הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 89, 2016-12-12 12:30

אלי כהן: צהריים טובים.

אלי כהן: אני מבקש ממי שלא ישב לתפוס את מקומו.

אלי כהן: אני מבקש מכולם בבקשה לשמור על השקט.

אלי כהן: אני מתכבד לפתוח את הישיבה בנושא הצעת החוק להגברת התחרות ולצמצום הריכוזיות בשוק הבנקאות.

אלי כהן: אני רוצה להגיד מה הם סדרי הדיון בנושא.

אלי כהן: היום תהיה לנו ישיבה עד השעה 15:30.

אלי כהן: מחר אנחנו נתכנס שוב משעה 17:30 כאשר מחר אין מגבלת זמן.

אלי כהן: אנחנו נשב מתוך שאיפה שנוכל לסיים את החקיקה מחר.

אלי כהן: יחד עם זה, אני לא מתחייב לסיים את החקיקה מחר אלא עד שפשוט נראה שכל הסעיפים החשובים לנו לבוא ולהגביר את התחרות אכן יהיו, ואכן יקרו.

אלי כהן: יש לא מעט דיונים גם עם הגורמים הממשלתיים, ואני פונה בקטע הזה גם למשרד האוצר, גם לבנק ישראל, וגם למשרד המשפטים.

אלי כהן: בכם אני רואה לצורך העניין גופים שהם גופים אובייקטיביים שצריכים לראות לנגד עיניהם את המשק הישראלי, את העסקים ואת הלקוחות לצורך העניין.

יואב קיש: אלי, לא הבנתי.

יואב קיש: מתי הצבעות?

יואב קיש: יש כבר תאריך?

אלי כהן: תיכף נגיע להצבעות.

אלי כהן: לכן, אני פונה אליכם במסגרת ניסוח ההערות לא לחשוש, לפעול לכך שהתיקונים בחוק יוכלו ליישם את תכלית החוק והמטרה שלו, כשהמטרה שלו היא להגביר את התחרות.

אלי כהן: אני יכול דווקא לתת דוגמה בעיניי לרשות שכן רואה לנגד עיניה את הנושא של הלקוחות.

אלי כהן: היום ראינו בנושא של רשות שוק ההון ששם עשו עוד מנוע לנושא ביטוח החיים.

אלי כהן: הגופים האחרים שמגיעים מלא אינטרסים כלכליים כאלה ואחרים, העמדה שלהם לגיטימית.

אלי כהן: הם מייצגים עמדה כזו או אחרת, אבל אני אומר לכם: אל תחששו.

אלי כהן: אנחנו צריכים את השינוי הזה לעשות, ולעשות אותו בצורה שתהיה נכונה ובצורה יעילה.

אלי כהן: כל הסייגים שאתם מנסים להכניס הם סייגים שעשויים לפגוע בתחרות ובעסקים.

אלי כהן: שימו לב לזה במסגרת ההערות שלכם, ותזכרו למה אנחנו נמצאים כאן.

אלי כהן: היום אנחנו נדון במספר נושאים: אחד, נושא שירותי המחשוב וההסתייגות שהיתה של חבר הכנסת קיש.

אלי כהן: כל חבר כנסת מוביל נושאים כאלה ואחרים, וכמובן שכשאני אומר חבר הכנסת קיש אז גם חברים אחרים הצטרפו לצורך העניין להסתייגות שלו.

אלי כהן: כמובן שלאחר מכן נדבר על ההסתייגות של המאגדים של חברי הכנסת: מרגלית, אשר, יונה ואחרים.

אלי כהן: אם אני לא מזכיר מישהו אז כמובן.

אלי כהן: אחרי זה נתחיל ליתר הנושאים.

יואב קיש: הזאפ הבנקאי.

אלי כהן: הנושא השלישי יהיה הזאפ הבנקאי או הנושא של ה-Read Only.

אלי כהן: יש גם לא מעט לוביסטים, נציין גם מטעם זאפ, שגם הם פועלים ומפעילים.

אלי כהן: קודם כל, שנדע ונשים את הדברים על השולחן.

אלי כהן: לכל הגורמים הכלכליים כאן יש אינטרס.

אלי כהן: לא שזה דבר לא לגיטימי, אבל חשוב לדעת.

אלי כהן: גם מבחינת הלוביסטים של הבנקים – שוב אני אומר, זה לגיטימי וחשוב לדעת.

אלי כהן: אני כן רוצה דווקא בהזדמנות הזו לברך דווקא את הארגונים החברתיים כמו: לובי 99, צדק פיננסי והסטודנטים באמת של 20-50 שעד היום במסגרת ההערות שלהם לא ראיתי שום אינטרס סמוי כזה או אחר, למעט אינטרס שעניינו טובת הציבור.

אלי כהן: חבר הכנסת קיש, היו לי שיחות גם עם בנק ישראל וגם עם משרד האוצר.

אלי כהן: היתה פגישה גם עם שר האוצר.

אלי כהן: אני מבין שאנחנו יכולים להיות קרובים בהסכמה בנושא של מערכות המחשוב.

אלי כהן: חבר הכנסת קיש, תגיד את ההסתייגות.

אלי כהן: לאחר מכן תתייחס המפקחת.

יואב קיש: אני אגיד בכמה מילים מה השתנה בהסתייגות.

<אתי בנדלר: הצעה, זו עדיין לא הסתייגות.

<אתי בנדלר: אולי היא תתקבל.

יואב קיש: הצעה, כן.

יואב קיש: לגבי ההצעה שהתחלנו לדון בה – ראינו התנגדות מאוד משמעותית מהממונה.

יואב קיש: ניסינו לבנות משהו שהשתנה מהותית קצת בגלל שהאוצר הראה נכונות ורצון להקים תשתית בעצמו.

יואב קיש: זאת אומרת, ניסינו לחיות בעולם דואלי כשמצד אחד האוצר הולך להקמת תשתית עצמאית שתשלב סביבה את כל מי שצריך, ואם הדבר הזה לא יצליח או לא יקרום עור וגידים או יהיו איזשהן בעיות, אפשר יהיה לחייב את הבנקים לספק את התשתית שלהם.

יואב קיש: יש לי רק בעיה אחת והיא עם לוחות הזמנים.

יואב קיש: אני מניח שהקמת תשתית כזו על ידי האוצר זה סדר גודל של שנתיים לפחות.

יואב קיש: זה מה שגם ששולב בזמנים פה.

יואב קיש: זה אומר שאנחנו עכשיו שנתיים ב-hold כי הבנקים לא ישושו ויתנו תשתית חילופית, בטח אם אנחנו לא מחייבים אותם בעניין הזה.

יואב קיש: מצד שני, אני מבין גם את ההסתייגויות של הבנקים, ואני שואל את עצמי מה רמת הפרקטיות כאילו להכריח משהו שיקרה תוך שנה במינימום לשנה, זה יצור כלאים.

יואב קיש: אני הייתי מנסה לכוון ל-18 חודש, לצמצם את הכול ל-18 חודש.

יואב קיש: לתת ל-18 חודש האלה לאוצר להוביל מהלך, ואם אחרי 18 חודש לא מצליחים אז באמת ששר האוצר יוכל לחייב את הבנקים.

יוסי יונה: מה זה "להוביל מהלך"?

יוסי יונה: לעודד את הבנקים?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: תשתית שמשרד האוצר, יש פה את יעל מבורך והיא תגיד.

יואב קיש: בהתחלה שמתי את זה בחוק.

