה - - -

ניסן סלומינסקי: להסביר.

ניסן סלומינסקי: אז אולי מעבר, תגידו למי שלא מכיר את זה, מה בדיוק אנחנו?

ניסן סלומינסקי: על מה אנחנו מדברים?

ניסן סלומינסקי: אנחנו מבינים שאנחנו רוצים להגדיל את העונש משלוש שנים לחמש שנים.

ניסן סלומינסקי: על איזו סיטואציה?

<נעה לוזנר: העבירה היא עבירה של לקוחו של קטין.

<נעה לוזנר: זאת אומרת, מי שמקבל שירותי זנות מקטין.

<נעה לוזנר: אין בחוק העונשין הגדרה לזנות היום.

<נעה לוזנר: אני אציין גם עוד משהו שלא ציינתי עד עכשיו: העמדה לדין בעבירה של צריכת שירותי זנות מקטין יכולה לבוא יחד, בנסיבות המתאימות, עם העמדה לדין בעבירות מין שיכול להיות שמתקיימות.

<נעה לוזנר: זאת אומרת, זה יכול להיות גם אינוס או בעילה אסורה או מעשה מגונה.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם:

ניסן סלומינסקי: אני מרגיש שאת מדברת על שני דברים - - -.

ניסן סלומינסקי: כאילו שתי עבירות.

<נעה לוזנר: מה חסר?

ניסן סלומינסקי: כלומר, מה קורה פה?

ניסן סלומינסקי: נניח, יש קטין או קטינה.

ניסן סלומינסקי: מה זה הגיל של קטין?

<קריאה: 18.

יפעת שאשא ביטון: מתחת ל-18.

<נעה לוזנר: 19.

ניסן סלומינסקי: עד גיל 18, כן?

ניסן סלומינסקי: עכשיו, מה קורה?

ניסן סלומינסקי: מישהו מקיים איתה יחסים.

יפעת שאשא ביטון: איתה או איתו.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: בוא נדבר רק קטין, אבל זה יכול להיות קטין או קטינה.

ניסן סלומינסקי: הוא מועד נניח לזנות, ומישהו בא ומקיים איתו יחסים?

ניסן סלומינסקי: זו הסיטואציה שעליה אנחנו מדברים?

יפעת שאשא ביטון: הוא מקיים יחסים תמורת - - -

<נעה לוזנר: תמורת - - -

<ליאת קליין: תמורת אתנן.

<יפעת רווה: - - -

ניסן סלומינסקי: ובגין קיום היחסים אני מעניש אותו או בגין זה שזה - - -?

ניסן סלומינסקי: על מה אני מעניש אותו?

<נעה לוזנר: שהוא צרך מקטין שירותי זנות בתשלום.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: וחוץ מזה גם יש איסור לקיים.

ניסן סלומינסקי: נניח, אם הקטינה בת עשר, אז יש גם איסור, בלי קשר לזה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

<קריאה: נכון.

<נועה ברודסקי לוי: זה אינוס.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

יפעת שאשא ביטון: ברור.

יפעת שאשא ביטון: זה אינוס.

יפעת שאשא ביטון: זה מתווסף.

<נועה ברודסקי לוי: - - - מקבוצת גיל 14 – עבירה של אינוס.

ניסן סלומינסקי: ושניהם, בדרך כלל, צריכים להגיע ביחד.

ניסן סלומינסקי: כי אם הוא שילם כסף ולא קיים יחסים, אז אני מניח שהעבירה הראשונה שאנחנו מדברים עליה גם כן לא קיימת.

ניסן סלומינסקי: זה לא צריכת זנות, נכון?

מיכל רוזין: מה זאת אומרת?

יפעת שאשא ביטון: מה זה שילם כסף ולא - - -?

ניסן סלומינסקי: אני שואל: האם שתי העבירות האלה חייבות להתקיים ביחד?

<יפעת רווה: לא בהכרח.

<נעה לוזנר: לא בהכרח.

<נעה לוזנר: יכולים להיות מצבים - - -

ניסן סלומינסקי: נניח, מישהי צעירה, בת 12-11, לא משנה, ומישהו בא וצורך מין ממנה ולא מקיים יחסים.

ניסן סלומינסקי: הוא עובר עבירה או לא?

יפעת שאשא ביטון: בכל מקרה - - -

<נועה ברודסקי לוי: עד גיל 14 יש כאן עבירה.

<נועה ברודסקי לוי: זאת אומרת, על יחסי מין עד גיל 14 זה אינוס בכל מקרה.

<נועה ברודסקי לוי: ואם זה פחות: אם לא מקיימים יחסי מין וזה משהו פחות מזה, אז זה מעשים מגונים.

ניסן סלומינסקי: מעשים מגונים.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<קריאה: כן.

<נועה ברודסקי לוי: או יש - - -

ניסן סלומינסקי: ומה זו העבירה שאנחנו מדברים עליה?

יפעת שאשא ביטון: שניהם תמורת יחסי המין.

<נועה ברודסקי לוי: - - - זה יכול להיות - - -

ניסן סלומינסקי: מה העבירה שאנחנו מדברים?

ניסן סלומינסקי: מה העבירה שאנחנו מדברים - - -?

<קריאה: אין, אין הגדרה - - -

<נועה ברודסקי לוי: - - -

ניסן סלומינסקי: היועצת המשפטית נועה ברודסקי לוי, תנסי להסביר לי מה אני מוסיף.

ניסן סלומינסקי: יש עבירה שאסור לקיים יחסים עם קטין.

<יפעת רווה: לא עם כל קטין.

ניסן סלומינסקי: ודבר שני, אם לא יחסים, אז - - -

<נועה ברודסקי לוי: מעשים מגונים.

ניסן סלומינסקי: מעשים מגונים.

ניסן סלומינסקי: זה קיים.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לפה?

<נעה לוזנר: זה יכול לבוא יחד עם זה.

ניסן סלומינסקי: זה שאני אומר.

יפעת שאשא ביטון: הוא יכול להתווסף.

ניסן סלומינסקי: אז מה אנחנו עכשיו אומרים?

ניסן סלומינסקי: כי מעבר לנושא של קיום היחסים, נניח יש עוד עבירה.

ניסן סלומינסקי: מהי העבירה השנייה?

<נעה לוזנר: צריכת שירותי הזנות בתשלום.