יואב קיש: אני חייב להגיד לכם שאם אולי הוועדה תסתפק מדבריה של יעל והתחייבות האוצר בצורה רשמית שהדבר הזה הולך לקרות, יכול להיות שאפשר לשקול לרכך קצת את הנוסח ולהגיד: בהתאם להתחייבות האוצר תוך 18 חודש תהיה תשתית חלופית.

יואב קיש: במידה ולא – שר האוצר יוכל אז לחייב את הבנקים.

יואב קיש: זה נותן גם לבנקים תקופת זמן נוספת להיערך במידת הצורך לדבר הזה.

יואב קיש: זה לא נופל עליהם תוך שישה חודשים.

יואב קיש: אני מבין גם את המשמעויות שיש לבנקים בעניין הזה.

יואב קיש: אני הייתי מנסה להתכוונן לדבר הזה.

יואב קיש: לשמוע את יעל שתגיד מה הם רוצים לעשות באוצר, להגדיר לזה מסגרת זמן של 18 חודשים שבהם אנחנו רואים שהדברים קורים, ולתת לבנקים להבין שאם תוך 18 חודשים זה לא קורה דרך האוצר אז הם יהיו מחויבים לעשות את זה.

יוסי יונה: זה לא היה היגיון הפוך שקודם הבנקים ואז אם לא אז - - -?

יואב קיש: בואו ניתן ליעל ונשמע.

<יעל מבורך: קודם כל, אני באמת רוצה להתייחס לדברים שנאמרו פה ובאמת לומר שאנחנו רואים חשיבות רבה בנושא של פתיחת חסם הכניסה לשוק הזה בנושא של מערכות IT.

<יעל מבורך: אנחנו מטפלים בנושא הזה בשילוב עם בנק ישראל כדי לצאת למכרז כזה שבו תוקם תשתית מחשוב עצמאית שלא שייכת לאף בנק ולאף שחקן.

<יעל מבורך: היא לא תהיה תשתית ממשלתית בהכרח.

יואב קיש: בעיקרון לתפיסתי, זה המצב העדיף.

יואב קיש: אם זה קורה אז זה המצב הכי טוב.

<יעל מבורך: אני מסכימה בעניין הזה.

<יעל מבורך: אנחנו גם מתחייבים שאנחנו נעמיד לטובת המהלך הזה גם סיוע תקציבי ככל שנדרש להקמתו.

<יעל מבורך: התהליך הזה כבר קורה.

אלי כהן: אני אנסה לסכם על בסיס ההסתייגויות, ואחרי זה כמובן נשמע תיקונים.

אלי כהן: אני רואה שגם לחבר הכנסת ילין יש תיקונים והערות וכמובן שנשמע אותו.

אלי כהן: אני רוצה להגיד את סדר הדברים גם לייעוץ המשפטי ואיך אנחנו רואים את הדברים גם במסגרת לוחות הזמנים שאמר חבר הכנסת קיש.

אלי כהן: אחד, קודם כל, אנחנו מעדיפים שהשוק החופשי יבוא ויעשה את שלו.

אלי כהן: גם שמענו בנקים שמסכימים לבוא ולמכור את הנושא של שירותי מחשוב.

אלי כהן: כפי שאמרה לנו כבר המפקחת, אחד הבנקים כבר הודיע שהוא מתכוון לבוא ולעשות את זה.

אלי כהן: אם אני לא טועה, זה היה בנק מזרחי.

אלי כהן: אולי גם בנקים אחרים, אבל אני לא זוכר איזה בנק.

אלי כהן: אני לא בטוח.

אלי כהן: הדבר השני, ישנן לשכות שירות שמוקמות לצורך העניין.

אלי כהן: אני יודע שיש חברת טאטא שמקימה לבנק יהב.

אלי כהן: כלומר, זה עוד אמצעי מבחינתנו בשוק החופשי.

אלי כהן: הדבר השלישי זה באמת הנושא שיהיה רשום גם בחוק, שיפעלו משרד האוצר יחד עם בנק ישראל לפעול להקמת הנושא של לשכת שירות שתהיה.

אלי כהן: ולאחר 18 היה ושר האוצר השתכנע שלצורך העניין לא התפתחה תחרות תהיה לו הסמכות לבוא ולחייב מכירת שירותי מחשוב.

אלי כהן: למפקחת על הבנקים תהיה אפשרות לאחר החלטת שר האוצר לשחרר בנק ממחויבות זו היה וזה יפגע בו, יסכן את יציבותו.

יואב קיש: יסכן את יציבותו.

יואב קיש: בהתחשב במשאביו או באיתנותנו.

אלי כהן: להערכתנו, הסעיף של השחרור לא יקרה מכיוון שביום שבנק בישראל יגיד שיציבותו מסוכנת אז אנחנו בבעיה.

אלי כהן: אבל זה לצורך העניין הנוסח שאנחנו יכולים להתכוונן אליו.

אלי כהן: גברתי היועצת המשפטית, האם משהו לא ברור במה שאמרתי?

<אתי בנדלר: בפסקה האחרונה: למפקחת על הבנקים סמכות - - -

אלי כהן: למפקחת על הבנקים תהיה סמכות לשחרר בנק מסוים ממחויבות זו אם היא תסבור שמחויבות זו עלולה לפגוע ביציבותו.

<קריאות: באיתנות הפיננסית.

<אתי בנדלר: זה מה שצריך לברר, האם זו העילה?

<אתי בנדלר: כי נניח שזה לא יערער את יציבותו אבל הוא יוכיח למפקחת על הבנקים שהוא באמצע מהלך גדול של החלפת כל מערכת המחשוב שלו לצורך העניין, וחיובו למכור שירותי מחשוב באותו שלב יגרום לכך שהוא יצטרך להפסיק את המהלך הזה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, אני יכולה לחשוב על תסריטים שונים שאולי ראוי.

אלי כהן: קודם כל, אנחנו לא רוצים לפגוע במערכת הבנקאית.

אלי כהן: בכוונה מניתי את סדר הפעולות מכיוון שאני לפחות, ואני מאמין שיתר החברים, מאמינים בשוק חופשי שיקרה באמצעות הבנקים, באמצעות לשכות שירות, באמצעות גופים חיצוניים.

אלי כהן: לכן, אנחנו נותנים את פרק הזמן הזה.

אלי כהן: לכן, אני אומר שוב.

אלי כהן: צריך למצוא את הדבר.

אלי כהן: אנחנו גם לא רוצים לבוא ולחייב ולגרום לאותו בנק נזק שהוא לא סביר, שהוא לא מידתי, שהוא לא הגיוני.

<אתי בנדלר: לכן, זו בדיוק השאלה.

<אתי בנדלר: האם העילה היחידה שבשלה תוכל המפקחת על הבנקים לשחרר בנק מסוים מהחובה למכור שירותי מחשוב זה רק יראו יציבותו הפיננסית או שעילות אחרות.

<חדוה בר: יציבות טכנולוגית.

אלי כהן: המפקחת, איך את מציעה?

<חדוה בר: יציבות טכנולוגית.

<חדוה בר: ברשותך, אני רוצה להוסיף על דבריך.

<חדוה בר: קודם כל, אני חושבת שהמהלך המשמעותי יהיה אם אנחנו נוביל להקמה של מרכז מחשבים עצמאי שייתן שירותים לכמה שחקנים, בנקים, חוץ בנקיים, ביחד, ולשם אנחנו צריכים לפעול.

<חדוה בר: האוצר צריך להירתם לזה כי הסיוע של האוצר יכול להיות קריטי בעניין הזה.

<חדוה בר: דבר נוסף, חבר הכנסת כהן, וגם קיש, לקחנו את ההסתייגות של חבר הכנסת קיש והוספנו לה כי עוד חלופה שיכולה להתעורר בתקופה הזו - יש הרבה התפתחויות טכנולוגיות.