<נעה לוזנר: על הסיטואציה שבה אתה משלם - - -

ניסן סלומינסקי: בגלל שזה בתשלום.

<נועה ברודסקי לוי: ומקטין.

<יפעת רווה: כן.

<נעה לוזנר: ומקטין.

<נעה לוזנר: כן.

<יפעת רווה: כן.

ניסן סלומינסקי: זה רק אם זה בתשלום?

<נעה לוזנר: כן.

<יפעת רווה: אין איסור מוחלט על יחסי מין עם קטין.

<יפעת רווה: שמעל לגילאים מסוימים זה לגיטימי, זה בסדר.

<יפעת רווה: זה אולי חברתית אפשר לבקר או לא לבקר, אבל זה לא אסור בחוק.

<יפעת רווה: אבל אז צריכת שירותי זנות – זה מה שאסור פה.

<ליאת קליין: - - - העבירה קיימת - - -

יפעת שאשא ביטון: ברשותך, כבוד היושב ראש, אני אעשה לך את זה פשוט.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך, אני אתן לך, אני אתן לך עוד מעט לדבר.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני רוצה לפשט את זה, כי אני לא מצליחה להבין לאן הדיון הולך.

יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך דוגמה.

יפעת שאשא ביטון: השבוע, אגב, אני מקיימת סיור זנות בתל אביב, לפגוש את אותן נערות.

יפעת שאשא ביטון: שהן נמצאות שם כביכול מרצון.

יפעת שאשא ביטון: בסדר?

יפעת שאשא ביטון: הן נמצאות שם.

יפעת שאשא ביטון: הן כביכול רוצות למכור את השירותים שלהן.

יפעת שאשא ביטון: יבוא בן-אדם, בצורה לגיטימית, יגיד: היא רוצה, היא פה, אני באתי בשביל זה, משלם לה כסף.

יפעת שאשא ביטון: עשה את שלו, נכון?

יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו, זו עבירה שעד היום היה בצידה שלוש שנות מאסר, והיום אנחנו רוצים - - -

ניסן סלומינסקי: אבל מה העבירה?

ניסן סלומינסקי: מה שאני שואל: העבירה היא בגלל צריכת זנות?

יפעת שאשא ביטון: כן.

יפעת שאשא ביטון: מקטין.

ניסן סלומינסקי: מקטין.

יפעת שאשא ביטון: נקודה.

יפעת שאשא ביטון: כן.

<ליאת קליין: העבירה קיימת - - -

ניסן סלומינסקי: אז זו עבירה אחת רק.

ניסן סלומינסקי: אני שואל: עצם היחסים עם קטין זו עבירה, נכון?

ניסן סלומינסקי: כשלעצמם.

<קריאה: נכון.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: וזה מתווסף לזה.

ניסן סלומינסקי: ועל זה אני מוסיף עבירה נוספת.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

ניסן סלומינסקי: כלומר, יש כאן שתי עבירות באותו רגע - - -

יפעת שאשא ביטון: נכון.

<נועה ברודסקי לוי: נכון, אבל תלוי בנסיבות.

<נועה ברודסקי לוי: כי מדובר, לדוגמה, על קטין מעל גיל 16, אז אין איסור בחוק.

<נועה ברודסקי לוי: אלא אם כן, כמובן, זה בכפייה או יחסי מרות, - - -, חינוך, - - -, ואז יש עבירה.

<נועה ברודסקי לוי: אבל אם אין; אם זה מעל גיל 16 ובהסכמה מלאה לכאורה, אז אין עבירת מין, אלא יש רק את העניין של שירותי זנות מקטין.

ניסן סלומינסקי: אז לאט-לאט אנחנו מתחילים לברר את זה, שאם זה קטין מתחת ל-16, אז יהיה גם את העבירה של צריכה.

ניסן סלומינסקי: וחוץ מזה, יש את העבירה שלעצמה, - -

יפעת שאשא ביטון: בעילה אסורה.

ניסן סלומינסקי: - - על בעילה אסורה או התנהלות אסורה.

<נועה ברודסקי לוי: נכון.

<נועה ברודסקי לוי: עד 14 זה אינוס או מעשה סדום או מעשים מגונים.

<נועה ברודסקי לוי: בין 14 ל-16 זה בעילה אסורה בהסכמה.

<נועה ברודסקי לוי: כמובן, רק אם יש הסכמה.

<נועה ברודסקי לוי: ומעל 16 זה בהסכמת - - -

ניסן סלומינסקי: עכשיו, בין 16 ל-18 אין את כל זה, כי אז זה מותר פורמלית.

<נועה ברודסקי לוי: - - - תלוי בנסיבות בגדול, אבל כן.

יפעת שאשא ביטון: תלוי בגיל.

ניסן סלומינסקי: אם בהסכמה אז מותר.

ניסן סלומינסקי: אבל כן תישאר ההבהרה שאנחנו מדברים על צריכת זנות.

<קריאה: כן.

<קריאה: צריכת - - -

<נועה ברודסקי לוי: נכון.

<ליאת קליין: היום בין 14 ו-16 - - -

<נעה לוזנר: מעשה מגונה.

ניסן סלומינסקי: ומה ההגדרה של זנות?

<נועה ברודסקי לוי: אין הגדרה בחוק.

ניסן סלומינסקי: שתמורת כסף היא עושה את זה?

<נעה לוזנר: הפסיקה - - -

<נועה ברודסקי לוי: נכון.

<נועה ברודסקי לוי: אז הפסיקה - - -

<נעה לוזנר: הפסיקה אמרה שזנות זה מעשה שנעשה לסיפוק היצר המיני תמורת תשלום.

ניסן סלומינסקי: אז בואו ניקח סתם.

ניסן סלומינסקי: רק אני שואל כי אני - - -.

ניסן סלומינסקי: נניח יש מישהי שהיא לא עוסקת בזנות.

ניסן סלומינסקי: יש לה אפילו ידיד.

ניסן סלומינסקי: אבל הידיד הזה, כל פעם, תמורת זה שהם מקיימים יחסים, הוא משלם לה.

<נועה ברודסקי לוי: זה צריכת שירותי זנות.

ניסן סלומינסקי: זה נקרא צריכת שירותי זנות?

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

ניסן סלומינסקי: כן?

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<נועה ברודסקי לוי: זה צריכת שירותי זנות.

<קריאה: זנות לכל דבר - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: ואם הוא לא ישלם לה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: כלומר, מבחינת - - -

<נועה ברודסקי לוי: עוד פעם: תלוי - - - כמובן - - - בהסכמה - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: תלוי - - -

<יפעת רווה: צריך - - - יחסי מרות - - -

יפעת שאשא ביטון: גם אם הוא נותן לה ג'ינס תמורת יחסי מין זו זנות.

ניסן סלומינסקי: אמרתי: בין 16 ל-18.

ניסן סלומינסקי: יש הסכמה, יש הכול.

<נועה ברודסקי לוי: - - - מרות.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<יפעת רווה: - - - יחסי מרות.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לכל הדברים האלו.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, עצם זה שהוא משלם - - -

<נועה ברודסקי לוי: לא.

<נועה ברודסקי לוי: עצם קבלת שירותי הזנות - - -, זו עבירה בפני עצמה.

<יפעת רווה: או טובת הנאה.

ניסן סלומינסקי: כי מה שקורה היום, הרבה פעמים, אז צריכים לראות אם זה נכנס.

ניסן סלומינסקי: אדם לא משלם כסף.

ניסן סלומינסקי: הוא נותן מתנות - - -

יפעת שאשא ביטון: זו זנות לכל דבר.

יפעת שאשא ביטון: הנערות צריכות לדעת.

ניסן סלומינסקי: וזה מה שקורה הרבה פעמים.

ניסן סלומינסקי: זה נחשב גם כן כזנות?

יפעת שאשא ביטון: חד משמעית, כן - - -

<נועה ברודסקי לוי: זה יכול להיחשב.

<נועה ברודסקי לוי: עד כמה אוכפים?

<נועה ברודסקי לוי: אפשר לשמוע פה ממשרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: זה גבולי.

ניסן סלומינסקי: גבולי.

מיכל רוזין: תלוי גם בפער הגילאים.

מיכל רוזין: אם בא בחור בן 17 וחצי לילדה בת 14, אני מניחה שבית המשפט יתייחס אחרת מאשר ילדה בת 14 מול גבר בן 40.

ניסן סלומינסקי: אבל אם נניח היא בת 17, והוא בן 30, 40.

ניסן סלומינסקי: הוא נותן לה מתנות, נותן לה - - -

יפעת שאשא ביטון: פה זה כבר עבודה חברתית - - - צריכות להבין - - -

מיכל רוזין: קודם כל, מערכת יחסים שבה הגבר קונה לאישה או הפוך מתנות, נחשבת לזנות.

מיכל רוזין: כאשר מערכת היחסים מתבססת על מין תמורת מתנות כלשהן, בין אם הוא קונה לה שמלות ובין אם הוא נותן לה כסף – זו זנות.

ניסן סלומינסקי: זה חבל דק.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

<נועה ברודסקי לוי: תלוי בנסיבות, וכמובן - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: והבקשה היא להגדיל את זה, להגדיל את זה משלוש שנים לחמש שנים.

<נועה ברודסקי לוי: נכון.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

מיכל רוזין: כדי להרתיע.

<נעה לוזנר: רק רציתי להזכיר שיש להצעת החוק עוד חלק.

ניסן סלומינסקי: כן.

<נעה לוזנר: עורכת הדין יפעת רווה תציג אותו.

<יפעת רווה: תיקון עקיף לחוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים).

<יפעת רווה: היום יש נסיבות, גם - - -

ניסן סלומינסקי: היכולת של קטין להעיד.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

<יפעת רווה: כן.

<יפעת רווה: להעיד שלא בפני הנאשם.

<יפעת רווה: היום כבר קיים ההסדר הזה לגבי מגוון מסוים של עבירות: עבירות אלימות ומין בעיקר.

<יפעת רווה: ההיגיון הוא אותו היגיון גם לגבי הסעיף הזה.

<יפעת רווה: זה גם תואם אמנות בינלאומיות - - -

ניסן סלומינסקי: בסיטואציה הזאת, מי יושב בחדר השני – הקטין או הנאשם?

ניסן סלומינסקי: כלומר, אנחנו מבינים שלא מפגישים אותם ביחד וכולי.

ניסן סלומינסקי: השאלה: מי יושב בחדר - - -?

<יפעת רווה: זו שאלה של פרקטיקה.

ניסן סלומינסקי: סתם אני שואל איך זה הולך.

<יפעת רווה: החוק מאפשר ככה ומאפשר ככה.

<יפעת רווה: והנה, - - - נמצאת ותגיד איך בפועל.

<יפעת רווה: מה בית המשפט בוחר לעשות בפועל.

<רחל זוארץ לוי: בדרך כלל, הנאשם הוא זה שרואה, צופה בדיון בטלוויזיה במעגל סגור מחוץ לאולם.

<רחל זוארץ לוי: כי בכל זאת - - -

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: והקטין הוא זה שמעיד בפני שופט.

<רחל זוארץ לוי: הקטין מעיד, ויש את עורכי הדין של הצדדים ואת הרכב השופטים או את השופט, ולכן - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

<נועה ברודסקי לוי: כך זה אמור להיות.

<נועה ברודסקי לוי: לצערנו, הרבה פעמים, בגלל בעיות במערכת, הטלפון היה סגור וכאלו דברים, עושים כל מיני דרכים אחרות.

<נועה ברודסקי לוי: אם זה מאחורי פרגוד וכל מיני - - - כאלה, שלצערנו הם הרבה פחות - - -

<יפעת רווה: - - -

מיכל רוזין: אני פשוט רוצה להעיר.

מיכל רוזין: אני גם מתנצלת שאני יוצאת קודם.

מיכל רוזין: קודם כל, ברור שאני בעד הצעת החוק וכל הצעת חוק.

מיכל רוזין: אני גם בעד, כמובן, חוק הפללת לקוחות, שלצערי משרד המשפטים מתמהמה איתו, שיאסור בכלל על צריכת זנות.

מיכל רוזין: אבל אני רוצה באמת לומר שתי הערות.

מיכל רוזין: ואני מיידעת אותך גם, אדוני היושב ראש, שאנחנו נקיים על זה דיון מאוד גדול, פה, בוועדה, על הנושאים, הסוגיות התקציביות.

מיכל רוזין: אנחנו מחוקקים חוקים נפלאים, והשאלה תמיד, לצד החוקים האלה, היא האכיפה.