<חדוה בר: יכול להיות שאני אאשר בעתיד לבנק להשתמש במערכתIT שהיא בענן ציבורי, ולא חייב לקום פה דווקא.

<חדוה בר: כלומר, יכול להיות שיהיו חלופות אחרות.

<חדוה בר: יכול להיות שהיו חלופות אחרות.

<חדוה בר: לכן, האפשרות לחייב בנקים צריכה להיות באמת האפשרות האחרונה אם לא קמו חלופות אחרות במגוון החלופות שתיארתם.

<חדוה בר: אנחנו רוצים להוסיף עוד סעיף סל: אלא אם התפתחו עוד חלופות אחרות.

<חדוה בר: כגון, זו שאמרתי הרגע – ענן ציבורי.

<אתי בנדלר: את מציעה את זה כחלק מה- - -

<חדוה בר: מה-waterfall הזה שאנחנו מתארים.

<אתי בנדלר: מהחלק שמדבר על סמכותו של שר האוצר לחייב מכירת שירותי מחשוב/ אז אמרנו אם לא קמה לשכת שירות ממשלתי.

<אתי בנדלר: אני מבינה שמה שמציעה המפקחת זה אם הסתבר לו כי אין חלופות ראויות אחרות, בלי למנות מה הן אותן חלופות.

אלי כהן: כן.

<חדוה בר: כפי שהציע קיש בהסתייגות שלו, ראוי שיינתנו לזה שנתיים.

יואב קיש: אני שיניתי את דעתי ל-18 חודש.

<חדוה בר: אז אני עם עמדתך הראשונה.

<חדוה בר: שנתיים נראה נכון כי הקמת תשתיות זה דבר משמעותי.

<חדוה בר: אגב, אני רוצה לתת לכל מי שיושב כאן סביב השולחן אינדיקציה שכבר יש אלינו פניות מכל מיני גורמים שרוצים להקים כזה מרכז.

<חדוה בר: אז יכול להיות שזה יוקם גם באופן עצמאי.

<חדוה בר: אבל אם אנחנו רוצים לחייב את פרק הזמן שנדרש לאוצר, ואנחנו יודעים שמכרזים שלהם לוקחים זמן, שנתיים זה המינימום להקמה כזו.

רועי פולקמן: אדוני היושב-ראש, זה רק הצעה לפשרה בין שתי האופציות האלה – שיהיה אופציה 18, אבל עם אופציה להארכה בתנאי מסוים, לעוד חצי שנה.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת אופציה?

<אתי בנדלר: הסמכות של השר היא 18.

<אתי בנדלר: הוא יכול להחליט גם לא להשתמש בסמכותו אלא לחכות גם 18 שנים.

רועי פולקמן: כן, האמת שרק אז הוא יכול ל - - -

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: רק אז הוא אומר להם אם זה לוקח להם שישה חודשים.

<אתי בנדלר: הגברת בר, אבל לא ענית לשאלתי האם אנחנו מדברים רק על פגיעה ביציבות טכנולוגית?

<חדוה בר: לא.

<חדוה בר: יציבות טכנולוגית לא יציבות פיננסית.

<חדוה בר: כמו שאמר חבר הכנסת כהן, אנחנו מקווים שלא להגיע ליציבות - - -

עיסאווי פריג': אתי, באותו עניין הגשתי הסתייגות.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין שזה עונה על מה שהגשתי או לא.

אלי כהן: תיכף נענה.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, תודה.

חיים ילין: ההסתייגות שלי, ואני מאוד שמח כי אני רואה דינמיקה איך שלאט לאט ההסתייגויות מתקרבות לעמדה ההתחלתית שלי, והעמדה שלי באה ואומרת, יש תשתיות IT.

חיים ילין: תשתיות IT - בנק ישראל, האוצר, ממשלת ישראל, גם השוק החופשי, יקימו אותן.

חיים ילין: עד שהוא יקים אותן זה שנתיים תחלמו.

חיים ילין: מי שהקים פה מערכת ERP, ואני אומר לך את זה עכשיו, אין שנתיים, תשכחו מזה, שלוש שנים.

חיים ילין: קודם כל, בואו ניפגש עוד שלוש שנים.

חיים ילין: נחוקק את החוק הזה עוד שלוש שנים כי לא תהיה תחרות.

חיים ילין: אני אגיד לכם משהו שבשבועות האחרונים ממש חורה לי.

חיים ילין: דייג הולך לדוג בים והוא דג 4.5 מיליארד שקל, ואין לו בושה בכלל.

חיים ילין: ואתם כולכם יושבים פה, כל מי שמגן על המערכת הבנקאית, הוא דג אתכם בלי להרגיש.

חיים ילין: ועכשיו את ה-4.5 מיליארד שקל, הוא טובע עם הספינה בפנים, ואנחנו האזרחים משלמים את המחיר.

חיים ילין: לכן, החוק הזה לא יכול לחכות שלוש שנים.

חיים ילין: הוא בשום פנים ואופן לא יכול לחכות.

חיים ילין: ולכן, כבוד היושב-ראש, ואני הולך עם זה עד הסוף, גם אם ההסתייגות לא תעבור פה, יש חובת מכירה לאחר שלושה חודשים כמו שנכתב פה.

חיים ילין: מיד איך שהחוק מתקבל וכל מי שבטוב מתוך התחרות של המערכת הבנקאית ירצה לארח, טוב.

חיים ילין: לא ירצה לארח – נכריח, אחרת יהיו עוד דייגים שיבואו וידוגו ויטביעו את הספינה ואנחנו נשלם את המחיר.

חיים ילין: למה אנחנו פה?

חיים ילין: אפתח ואומר מה שאמרתי בפעם הקודמת.

חיים ילין: נראה לי שמישהו פה שכח את זה.

חיים ילין: בעמלות 0.7 עד 3.5%, והריבית מ-1.9 עד 5.5%.

חיים ילין: לכן, החזירות הזו הביאה לזה שאנחנו צריכים לחוקק.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, אמרת שוק חופשי ותחרות.

חיים ילין: הנה שוק חופשי ותחרות.

חיים ילין: תראה למה הביא אותנו שוק חופשי והתחרות - שאנחנו נחוקק חוק שיגביר את התחרות.

חיים ילין: אז כנראה שלא היה.

חיים ילין: חדוה, אני אומר לך עכשיו שאגב, אף אחד מהלוביסטים לא הגיע אליי בנושא תשתיות.

חיים ילין: רק מדינת ישראל הגיעה אליי: בנק ישראל, האוצר, התקציב.

חיים ילין: כל מי שאת רוצה הגיע אליי שאני חס וחלילה לא אצליח להעביר את הדבר הזה.

חיים ילין: אז איזה תחרות אתם רוצים?

חיים ילין: אף לוביסט לא הגיע אליי על הנושא הזה, אף אחד.

חיים ילין: לכן, צריך לבוא ולהגיד ביושר שבלי תשתיות לא תהיה תחרות.

חיים ילין: התחרות הזו צריכה להיות לא רק שיקימו את המערכת של ה-IT, אלא על ידי זה שהבנקים יארחו את הבנקים החדשים.

חיים ילין: מי שיכול לקנות את התוכנה או מי שיכול להשקיע את זה, הוא לא צריך בכלל את זה.

חיים ילין: אנחנו רוצים שתהיה תחרות, כבוד היושב-ראש.

חיים ילין: לכן, אני לא מסיר את ההסתייגויות.

חיים ילין: אני מאוד מקווה שההסתייגויות יתקרבו יותר אליי.