מיכל רוזין: אכיפה אומרת תקנים, אכיפה אומרת תקציב, אכיפה אומרת שעם כל הכבוד לזה שהגדלנו משלוש שנים לחמש שנים, שוב אנחנו לא שומעים פה את הרשויות שבאות ולא נותנות לנו סקירה כמה באת הועמדו לדין, הוגשו כתבי אישום, נעצרו על צריכת שירותי זנות מקטינים.

מיכל רוזין: אנחנו לא שומעים פה את הנתונים סביב החוק.

מיכל רוזין: אני יודעת שאצלך בוועדה אכן שומעים, אבל סביב החוק.

מיכל רוזין: הדברים האלה חשובים.

מיכל רוזין: האם יש מספיק אכיפה?

מיכל רוזין: האם יש כוח שיטור מספיק שעוסק בזה?

מיכל רוזין: למיטב ידיעתי, לא.

מיכל רוזין: אז זה טוב שאנחנו מעבירים מסר, ואני בעד הצעת החוק לחלוטין.

מיכל רוזין: הדבר השני זה הנושא של העדה של קטינים.

מיכל רוזין: גם בעניין הזה אתה הסמכת אותי לדון באכיפה ובעצם ביישום כל החוקים הנפלאים של נפגעי עבירה שאנחנו מקדמים פה.

מיכל רוזין: אנחנו רואים חוסרים עצומים בתקציב.

מיכל רוזין: בתי משפט שבהם אין יכולת לקטינים להעיד דרך טלוויזיה במעגל סגור, באמת, ותקציבים כל כך נמוכים - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מקדמים חקיקה.

יפעת שאשא ביטון: עולה להצבעה השבוע חקיקה שמסדירה את כל נושא העדת קטינים בבתי המשפט.

מיכל רוזין: כן, הכול מצוין, רק אין תקציב בצידה.

מיכל רוזין: ולצערי הרב, אנחנו היום בדיוני התקציבים.

מיכל רוזין: זו אחת הסוגיות שאנחנו צריכים לדון בהם.

מיכל רוזין: אנחנו מחוקקים נפלא.

מיכל רוזין: אם אין תקציבים שיועדו בדיוק לדברים האלה, אז החקיקה תהיה נהדרת, אבל היא תישאר כתובה על הנייר.

מיכל רוזין: אני פשוט אומרת, באתי ליידע אותך: זה אחד הנושאים שאנחנו נעלה פה.

מיכל רוזין: יש עוד נושאים: כמו פיקוח על פדופילים, עברייני מין.

מיכל רוזין: שיש חסר גדול בתקינה ותקציב.

מיכל רוזין: אני חושבת שגם אתה צריך להידרש לנושא ולדרוש דרישות תקציביות.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כל, את צודקת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו נתקלים – השבוע וגם בשבוע הבא – בשני חוקים חשובים שהעברנו.

ניסן סלומינסקי: אחד זה הכשרות המשפטית והאפוטרופסות.

ניסן סלומינסקי: ומתברר שהעלויות שלהם, לממש את מה שהם היו צריכים לעשות עוד לפני שחידשנו את החוק: לראות, לשמוע את האיש לפני שקובעים לו אפוטרופוס וכולי – לא מתממש.

ניסן סלומינסקי: וכדי לעשות את זה צריכים; לפחות משרד הרווחה והשירותים החברתיים טוען לעוד 140 תקנים.

ניסן סלומינסקי: משרד האוצר אומר: השתגעתם?

ניסן סלומינסקי: וזה עוד לפני.

ניסן סלומינסקי: עכשיו.

ניסן סלומינסקי: החוק שלנו - - - עוד יותר.

ניסן סלומינסקי: זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: אז זה, כאן גם יש.

ניסן סלומינסקי: הדבר השני זה הנושא של סכסוכי משפחה.

ניסן סלומינסקי: גם שם נתקלים בבעיות כספיות במימוש של זה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, יש את התופעה, ואת צודקת, יש את התופעה הזאת שאנחנו מחוקקים והחוקים עוברים בהסכמה של משרד האוצר.

מיכל רוזין: מחמירים ענישה וזה מבורך.

מיכל רוזין: רק צריך תקציב.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, משרד האוצר לא מתנגד בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: כשמגיע למימוש, פתאום אנחנו מתחילים לראות.

ניסן סלומינסקי: אחד מהם צריך להיות נידון מחר, אלא אם כן אני אבטל את הישיבה של חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, כי רציתי שמנכ"ל משרד האוצר או לפחות מר אמיר לוי יבואו כדי להסביר, וכרגע אני לא רואה שהם מתכוונים להגיע.

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו צריכים לשקול מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: חשבתי גם אפילו על האפשרות שאם לא יתממש, אולי שהוועדה כוועדה תגיש בג"ץ נגד משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: זה נראה משהו הזוי, לא?

יפעת שאשא ביטון: אני לא - - -

ניסן סלומינסקי: אבל יכול להיות שאם אנחנו נראה שזה לא מתממש, כי זה לא יכול להיות שאנחנו נחוקק חוקים על דעת כולם, פה אחד בכנסת.

ניסן סלומינסקי: בוועדה ובכנסת; וכשמגיעים למימוש, פתאום מתחילים - - -.

ניסן סלומינסקי: צריך לעשות לזה סוף.

ניסן סלומינסקי: אז את מוסיפה לי עוד מצבים שמחוקקים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב ראש, בסוגיה שנמצאת פה על סדר היום, אני חושבת שעוד לפני העניין של הכסף, אנחנו מדברים על אלה שכבר נמצאים בבית המשפט, כבר מגיעים לבית המשפט, כבר יש פסיקה לגביהם.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו יודעים שהיום מקלים ראש.

יפעת שאשא ביטון: אגב, לא רק במקרים של זנות.

יפעת שאשא ביטון: גם במקרים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: ואנחנו דורשים החמרה.

יפעת שאשא ביטון: זה עוד לפני שאנחנו מדברים על תקציבים נוספים ועל אכיפה נוספת ועל בדיקה של כמה מגיעים.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: זה שני דברים.

ניסן סלומינסקי: היא העירה הערה - - -

יפעת שאשא ביטון: אז כן.