חיים ילין: אז אולי אפשר לדבר על משהו אחר.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, אני רק רוצה לחדד.

אלי כהן: התיקון שלך ביחס למה שאמר חבר הכנסת קיש הוא מקובל, למעט הנושא שבמקום 18 חודשים, שלושה חודשים.

חיים ילין: לא, אני רוצה להסביר.

אלי כהן: אז לא הבנתי.

אלי כהן: כי בהסתייגות של חבר הכנסת קיש יש את האפשרות לחייב למכור.

חיים ילין: אני אומר את המכירה מהתחלה כי אני יודע שמערכת IT לא תהיה בשלוש השנים הקרובות.

אלי כהן: אז אני רק מחדד.

חיים ילין: אני לא רוצה, לא מסכים.

אלי כהן: אני יודע שאתה לא מסכים, אני רק רוצה לחדד.

אלי כהן: אם הסתייגות של קיש היתה אומרת במקום 18, שלושה חודשים, היית מסכים.

אלי כהן: אני מבין.

אלי כהן: זאת אומרת, אני רוצה לחדד על מה הסתייגות שלך.

חיים ילין: לא.

חיים ילין: אם הוא היה אומר שלושה חודשים הוא היה מסכים למה שאני כתבתי.

אלי כהן: בסדר, לא משנה.

חיים ילין: לא, זה משמעותי כי אני רואה איך לאט לאט הדברים הולכים ונסגרים.

אלי כהן: אז אני מבין, לא משנה מי הגיש ראשון.

אלי כהן: אנחנו לא עושים כאן תחרות.

חיים ילין: לא, אין פה.

אלי כהן: הפער – אנחנו כמובן לצורך העניין מדברים - - -

חיים ילין: תחרות זה מצוין, אנחנו דנים על זה.

עיסאווי פריג': אלי, שאני אבין מבחינה טכנית.

עיסאווי פריג': כמה זמן צריך להקים תשתית כזו?

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', אני אתן.

אלי כהן: חבר הכנסת פרי, בבקשה אדוני.

יעקב פרי: אני מודה לך, חבר הכנסת יונה.

יעקב פרי: אני מודה לך, חבר הכנסת כהן.

יעקב פרי: שני משפטים.

יעקב פרי: אני יודע שאני אולי קצת מקדים את המאוחר ואולי אני קצת כופר בעיקר.

יעקב פרי: אבל אני סבור שהצעת החוק הנוכחית שמתבססת על ועדה מאוד מוצלחת של ידידי עו"ד שטרום פותחת פתח שיהיה לנו קשה או בלתי אפשרי למחוקקים לקיים שתי מערכות מידע, שתי מערכות לשיתוף מידע אם תרצו, שפועלות תחת סטנדרטים שונים.

יעקב פרי: אני קראתי בעיון את התשובה שקיבלתי מבנק ישראל על כך שהוא מקים ועדה שהוא מקווה שהיא תגמור את פעולתה בינואר 17'.

יעקב פרי: אני מציע, ללא הסתייגויות וללא הצהרות, לדחות את הדיונים או את ההחלטות בנושא כל כך קריטי וכל כך חשוב עד שנשמע את החלטות בנק ישראל.

יעקב פרי: תודה.

אלי כהן: תודה, חבר הכנסת פרי.

אלי כהן: חבר הכנסת יונה, בבקשה.

חיים ילין: אם מקבלים, אני מוריד את זה לחודשיים משלושה חודשים.

חיים ילין: מה אתה צוחק?

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, אתה מפריע לו לדבר.

יוסי יונה: רק לגבי הסוגיה הזו כי גם לי לא היה לחלוטין ברור משום שבישיבה האחרונה שהתכנסנו ועסקנו בנושא הזה עלו מספר אופציות: האחת היתה שבאמת מחייבים את הבנקים כמה שיותר מהר שנותני שירות אחרים יוכלו להשתמש בתשתיות הקיימות.

יוסי יונה: עלו אחר כך גם שתי הצעות אחרות: האחת של המפקחת על הבנקים.

יוסי יונה: חדוה אמרה שמבחינתה אפשר לעשות את זה באמצעות משאבים ציבוריים שאת דוגלת בכך.

יוסי יונה: נכון שזה לא הפרטה, אבל בסדר.

יוסי יונה: יואב, יכול להיות שלפעמים זו הדרך הנכונה כדי לעודד גם תחרות.

יוסי יונה: וגם האופציה השנייה היתה להוציא את זה למכרז.

יוסי יונה: השאלה אם אנחנו לא צריכים לתלות דבר אחד בשני ושתהיה איזושהי הסתייגות ולהגיד שני דברים: האחד, לקבוע איזשהו מועד שעד אז ייבנו התשתיות הללו.

יוסי יונה: ומצד שני, גם לבוא ולומר שבשלב מוקדם יותר – אני חושב מה שחברי כאן חיים ילין, אני מסכים לחלוטין עם ההסתייגות הזו.

יוסי יונה: אם הוא צודק בהערכה שלו שתחילתה של בניית התשתיות תיקח לפחות שלוש-ארבע שנים אז אנחנו אומרים שלוש-ארבע שנים החוק הזה אנחנו - - -

אראל מרגלית: למה זה צריך לקחת שלוש-ארבע שנים?

יוסי יונה: אז בבקשה שיבוא איש המקצוע ושתבוא אשת המקצוע ויאמרו לנו להערכה שלהם כמה זמן לוקח להכין את התשתיות הללו כדי שתוכלנה להיות אלטרנטיביות

<אתי בנדלר: השאלה מתי מתחילים.

<אתי בנדלר: אם יתחילו בעוד שנה וחצי זה ייקח שלוש-ארבע שנים.

<אתי בנדלר: זו השאלה.

<אתי בנדלר: זה האוצר צריך - - -

יוסי יונה: אבל למה להתחיל בעוד שנה וחצי?

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אם קיימת הערכה, והיא גם הגיונית, נכון שאתה ציינת בתחילת דבריך שיש כבר בנק אחד שמוכן שישתמשו בתשתיות שלו, אבל אם קיימת הערכה שתהיה התנגדות בגלל שזה פוגע באינטרסים שלהם, שלא תהיה נכונות בתחילת הדרך לפחות זמן רב עד ששר האוצר או מישהו יחייב אותם, אז למה להמתין?

יוסי יונה: למה ההתניה הזו שאם לא תתאפשר או לא יאפשרו שימוש בתשתיות הללו רק אז נתחיל בצעד האחר, המשלים, של יצירת תשתיות נוספות?

יוסי יונה: להוסיף את ההתניה הזו ולומר ששני הדברים צריכים לפעול בו זמנית: האחד, החיוב.

יוסי יונה: והשני תחילת הבנייה של התשתיות העצמאיות.

אלי כהן: תודה, חבר הכנסת יונה.

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', תרצה להתייחס עכשיו?

אלי כהן: אם יהיו גופים נוספים שירצו להתייחס לנושא המחשוב, יוכלו להתייחס אך ורק לנושא המחשוב.

עיסאווי פריג': לא ארחיב כי הדברים חוזרים על עצמם.

עיסאווי פריג': הגשתי הסתייגות באותה סוגיה, ואני אדגיש ואומר.

עיסאווי פריג': אם עושים רפורמה צריך לעשות אותה עד הסוף.

עיסאווי פריג': לא צריך לעשות תיקונים קוסמטיים שבעוד שלוש-ארבע שנים אנחנו חוזרים שוב על אותה נקודה עד שבכלל הדברים ייכנסו לתוקף.

עיסאווי פריג': צריך לבדוק את זה ברמה מקצועית.

אראל מרגלית: כמה עולה לבנק ישראל לקנות חבר כנסת?