יפעת שאשא ביטון: בגלל שזה שני דברים, נראה לי שאנחנו מתחילים את הדיון בחוק וכל פעם סוטים - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר שאנחנו אומרים את זה, כי צריכים לדעת שאנחנו נחוקק.

יפעת שאשא ביטון: שבתי המשפט – במקום שלוש שנים, ייתנו חמש שנים.

מיכל רוזין: כן, אבל הם צריכים להגיע לבתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: ואם בסוף לא יהיה מי שיממש, נצא בתחושה טובה, אבל בסוף - - - יתממש.

מיכל רוזין: מישהו צריך לעצור אותם כדי שהם יגיעו בסוף לבתי המשפט.

ניסן סלומינסקי: כן, אחרת הם לא יגיעו.

ניסן סלומינסקי: ואם יגיעו והקטין לא יוכל להעיד, כי לא תהיה מערכת ולא יהיה זה, זה גם כן.

ניסן סלומינסקי: כן.

<ליאת קליין: טוב.

<ליאת קליין: אני רוצה להגיד שני דברים.

<ליאת קליין: אני אתחיל מהדבר הפשוט של לברך על הצעת החוק הזאת.

<ליאת קליין: אז התחלתי מלברך, שזה אולי באמת הדבר הכי חשוב.

<ליאת קליין: אנחנו ככה בדיאלוג גם עם משרד המשפטים כבר מהכנסת ה-18, לדעתי, על הנושא הזה של הצורך אולי להביא להחמרת הענישה.

<ליאת קליין: אז אנחנו מברכות את חברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון על ההצעה הפרטית, וכמובן את משרד המשפטים על ההצעה הממשלתית ועל זה שזה קרה.

<ליאת קליין: אני רוצה להגיד משהו, קודם כל על התיקון הזה.

<ליאת קליין: ככה שאלת: מה אנחנו בעצם מחדשים פה?

<ליאת קליין: ואני יכולה להגיד, לא בשפה משפטית של מה אנחנו מתקנים, אלא מה שאנחנו פוגשות.

<ליאת קליין: וזה יותר ויותר פניות לקווים של מרכזי הסיוע של נערות צעירות, של ילדות.

<ליאת קליין: ממש ילדות קטנות.

<ליאת קליין: תופעה הולכת וגדלה של נערות.

<ליאת קליין: שזה מתחיל, יכול להיות, ממערכת יחסים מאוד קטנה שבאה, בדרך כלל, נערות במצוקה כלכלית שאין להן יכולת - - -

ניסן סלומינסקי: אז בדרך כלל הן מופעלות על ידי סרסור שעושה את זה או ש-?

<ליאת קליין: אני מדברת עוד הרבה לפני הסרסור בשלב הראשון, של נערות שאין להן כסף, שמגיעות ממשפחות במצוקה הרבה פעמים.

<ליאת קליין: אחת הדרכים שלהן לשרוד, הן מגיעות והן נותנות שירותי מין או מוכרות את הגוף שלהן או איך שלא נדבר על זה בשפה מכובסת, בשביל לקבל בשלב הראשון אפילו ג'ינסים ומתנות ודברים בסיסיים כדי שהן יוכלו להסתדר, וככה הן מתנהלות.

<ליאת קליין: ולאט לאט אנחנו רואות את הנערות האלה נכנסות למעגל הזנות, וזה הופך להיות יותר ויותר מסחרי.

<ליאת קליין: והנשים האלה, הנערות האלה, גדלות לתוך מעגל הזנות, שמאוד מאוד קשה לצאת, והנזקים הם מאוד-מאוד גדולים.

<ליאת קליין: אז התופעה הזאת היא תופעה הולכת וגדלה, ממה שאנחנו רואות בקווים שלנו, והיא תופעה שצריך להילחם בה.

<ליאת קליין: והחמרת הענישה היא חשובה לא רק בגלל השאלה הסמנטית של שלוש שנים או חמש שנים.

<ליאת קליין: אלא שעד היום זאת הייתה עבירת עוון.

<ליאת קליין: עכשיו, זאת הופכת להיות עבירת פשע, כי זאת עבירת פשע.

<ליאת קליין: זאת עבירה שהיא חמורה.

<ליאת קליין: ויש לדבר הזה גם משמעות הצהרתית וגם משמעות באמת אולי רלוונטית של ענישה.

<ליאת קליין: ואני גם מקווה, ככה בהתאם, ברוח הדברים שחברת הכנסת מיכל רוזין אמרה, שבאמת העובדה שזאת עבירה – סליחה על הביטוי הלא פופולרי שאני אומרת, אבל תג המחיר יותר גבוה על עבירות בנוסח הזה, אז גם יוקצו לזה יותר תקנים וייראו בזה חשיבות יותר גדולה בכל הרשויות בטיפול של הדבר הזה.

<ליאת קליין: כי צריך לטפל בזה יותר.

<ליאת קליין: הדבר השני זו איזושהי בקשה, פנייה שלנו.

<ליאת קליין: אנחנו פנינו למשרד המשפטים.

<ליאת קליין: פנינו על זה בעבר, אבל אני אגיד ברמת ההגינות שפנינו על זה שוב ב-24 השעות האחרונות.

<ליאת קליין: טיפונת מאוחר, אבל זה חשוב.

<ליאת קליין: אנחנו מתקנים את החוק הזה שיש לו חשיבות רבה, אבל משהו אחד חסר לדעתנו בתיקון הזה, וזה קשור לחוק זכויות נפגעי עבירה.

<ליאת קליין: חוק זכויות נפגעי עבירה קובע סל זכויות, נכון להיום, לכל נפגעי העבירות.

<ליאת קליין: נפגעי העבירות באשר הם.

<ליאת קליין: זה יכול להיות עבירה של שוד או גניבה, פריצה לרכב.

<ליאת קליין: בכל סוגי העבירות נותן להם זכות, בעיקר ליידוע, על מה שקורה בהליך.

<ליאת קליין: יש קבוצה מיוחדת של עבירות, שזה עבירות המין ועבירות האלימות החמורה, שמקבלות, בצד הזכויות הרגילות, קבוצה נוספת של זכויות.

<ליאת קליין: שוב, מדובר בזכויות מאוד מסוימות.

<ליאת קליין: אחת מהן, הרלוונטית שבהן, בתוך עבירות המין, זו היכולת לבחור את מין החוקר.