אראל מרגלית: כמה זה עולה היום בשוק?

אראל מרגלית: אני לא מבין את זה.

אראל מרגלית: תגידו, אתם השתגעתם?

אראל מרגלית: 18 חודש?

אראל מרגלית: תגידו, מה אנחנו זימבבווה מבחינה טכנולוגית?

אראל מרגלית: אנחנו מקימים תשתיות פה בהרבה פחות זמן.

אראל מרגלית: תתעוררו כבר.

אראל מרגלית: תנו לאנשים לעבוד בתחרות.

אראל מרגלית: מה קרה לכם?

אראל מרגלית: שלוש שנים-ארבע שנים?

אראל מרגלית: באיזה מקום אתם עובדים?

אראל מרגלית: אני לא מבין אתכם.

אראל מרגלית: אפשר לבנות תשתית בפחות משישה חודשים.

אראל מרגלית: זימבבווה פה עשיתם אותנו.

עיסאווי פריג': זו השאלה.

עודד פורר: אראל, אני מציע שתחזור בך מהאמירה - - -

עיסאווי פריג': בהמשך להתפרצות של חבר הכנסת מרגלית, זו השאלה.

עיסאווי פריג': בעלי המקצוע כאן, והם לא מעטים וישנם גם מחוץ לחדר הזה, כמה זמן צריך לצורך בניית תשתית טכנולוגית שתענה על הצורך הזה?

אלי כהן: משרד האוצר מבקש שישה חודשים, בנק ישראל מבקש 24 חודשים.

עיסאווי פריג': לא, מה אומרים בעלי המקצוע.

עיסאווי פריג': זה מה שצריך לקבוע.

עיסאווי פריג': בהתאם לכך אנחנו נגיד את דעתנו לגבי ההסתייגויות.

עיסאווי פריג': הסוגיה השנייה שאני רוצה בשלב זה זה מה שפרי התייחס, סוגיית העברת המידע – להקים שתי מערכות.

אלי כהן: אנחנו נגיע לזה עוד שני נושאים.

עיסאווי פריג': אתייחס כשנגיע.

עיסאווי פריג': זה נושא קריטי עבורי.

אלי כהן: זה הנושא השלישי ונגיע אליו.

אלי כהן: האם יש כאן גופים נוספים כאן בחדר שרוצים להתייחס בעניין המחשוב?

אלי כהן: ארז, בבקשה.

<ארז יוסף: חברים, אנחנו מדברים על זה כבר כמה ישיבות.

<ארז יוסף: אני חושב שהעצה לבדוק ולהביא לפה מומחה בעניין - - -

<אתי בנדלר: סליחה, אדוני.

<אתי בנדלר: מאיפה אתה?

<ארז יוסף: בנק הפועלים.

חיים ילין: בנק הפועלים אתה?

חיים ילין: אה, זה 14,000 שקל - - -.

חיים ילין: אני זוכר לפי הממוצע של - - -

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, זכותם להגיע ולהופיע.

אלי כהן: אני מבקש לשמוע אותם.

אלי כהן: כן, בבקשה.

<ארז יוסף: אני אומר שאנחנו דנים בנושא הזה מספר ישיבות.

<ארז יוסף: אני חושב שכמו שנאמר פה על ידי כמה מחברי הכנסת, היה ראוי להביא לפה איש מקצוע בעניין הזה כדי שייתן לכם חוות דעת מקצועית, ולא לשמוע לא את הבנק ולא את מישהו אחר.

<ארז יוסף: אני יכול לדבר על הבנק שלי.

<ארז יוסף: תשתיות מערכות המחשב של בנק הפועלים נבנו אי שם בשנות ה-70 וה-80.

<ארז יוסף: תשתיות מאוד ותיקות - זה מצחיק, אבל זה ככה - מאוד ותיקות שבנק הפועלים עצמו כבר מזה זמן נדרש לסוגיה של כמה זמן ייקח על מנת לשדרג את התשתיות היחסית ישנות האלה.

<ארז יוסף: התשתיות האלה כמו שאנחנו מבינים את העניין, ואני מדבר פה גם בשם - - -

אראל מרגלית: אתם עובדים על DOS עדיין.

חיים ילין: אצלכם אין אקסל, יש קוואטרו פרו.

חיים ילין: זה מה שהיה באותה תקופה.

אלי כהן: חברים, תנו לו.

אלי כהן: ארז, אני רק מבקש.

אלי כהן: בהסתייגויות אמרנו כאן בדיוק את המתווה שאנחנו מציעים.

אלי כהן: המחלוקת שקיימת - - -

חיים ילין: אבל זה מעניין, ארז.

חיים ילין: אתה יודע למה?

חיים ילין: מחקו לך עכשיו 1.8 מיליארד שקל – פישמן.

חיים ילין: אתה יודע כמה תשתיות יכולת לבנות במשך שלושים השנה האלה.

חיים ילין: מה אתה רוצה?

<ארז יוסף: אני בכל זאת רוצה להתייחס לעניין.

אלי כהן: חברים, ממה שאני רואה מבין חברי הכנסת יש רוב לנוסח.

אלי כהן: הסוגיה היחידה שעומדת - אני מניח, גם יש הסכמה גם עם משרד האוצר וגם עם בנק ישראל - הסוגיה היחידה שעכשיו עומדת לפתחנו זה הנושא של מספר החודשים.

<ארז יוסף: אני רוצה להגיד בקשר לזה.

<ארז יוסף: לנו את המידע, את היכולת, את הבחינה של מה זה אומר לארח על תשתיות המחשב של הבנק גוף אחר.

<ארז יוסף: אין לנו את המידע הזה, לא נתנסינו בזה.

<ארז יוסף: אנחנו יודעים שלעצמנו כאשר אנחנו רוצים לפתח משהו, כיוון שהמערכות הן יחסית מערכות לגאסי מאוד ותיקות, הדבר הזה - נדרש בגינו גם עלויות מאוד מאוד כבדות וגם זמן פיתוח מאוד מאוד גדול.

<ארז יוסף: חבר הכנסת ילין, תקשיב.

<ארז יוסף: אני מדבר באותנטיות מלאה.

חיים ילין: אני מאמין לך, אבל אני לא מצליח להבין איזה החלטות ניהוליות אתם מקבלים שיש לך תוכנה משנות ה - - -

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, תן לו להגיד את דבריו, בבקשה.

אלי כהן: זכותו להגיד מה שהוא רוצה.

חיים ילין: אתה רוצה שאני אאמין לו?

חיים ילין: למה שאני אאמין שיש לו - - -?

אלי כהן: כל אחד יכול להגיד כל מה שהוא מוצא לנכון, גם אם אנחנו לא מסכימים אתו.

<ארז יוסף: כאשר אנחנו נדרשים לפתח לעצמנו שירותים חדשים, מוצרים חדשים, לעמוד בהוראות רגולטוריות חדשות שניחתות, זה לוקח לנו זמן.

<ארז יוסף: כן, זמן עבודה.

<ארז יוסף: לפעמים שנה וחצי כדי לעמוד בהוראה רגולטורית אחת שהגיעה אלינו.

<ארז יוסף: כל זה בגלל שמומחי המקצוע שלנו בנושא הזה של ה-IT שעוסקים במערכות ומתחזקים אותן משך שנים רבות לא יודעים בדיוק איך לגשת בצורה כזו שזה לא יפגע בפעילויות אחרות של הבנק.

<ארז יוסף: אני אומר את הדברים רק שתדעו.

<ארז יוסף: אפשר לבחון אותם בצורה אובייקטיבית.

<ארז יוסף: לי אין שום בעיה שמישהו יבוא ויבחן את הדברים.

<ארז יוסף: לכן, אני לא אומר את זה מתוך רצון למנוע תחרות או להוריד חסמים לתחרות.

<ארז יוסף: מהרגע הראשון אנחנו אמרנו: לא רק שאנחנו תומכים בלשכת - - -, אלא אנחנו מוכנים אפילו לסייע בעניין הזה מניסיוננו.

אלי כהן: מה אתה מציע, ארז?

<ארז יוסף: לכן, אני בא ואומר.

<ארז יוסף: אנחנו לא יודעים מה המשמעויות של זה עלינו.

<ארז יוסף: אנחנו יודעים שכשאנחנו ניסינו לעצמנו לעשות את הדברים האלה, זה לוקח שנים.

<ארז יוסף: כן, זה לוקח שנים לפתח דברים חדשים.

<ארז יוסף: לכן, המשמעות, מבחינתנו, לחוקק חוק שבתוך שלושה חודשים או שישה חודשים, זה מראש להציב אותנו בעמדה של כאלה שיהיו מפרי חוק כי אין לנו את היכולת לעשות את זה בתקופת הזמן הזו.

<ארז יוסף: אני אומר את זה ללא כחל וסרק.

אראל מרגלית: אני מציע להעלות את בנק הפועלים על הענן.

<ארז יוסף: אגב, גם אנחנו מבקשים לעלות לענן.

<ארז יוסף: רק ההליך הזה, חבר הכנסת מרגלית, - - -

עיסאווי פריג': באותו עניין יש לי הסתייגות.

אלי כהן: נגמור את הסבב, נשמע את ההסתייגות.

אלי כהן: ארז, משפט אחרון.

<ארז יוסף: נושא הענן - - - כבר שנה מתוך רצון כן להתקדם לנושא הזה.

אלי כהן: תודה, ארז.

אלי כהן: ברק, בבקשה.

<ברק גונן: ברק מצדק פיננסי.

<ברק גונן: שתי נקודות, בבקשה.

<ברק גונן: האחת היא בנוגע לעובדה שהצעת החוק צריכה, לפי דעתנו, לכלול שהרכיבה על תשתיות תהיה בעלות שולית.

<ברק גונן: כלומר, לא יכול להיות שאיזושהי אגודת אשראי או בנק קטן יצטרכו לשלם, לדוגמא, מיליארד שקל לשנה לגוף שמארח אותם על התשתיות.

<ברק גונן: צריך להגדיר כאן מהי עלות שולית ולהגדיר את הסיפור הזה.

<ברק גונן: הדבר השני, אני רוצה להצטרף להערת חבר הכנסת ילין ולהדגיש את החשיבות שלה בשביל אגודות אשראי.

<ברק גונן: למה ספציפית אגודות אשראי?

<ברק גונן: משום שהמחוקקים - - -

אלי כהן: הנושא הזה מסוכם, אפשר לתת לכולם.

<ברק גונן: אמרתי דבר אחד שזה הנושא של העלות השולית שהמחיר שיצטרכו לשלם לגוף שמארח הוא לא יהיה המחיר של כל התשתית, אלא רק העלות השולית.

חיים ילין: בלי זה אין לך אגודות אשראי גם.

חיים ילין: מאיפה הם יפעלו?

<אתי בנדלר: כל בנק יצטרך לתת שירותים לכל בנק אחר?

חיים ילין: לכל גופים פיננסיים דיברנו.

<אתי בנדלר: אני לא יודע אם זה אפשרי טכנולוגית.

חיים ילין: בטח שכן.

<אתי בנדלר: סליחה, חבר הכנסת ילין.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר משהו.

חיים ילין: את עורכת דין ויועצת משפטית ולא איש טכנולוגיה, אני יודע את זה.

<אתי בנדלר: כן, נכון.

<אתי בנדלר: לכן, כדי לכתוב משהו בחוק שיחייב, אנחנו צריכים להשתית את זה בכל זאת על איזשהו בסיס מידע כדי לוודא שהדברים אפשריים.

<אתי בנדלר: לי אין מושג אם - - -

חיים ילין: אני מנסה להסביר שאם זה לא יעבור גם לאגודות אשראי, אין להם סיכוי בכלל לשרוד ולהתחבר למשהו.

<אתי בנדלר: יכול להיות, בסדר.

אלי כהן: נמשיך בדיון.

אלי כהן: תיכף אבהיר את הנקודה.

אלי כהן: ברק, תשאף לסיים.

<ברק גונן: אסביר רק את הנקודה.

אלי כהן: לא, הנקודה ברורה.

אלי כהן: תאמין לי, אנחנו מבינים.

אלי כהן: קיימנו לגביה גם דיונים.

אלי כהן: אם תרצה להבהיר עוד משהו, בבקשה.

<ברק גונן: לא.

<ברק גונן: אם הנקודה הזו ברורה, סבבה.

אלי כהן: אני רק אחזור בנקודה הזו.

אלי כהן: אנחנו רוצים שלצורך העניין השירותים יוכלו להינתן לגופים פיננסיים.

אלי כהן: כלומר, לא רק לבנקים.

אלי כהן: כלומר, אם לצורך העניין יש גם בנק חברתי או אגודת אשראי, השירותים יוכלו גם להינתן לה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת כהן, מה שלא ברור לי הוא האם השר יוכל לחייב בנק מסוים לתת שירותי מחשוב לגוף פיננסי באופן כללי ואז הבנק יהיה מחויב לתת לגוף פיננסי כלשהו, או שלכל הגופים הפיננסים.

<אתי בנדלר: עם זה התקשיתי.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, האם, למשל, בנק לאומי, בנק הפועלים – לא משנה – ניתן יהיה לחייב אותו לתת שירותים לבנק א', לבנק ב', לבנק ד', לסולק מסוים, לכל הגופים הפיננסיים?

<אתי בנדלר: זה נראה לי דבר שהוא בלתי אפשרי, לחייב בנק אחד לתת שירותי מחשוב למספר גופים פיננסיים – זו השאלה.

אלי כהן: כאן אני אומר יש סמכות למפקחת.

אלי כהן: קודם כל, אמרנו שישנו סדר הפעולות שקודם כל השוק החופשי אמור לבוא ולעשות את שלו.

אלי כהן: אני אומר שוב, למפקחת יש את הסמכות לבוא ולשחרר אם הוא לא יוכל לתת את זה.

<חדוה בר: לא, זה לא סביר.

<חדוה בר: מה שסביר זה שמרכז המחשבים שיוקם, והוא יוכל להיות מוקם אם הממשלה רצינית.

<חדוה בר: חבר הכנסת ילין, אתה רציני?

<חדוה בר: תכניס את הסעיף שדורש שהממשלה תקים תשתית לאומית לטובת העניין.

<חדוה בר: אם אתה רציני, תעשה את זה כי זו היתה ההמלצה של ועדת שטרום.

עיסאווי פריג': אני הגשתי הסתייגות בעניין הזה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לדעת - - -

חיים ילין: חדוה, תקשיבי טוב.

חיים ילין: רבים אתי מי יממן את זה, מי הגוף שמממן.

חיים ילין: על זה רבים אתי.

חיים ילין: את מבינה?

חיים ילין: לכן, כתבתי הממשלה ולא משרד מסוים.

<חדוה בר: בנק לא יכול לארח גופים שהם לא - - -

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', התייחסות קצרה.

עיסאווי פריג': אתי, אני בהסתייגות מספר 4.

עיסאווי פריג': יש לנו תשתית קיימת של כל בנק בנפרד.

עיסאווי פריג': אני מבין שרוצים להרחיב, לאפשר.