<ליאת קליין: שזאת תהיה חוקרת שתחקור את אותה אישה, את אותה נערה.

<ליאת קליין: זה תיקון שתיקנו פה, בוועדה הזאת, בכנסת הקודמת, שמאפשרת - - -

ניסן סלומינסקי: שמה?

ניסן סלומינסקי: שהיכולת - - -

<ליאת קליין: לבחור את מין החוקר.

יפעת שאשא ביטון: לבחור את מין החוקר.

מיכל רוזין: חוקר או חוקרת.

מיכל רוזין: זה חשוב מאוד.

<ליאת קליין: הנערה מגיע לספר.

<ליאת קליין: בשביל שהיא באה לספר את הסיפור, שתהיה שם חוקרת.

<ליאת קליין: התיקון עבר די בקלות ובתמיכה רחבה של המליאה.

<ליאת קליין: העבירה הזאת, שאנחנו מדברים עליה, שהיא במהות שלה עבירת מין לכל דבר ועניין, היא על הרצף של עבירות המין, המאפיינים הם דומים, הקשיים שנתקלים – היא דומה, והיום העבירה הזאת, שאנחנו מדברים עליה, היא לא חלק מעבירות המין שזוכים לה, לדבר הזה.

<ליאת קליין: יש עוד כמה דברים שזוכים, שזו באמת הזכות להביע עמדה לגבי הסדר טיעון בפני פרקליט מחוז, יכולת הבעת עמדה בוועדת השחרורים והאיסור לחקור על עבר מיני.

<ליאת קליין: זה ארבעת הזכויות המרכזיות של - - -

<קריאה: - - -

<ליאת קליין: כן, אבל זה כל הזכויות האחרות.

<ליאת קליין: החידוש המיוחד בלהיות בתוך הקבוצה הזאת של עבירות המין רלוונטיות מאוד גם לסוג הזה של העבירות.

<ליאת קליין: לדעתי, בטעות זה לא נמצא היום בתוך הדבר הזה.

<ליאת קליין: אנחנו ביקשנו שאם כבר מתקנים את הסעיף הזה ושמים את העבירה הזאת בתוך החומרה המתאימה לה ובתוך סל העבירות, אם אפשר לעשות תיקון עקיף לחוק זכויות נפגעי עבירה ולהוסיף לתוך העבירות שמנויות כעבירות מין גם את האיסור הזה.

<ליאת קליין: אנחנו פנינו ואני חושבת שזה נכון.

<ליאת קליין: אין שום סיבה לעשות תיקון חקיקה נפרד לדבר הקטן הזה.

<ליאת קליין: זה נכון בתוך התיקון הזה.

מיכל רוזין: מה אומרות?

ניסן סלומינסקי: עוד פעם: אני חוזר למה שפתחתי בו, כי אולי זה שמפריע לי.

ניסן סלומינסקי: הרי יש כאן חפיפה מוחלטת בין שתי עבירות שקיימות.

<ליאת קליין: לא, לא בהכרח.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אז אם את אומרת שזה קיים, כל מה שאת אמרת קיים לגבי עבירת מין רגילה, נכון?

ניסן סלומינסקי: עם קטין.

מיכל רוזין: לא לגבי - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עם קטין.

ניסן סלומינסקי: אבל אין העבירה הזו של זנות אם לא התקיימו גם יחסי מין.

<ליאת קליין: לא.

<ליאת קליין: נערה בת 16.

<ליאת קליין: היא נערה בת 16.

<נועה ברודסקי לוי: - - -

ניסן סלומינסקי: נדמה לי שיש כאן כבר את כל המערכת הזאת.

ניסן סלומינסקי: כלומר, מה שאני מנסה להגיד - - - באים כאחד.

ניסן סלומינסקי: כלומר, את לא יכולה לעבור על עבירה אחת בלי שאת עוברת על השנייה.

<נועה ברודסקי לוי: לא, אבל - - -

<ליאת קליין: לא, זה לא.

<ליאת קליין: אין חפיפה מלאה.

<ליאת קליין: לא, אין חפיפה מלאה.

<נעה לוזנר: אם נעשה מעשה מגונה בקטין בין הגילאים 14 עד 18, אז זה לא נחשב בהכרח עבירת מין.

<נעה לוזנר: ולכן יש משמעות לזה שיש את העבירה של צריכת זנות - - -

ניסן סלומינסקי: אבל זה נחשב כעבירה של מעשה מגונה.

ניסן סלומינסקי: זה נחשב, לא?

<נעה לוזנר: לא.

<נעה לוזנר: לא.

<נועה ברודסקי לוי: עוד פעם: אם יש הסכמה, בכפוף כמובן לכך שיש הסכמה.

<נועה ברודסקי לוי: מעל גיל 14, וזה מעשה מגונה, אז זה לא עבירת מין.

ניסן סלומינסקי: אם יש הסכמה.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

<נועה ברודסקי לוי: ומעל גיל 16: בין הגילאים 16 ל-18 – אם אין יחסי תלות ומרות ויש הסכמה - - - זה לא עבירה - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, את אומרת במידה ויש הסכמה, אז העבירה הראשונה לא קיימת, ורק תהיה קיימת עבירת הזנות.

<נועה ברודסקי לוי: לא.

<נועה ברודסקי לוי: תלוי.

<נועה ברודסקי לוי: עוד פעם: זה תלוי בגיל.

<נועה ברודסקי לוי: מאוד תלוי בגיל.

<נועה ברודסקי לוי: עד גיל 14 זה בכל מקרה עבירה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: ואז יש את ההבדל.

<נעה לוזנר: שני מקרים: מעשה מגונה בין גילאי 14 ל-18 ובעילה אסורה - -

<נועה ברודסקי לוי: מעל 16.

<נעה לוזנר: - - בהסכמה בין 16 ל-18.

<נעה לוזנר: זה שני המקרים שזה יהיה רק עד צריכת - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, עד גיל 14 באמת זה תמיד חייב להיות ביחד, אבל מפה זה יכול להיות גם בנפרד.

<נעה לוזנר: נכון.

<נועה ברודסקי לוי: ובין 14 ל-16 גם יחסים זה גם עבירה מעל 16.

<יפעת רווה: גיל 17 זה ההבדל, נגיד.

ניסן סלומינסקי: כן, כן.