עיסאווי פריג': אני הגשתי הסתייגות ברורה לחייב את המדינה, את האוצר, בהקמת תשתית נוספת.

עיסאווי פריג': ואם התשתית, לפי מה שאני שומע, לוקח לה כמה חודשים אז, אני רוצה את זה בתשתית נוספת.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה את הטובות מהבנקים בכדי להבטיח לאגודות האשראי ולכולם להיכנס, לרכב על זה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', הצעת היושב-ראש כפי שהוא התווה אותה קודם, ורק צריכים לפתח אותה ויש עוד שאלות, התחילה בזה שלקבוע בחוק שמשרד האוצר ובנק ישראל יפעלו להקמת לשכת שירות.

<אתי בנדלר: זה בדיוק העניין.

<אתי בנדלר: הציע חבר הכנסת כהן לעגן את זה.

עיסאווי פריג': מה זה קשור לבנקים?

אלי כהן: כי אז אם תהיה לשכת שירות לא יצטרכו לחייב אותם.

עיסאווי פריג': אני רוצה את זה עצמאי.

חיים ילין: בסדר, אבל ייקח זמן.

חיים ילין: אתה לא מבין שהמדינה לא יודעת להקים?

עיסאווי פריג': אני שומע את חבר הכנסת מרגלית אומר כמה חודשים.

עיסאווי פריג': אז תחליטו – זמן או כמה חודשים.

עיסאווי פריג': ההסתייגות השנייה היא הסתייגות מספר 2.

עיסאווי פריג': אתי, אני מבקש - - -

<אתי בנדלר: רגע, אבל עוד לא.

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', נגיע.

אלי כהן: נשמע את כולם, מבטיח לך.

עיסאווי פריג': אז תתייחסו למה שאמרתי להקמה עצמאית של תשתית.

<ברק גונן: ההערה שלי לא הובנה עד הסוף.

<ברק גונן: מה שאני אומר זה דבר פשוט.

<ברק גונן: הפיקוח על הבנקים פרסם מסמך חשוב שאומר שיש הקלות משמעותיות בהון העצמי של אגודות האשראי.

<ברק גונן: מה החסם הבא שעומד בפניהם?

<ברק גונן: החסם הבא שעומד בפניהם זה אותה תשתית שהם יצטרכו.

<ברק גונן: לכן, אם ההקלות כבר נמצאות ומה שחוסם עכשיו את אגודות האשראי זה אותם כמה חודשים עד שהם יוכלו מהתשתית אז מההיבט הזה נראה לי הגיוני ונכון שהשלושה חודשים יתייחסו לפחות לאגודות האשראי.

<קריאה: זו הכוונה, לא מודעים.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: חנן מבנק לאומי, בבקשה.

<חנן פרידמן: שלושה דברים בהמשך לדבריו של ארז.

<חנן פרידמן: נוצר פה מצב שהוא קצת אבסורדי כי ברור שכל חברי הכנסת שהתבטאו פה קודם מעדיפים את החלופה שמדינת ישראל היא זו שתקים תשתיות מחשוב עבור בנקים חדשים.

<חנן פרידמן: זה גם מופיע בדוח של ועדת שטרום כאחת ההמלצות של הוועדה שהמדינה כדי לעודד הקמת בנקים חדשים, היא תקים תשתית.

<חנן פרידמן: מה שעכשיו מוצע פה זה בעצם לעודד את המדינה לא להקים תשתית.

<חנן פרידמן: כי אם יש תקופה מאוד קצרה שברור לכולם שבחצי שנה, וגם לא בשנה, אי-אפשר להקים תשתית, ועוד מעט גם אוכיח לכם את זה, אז ברור שנגיע לשלב שבו יצטרכו להשתמש בסמכות שבה כופים על בנקים לתת שירות שבסופו של דבר הוא פוגע בתחרות.

<חנן פרידמן: הוא פוגע בתחרות.

<חנן פרידמן: קבעו את זה גדולים ממני, קבע את זה דרור שטרום בתפקידו על ממונה על הגבלים עסקיים ב-27.2.2002 בהחלטה בעניין שירותי מחשוב של בנק לאומי לבנק איגוד.

אלי כהן: מה אתה מציע, חנן?

<חנן פרידמן: אני מציע שמדינת ישראל תיקח על עצמה תוך פרק זמן שגורם מקצועי יגיד שהוא המינימום שנדרש ושתקים את התשתיות האלה.

<חנן פרידמן: זה הפתרון הכי טוב.

<חנן פרידמן: כך גם אפשר יהיה לעודד בנקים חדשים לקבל את השירות הזה במחיר מוזל, או לפחות לתקופה ראשונה במחיר מוזל.

<חנן פרידמן: במחיר שולי אפילו.

<חנן פרידמן: לחייב את הבנקים לעשות את זה, זה פשוט גזרה שהבנקים לא יכולים לעמוד בה, ואוכיח את זה בדוגמה הבאה.

<חנן פרידמן: אנחנו - בנק לאומי - מיזגנו לתוך בנק לאומי חברת בת שלנו שהיתה בנק בפני עצמו: בנק ערבי-ישראלי.

<חנן פרידמן: שנתיים לפני כן מיזגנו את בנק לאומי למשכנתאות.

<חנן פרידמן: אלו בנקים שלא היו להם את כל תחומי הפעילות.

<חנן פרידמן: בנק לאומי למשכנתאות זה רק משכנתאות, בנק ערבי-ישראלי לא היתה לו פעילות משמעותית בשוקי הון.

<חנן פרידמן: התהליך הזה שאנחנו רצינו לעשות אותו הכי מהיר כי הוא חסך לנו הרבה כסף שגם כך הם השתמשו במערכות שהן מאוד מאוד דומות לשלנו, החיבורים האלה לקחו יותר משנה.

<חנן פרידמן: לכן, לבוא ולהגיד באיזשהו חוק שהוא מתעלם מהמציאות הטכנולוגית שאפשר לחייב את הבנקים לעשות את זה בפרק זמן שהוא קצר ממה שבפועל הם עשו את זה כשהיה להם את כל האינטרס לעשות את זה וכשזו היתה חברת בת, לא שצריך לעבוד עכשיו מול מתחרים פה, זה פשוט גזירה שאי-אפשר לעמוד בה.

<חנן פרידמן: מאחר ויש פה קונצנזוס שטובת התחרות זה שמדינת ישראל תיתן את השירות הזה, צריך לקצוב למדינת ישראל פרק זמן שהוא סביר, אבל הוא המינימלי של סביר, כדי שהיא תעשה את זה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: האם יש למישהו כאן עוד התייחסות?

אלי כהן: נעבור לשלושה האחרונים.

אלי כהן: טלמון, בבקשה.

<יהודה טלמון: יהודה טלמון – אופק.

<יהודה טלמון: בשבוע שעבר הוועדה הנכבדה קיבלה והשלימה לעבור על חוק אגודות האשראי.

<יהודה טלמון: צריך להבין, ואני מבין שכולם בחדר אמורים להבין את זה, שללא השלמת הפן של ה-IT מעשה החקיקה הזה יהיה מעשה חקיקה נכה, ולמעשה לא אפשר יהיה להתרומם ולתת את השירותים הנדרשים.

<יהודה טלמון: שירותי רוח זה לא משהו שהומצא במדינת ישראל.

<יהודה טלמון: בנקים בעולם נותנים שירותים רוח.

<יהודה טלמון: היכולת הטכנולוגית הזו קיימת בעולם, היא פועלת בעולם בדיוק כמו שאגודות אשראי פועלות בעולם, בדיוק כמו שבנקים קואופרטיביים פועלים בעולם.