ניסן סלומינסקי: ועכשיו את רוצה שנוסיף את כל אותם דברים גם - - -

<ליאת קליין: תיקון עקיף לחוק זכויות נפגעי עבירה.

<ליאת קליין: להגיד שהעבירה הזאת, דינה כדין עבירות מין.

<נועה ברודסקי לוי: את העבירה הזאת לרשימת העבירות - - - חוק זכויות נפגעי עבירה.

יפעת שאשא ביטון: - - -

ניסן סלומינסקי: יש איזו סיבה שזה לא יקרה?

<נעה לוזנר: אז אנחנו באמת, כמו שעורכת הדין ליאת קליין אמרה, דיברנו אתמול, וב-24 השעות האחרונות בדקנו את זה, גם יחד עם הפרקליטות, ואנחנו חושבים שזה תיקון שהוא ראוי.

<נעה לוזנר: שאפשר בהחלט לעשות אותו.

<נעה לוזנר: ואני חושבת שהמשטרה רוצה להתייחס רק לעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: רק את שמך.

<ליאת לב: שמי ליאת לב, ואני היועצת המשפטית של מחלקת הנוער במשטרת ישראל אני כאן שליחה של מדור נפגעי עבירה, שביקש ממני להעלות את הנושא, כי הם לא קיבלו את זה כמצע לדיון והם לא דנו בכלל ההיבטים.

<ליאת לב: הם ביקשו להגיב על זה במועד אחר ולשיקול דעתו של היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

מיכל רוזין: מה הקושי?

ניסן סלומינסקי: הבקשה היא שלא נדון?

ניסן סלומינסקי: לא נצביע על זה היום?

<ליאת לב: על התיקון הנוסף של חוק זכויות נפגעי עבירה, כי זה לא היה כמצע לדיון והם לא בדקו את כל ההיבטים.

יפעת שאשא ביטון: מה ההיבטים – של בחירת מין החוקר או החוקרת?

<ליאת לב: כן.

מיכל רוזין: כן, כן.

מיכל רוזין: את מגבילה אותם כי אין להם מספיק חוקרות.

<ליאת קליין: שאר הדברים זה זכויות פרקליטות, זה לא קשור למשטרה.

<ליאת קליין: רק מין החוקר.

<ליאת קליין: שאר הדברים זה פרקליטות.

<ליאת לב: אז אני רק מציינת את זה במעמד הזה.

ניסן סלומינסקי: אתם מדברים רק על הנושא של העדת הקטין.

<ליאת לב: כן.

מיכל רוזין: חוקר או חוקרת, והמשטרה לא רוצה להתחייב.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא על זה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הם מדברים על החלק השני.

<נועה ברודסקי לוי: אנחנו מדברים עכשיו - - -

<קריאה: - - - אומרת את זה.

<נועה ברודסקי לוי: לא, הם מדברים על החלק שעכשיו עורכת הדין ליאת קליין העלתה.

ניסן סלומינסקי: מה שאתם מבקשים זה על החלק השני, על החלק השני של החוק, או על מה שעורכת הדין ליאת קליין אמרה?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: מה שעורכת הדין ליאת קליין דרשה.

<ליאת לב: מה שעורכת הדין ליאת קליין ביקשה.

<ליאת לב: את האפשרות באמת לבדוק את זה קצת יותר ולהסכים אולי, אבל פשוט לקרוא את זה קצת יותר לעומק.

ניסן סלומינסקי: הבנתי הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

<ליאת קליין: רק אפשר להזכיר - - - של המשטרה, - - - שהתיקון - - - לחוקר, ממילא נקבעה לו תחולה הדרגתית - - -

ניסן סלומינסקי: עורכת הדין סוזי עוזסיני ארניה.

<סוזי עוזסיני ארניה: עורכת הדין סוזי עוזסיני ארניה, לשכת עורכי הדין, יושבת ראש ועדת חקיקה.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו העברנו את העמדה שלנו.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו חושבים שהצעת החוק הזאת היא מאוד ראויה, נכונה, בכל ההיבטים המשפטיים וגם החברתיים.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו לא מאמצים את הדעה שנשמעה בקרב חוגים מסוימים של עורכי הדין שדווקא החמרת הענישה לא תבוא ותפתור את בעיית הרצידיביזם.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו לא סבורים כך.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו חושבים שיש פה מסר מאוד ברור, גם חברתית, וזה נכון משפטית, ולכן אנחנו מצטרפים.

<סוזי עוזסיני ארניה: אני גם חושבת שהדברים שחבר הכנסת מיכל רוזין אמרה הם מאוד ראויים ונכונים.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו גם ציינו את זה בנייר העמדה לעניין הקצאת המשאבים, כי הכול הוא הרי מערך כולל, שצריך להסתכל על הכול יחד.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו כן סבורים שיש להגביר את העניין של המודעות, גם בחינוך ובפרסום ובהיבטים של, כבר מגיל צעיר ביותר.

<סוזי עוזסיני ארניה: בין אם זה שלטי חוצות או טלוויזיה וכולי.

<סוזי עוזסיני ארניה: הדברים האלה גם, כמובן, מקבלים ביטוי בוועדה של חברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון, ואנחנו יודעים שיש לכך במה.

<סוזי עוזסיני ארניה: ובנוגע למה שעורכת הדין ליאת קליין אמרה, אנחנו גם חושבים שזה מאוד ראוי ונכון משפטית.

<סוזי עוזסיני ארניה: אנחנו מצטרפים - - - גם להיבט הזה.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז אם כך, אז אנחנו נעשה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמזג את הצעת החוק הפרטית להצעת החוק הממשלתית.

ניסן סלומינסקי: זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: ואחר כך נטפל בהצבעה על עצם החוק.

ניסן סלומינסקי: ולדברים ששתי הליאתיות אמרו – נמצא את הפתרון עוד דקה.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כל, למיזוג.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנמזג את הצעת החוק הפרטית של חברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון עם הצעת החוק הממשלתית.

ניסן סלומינסקי: מי בעד, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין הבקשה למיזוג הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה לגבי קבלת שירותי זנות מקטין) התשע"ו-2016 (פ/2548/20) עם הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 129), התשע"ו-2016 (מ/1079), נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: פה אחד.

ניסן סלומינסקי: אושר.

מיכל רוזין: רק אולי נשמע את תגובת משרד המשפטים, כי נראה לי - - -

ניסן סלומינסקי: למה?

מיכל רוזין: למה שליאת העלתה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו שהם מסכימים.

<נועה ברודסקי לוי: - - -

<קריאות: - - -

מיכל רוזין: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: היא אמרה שהם מסכימים.

ניסן סלומינסקי: רק המשטרה ביקשה.

<בוסנה מהרט דסה: אני מהלשכה המשפטית במשרד לביטחון הפנים.

<בוסנה מהרט דסה: אני רק רוצה להצטרף לבקשה של רב פקד ליאת לב.

<בוסנה מהרט דסה: הבקשה שלה – איגוד נפגעי עבירה – הגיעה לפתחנו רק בדיון הזה.

<נעה לוזנר: נכון.

<בוסנה מהרט דסה: אנחנו רוצים שהגורמים המקצועיים יבחנו את כל ההשלכות.

<בוסנה מהרט דסה: אז נבקש שתיקחו את זה בחשבון.

ניסן סלומינסקי: בסדר, הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז בואו נעשה כך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נאשר את הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו גם נאשר את הבקשה של עורכת הדין ליאת קליין.

ניסן סלומינסקי: וברשות

ניסן סלומינסקי: כם, אני אגיש על זה רביזיה, כך שיהיה לכם זמן לבדוק.

מיכל רוזין: מצוין.

ניסן סלומינסקי: והיה ותחליטו שזה לא טוב, אז ברביזיה אני פותח את זה מחדש ומוריד את זה או לא.

ניסן סלומינסקי: נקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: והיה ותגידו לי: זה בסדר, אז אני מסיר את הרביזיה.

<קריאה: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: בסדר?

<נועה ברודסקי לוי: צריך להקריא.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז תקריאי את זה.

<נועה ברודסקי לוי: הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 129), התשע"ו-2016.

<נועה ברודסקי לוי: תיקון סעיף 203ג – 1.

<נועה ברודסקי לוי: בחוק העונשין, התשל"ז-1977, בסעיף 203ג, במקום "שלוש" יבוא "חמש".

<נועה ברודסקי לוי: תיקון חוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים) – 2.

<נועה ברודסקי לוי: בחוק לתיקון סדרי הדין (חקירת עדים), התשי"ח-1957, בתוספת, בפרט (א), אחרי "203ב" יבוא "203ג".

<נועה ברודסקי לוי: ואז נוסיף גם בחוק זכויות נפגעי עבירה, נוסיף לתוספת הראשונה, לפרט 2, את סעיף 203ג.

<נועה ברודסקי לוי: ואפשר להצביע בכפוף גם לכך שהמיזוג יאושר בוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: הוספת את מה - - -?

<נועה ברודסקי לוי: כן, כן.

<נועה ברודסקי לוי: הוספתי.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז רבותיי, אני חוזר עוד פעם על הפרוצדורה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש חוק אחד, כי מיזגנו.

<נועה ברודסקי לוי: והמיזוג הולך.

<נועה ברודסקי לוי: צריך אישור ועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: והחוק עצמו כולל את שני החלקים.

<נעה לוזנר: רגע.

<נעה לוזנר: היועצת המשפטית נועה ברודסקי לוי, רק לוודא: את סעיף 203ג בחוק זכויות נפגעי עבירה, הוספת רק לעבירת מין ואלימות או גם לעבירת מין ואלימות חמורה?

<נועה ברודסקי לוי: בעיקרון, בעבירת מין ואלימות חמורה הם לוקחים את כל פרט 2, איפה - - - סעיף 203ב.

<נועה ברודסקי לוי: השאלה - - -

<נעה לוזנר: נכון.

<נעה לוזנר: אז הכוונה מבחינת

<נעה לוזנר: כם - - -

<נועה ברודסקי לוי: שגם וגם.

<נעה לוזנר: זאת אומרת, אנחנו חושבים שזה צריך להיות גם וגם.

<נועה ברודסקי לוי: כן.

<נועה ברודסקי לוי: אז אני אבהיר.

<נועה ברודסקי לוי: נבהיר את זה אם יש צורך על זה.

<נועה ברודסקי לוי: האמת שברגע שהוספנו את זה לפרט 2, אז זה מופיע גם בעבירת מין ואלימות חמורה.

<נועה ברודסקי לוי: אבל אני - - - צורך להבהיר את זה.

<נעה לוזנר: בדיוק.

<נעה לוזנר: נכון.

<נעה לוזנר: אני רק רוצה לוודא שאנחנו עושים את זה - - -

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: אז רבותיי, אז אני חוזר: אנחנו מצביעים עכשיו על החוק המשולב – שני הסעיפים פלוס התוספת של עורכת הדין ליאת קליין.

מיכל רוזין: אתה מגיש על זה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אחרי שנצביע, רק אני אגיש רביזיה, כדי לתת למשטרה ולמשרד לביטחון הפנים את האפשרות לבדוק וכולי.

ניסן סלומינסקי: ובהתאם לזה נראה איך "לשחק" עם הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז מי בעד הצעת החוק?

<נועה ברודסקי לוי: וזה בכפוף כמובן לאישור של ועדת הכנסת למיזוג.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: כמובן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הצעת החוק ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – 4 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 129), התשע"ו-2016 (מ/1079), נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז זה אושר ואני מגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: בינתיים הישיבה נעולה.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

מיכל רוזין: - - - כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: אתם תחזרו אליי תוך – כמה זמן אתם צריכים?

ניסן סלומינסקי: תוך כמה זמן אתם יכולים לתת לי תשובה, רב פקד ליאת לב?

<ליאת לב: אני מאמינה ששבוע.

ניסן סלומינסקי: שבוע.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אז תוך שבוע תחזרו אליי.

ניסן סלומינסקי: במידה והכול בסדר, אני מוריד את הרביזיה והחוק קיים.

ניסן סלומינסקי: במידה ולא, אז דרך הרביזיה אני יכול לפתוח ולקיים על זה דיון או שאני אקבל את עמדתכם ונוריד את החלק השלישי או שנחלוק עליכם ונשאיר את החלק השלישי.

ניסן סלומינסקי: אבל לפחות אני נותן את ההזדמנות.

ניסן סלומינסקי: בסדר?

ניסן סלומינסקי: אז הגשתי רביזיה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכולם.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה, ותודה רבה באמת לכולם.