<יהודה טלמון: לכן, אין שום סיבה שזה לא יקרה וזה לא יקרה מהר.

<יהודה טלמון: מבחינתנו, כמובן זה לא משנה אם זה יהיה דרך יצירת IT באמצעות הממשלה.

<יהודה טלמון: אני חושש, אני סקפטי, שזה יקרה כל כך מהר.

<יהודה טלמון: לכן, החובה לחייב היא חובה נכונה, ראויה, והיא אפשרית.

<יהודה טלמון: היא קיימת, היא לא כל כך מסובכת כמו שמנסים להציג אותה כאן.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: מי אדוני?

<הראל פרימק: אני ד"ר הראל פרימק, אני יושב-ראש משותף של צדק פיננסי.

<הראל פרימק: רציתי להתייחס לעניין המחשוב.

<הראל פרימק: ברור שמדובר פה בנושא טכנולוגי כבד.

<הראל פרימק: אני גם בא קצת מהעולם הזה, יש בו הרבה מאוד דינמיקה.

אלי כהן: אתה באותו מקום של ברק?

<הראל פרימק: אנחנו יושבי-ראש משותפים.

אלי כהן: אז בפעם הבאה מכל גוף מדבר רק אחד.

אלי כהן: מה שחל על הגופים הפרטיים יחול גם עליכם.

אלי כהן: מכיוון שכבר נתתי לך אז יש לך דקה לדבר.

<הראל פרימק: אוקי, בסדר.

<הראל פרימק: תודה.

<הראל פרימק: אנצל את הדקה.

<הראל פרימק: בגלל שמדובר בנושא שיש בו דינמיקה משמעותית, אני מציע להקים מין ועדה מייעצת של שלושה אנשים שתהיה חלק מוועדת היישום שיהיה בה נציג בנק ישראל - דודי בבלי במקרה הזה, הממונה על מערכות מידע - נציג מהבנקים ונציג הארגונים החברתיים או נציג ציבור במובן אחר.

<הראל פרימק: היא תלווה במיקרו את הנושא של היישום של התחרות.

חיים ילין: אתה רציני?

<הראל פרימק: למה?

חיים ילין: כי כל פעם שמקימים ועדה זה כשלא רוצים לעשות כלום.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, זו דעתו.

אלי כהן: זכותו לומר אותה.

<הראל פרימק: אם אנחנו חושבים שוועדת היישום היא ועדה אמיתית שאמורה לנהג את החוק הזה ביום שאחרי ההצבעה, אז איזשהו גוף מקצועי לנושא הזה שיוכל להחליט ימינה ושמאלה ולתת פתרונות בזמן אמיתי יכול להיות רעיון.

אלי כהן: תודה.

חיים ילין: אתה יודע למה אני מתכוון בוועדות.

חיים ילין: אנחנו פה בגלל הוועדה.

חיים ילין: אבל לשלוח מפה לוועדה אחרת זה לא לעשות.

יעקב אשר: הוא בא מהחיים הפרטיים, הוא לא יודע את זה.

<סימון אדזיאשוילי: סימון אדזיאשוילי מהעמותה לצמצום פערים חברתיים.

<סימון אדזיאשוילי: דיבר פה חבר הכנסת ילין על שלושה חודשים שזה באמת משהו שהוא מקובל והוא אפשרי, לדעתי.

אלי כהן: מאיזה ניסיון אתה אומר שזה אפשרי, לדעתך?

<סימון אדזיאשוילי: כי אנחנו רואים את מה שקרה עם כל הבנקים שאירחו את הבנקים, את חברות הבת שלהם.

<סימון אדזיאשוילי: התשתית היא אותה תשתית אז לארח עוד בנקים לא אמור להיות מסובך.

<סימון אדזיאשוילי: אבל דיברה כאן המפקחת על הבנקים על הקמת תשתית לאומית ציבורית.

<סימון אדזיאשוילי: צריך למצוא מימון לזה.

<סימון אדזיאשוילי: אני מאמין שמשרד האוצר לא ימצא מימון מתאים לכל התשתית הזו.

<סימון אדזיאשוילי: הבנקים מרוויחים 8 מיליארד שקל בשנה - לחייב אותם להקים איזושהי קרן חלקית מהרווחים כדי להקים את התשתית הלאומית הזו.

אלי כהן: אני אבהיר לך וגם לארגונים החברתיים שיודעים שהערותיהם התקבל.

אלי כהן: אנחנו מעדיפים שהמדינה כמה שפחות תתערב, ובנקים וגם גופים פרטיים שיש להם אינטרס כלכלי, ואנחנו רוצים לחיות במדינה שבה לגופים האלה יש אינטרס כלכלי.

אלי כהן: לכן, יש כאן דבר שזה כן אחריות של הממשלה.

אלי כהן: הממשלה צריכה לתקצב את זה ומשרד האוצר צריך לממן את זה.

<סימון אדזיאשוילי: אפשר להקים קרן משותפת לבנקים ולמשרד האוצר.

<סימון אדזיאשוילי: הבנקים הם גופים ציבוריים, הם לא גופים פרטיים.

<סימון אדזיאשוילי: מחזיקי המניות שבהם הם רובם של הציבור.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אחרון הדוברים יהיה אדוני.

אלי כהן: רק התייחסות להצעה.

<חיים צמח: אני חיים צמח, חברת קרדיקס טכנולוגיות.

<חיים צמח: אני טכנולוג מעל 30 שנה בתחום של הפיננסיים, כרטיסי האשראי, וכל העולם הזה.

אראל מרגלית: אתה עשית לבנק פועלים בשנות ה-70 את המערכות?

<חיים צמח: הקמתי.

<חיים צמח: בין מקימי ויזה כאל, אלפא קארד, ובהמשך.

<חיים צמח: אני לא חושב שאפשר לארח בנקים על המערכות הקיימות של הבנקים הקיימים מפני שהמערכות לא נכתבו לא בשנות ה-80, בשנות ה-60.

<חיים צמח: זה קובול, זה מאוד קשה, מאוד כבד.

אראל מרגלית: אז מחשב כזה היה חדר בגודל הוועדה.

חיים ילין: עוד תגיד לי שבן-גוריון גם נתן את הכסף.

<חיים צמח: יש מצב.

<חיים צמח: זה בפירוש יכול לסכן את הפעילות הטכנולוגית של המערכות הקיימות.

<חיים צמח: אני חושב שצריך לתת פה מענה משמעותי להקים תשתית שמבוססת על טכנולוגיה מתקדמת שתיתן שירותים.

<חיים צמח: אני יודע לעשות את זה, עשינו את זה כמה פעמים.

<חיים צמח: אני לא אעשה פה פרסום לעצמנו- -

אלי כהן: אז תודה, אדוני.

<חיים צמח: - -אבל אני יכול להגיד שזה בר ביצוע בין שישה ל-12 חודשים, לא יותר מזה.

אלי כהן: נדב, קח פרטים.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: חברי הכנסת, אני רוצה לסכם את הנקודה הזו.

אלי כהן: אני רוצה מארז ממשרד המשפטים לראות את הנוסח שאני יודע שהוא מוסכם במהות על הגופים.

אלי כהן: תקריא אותו אתי בנדלר היועצת המשפטית.

אלי כהן: אני מבקש רק בסעיף אחד ממשרד האוצר ומבנק ישראל לבדוק את הנושא של פרק זמן.

אלי כהן: לצורך העניין, מה שעלה כאן.

אלי כהן: אם תגיעו לתובנה סבירה והגיונית, נשמח לשמוע.

אלי כהן: אם לא – נעלה את זה להצבעה בין חברי הכנסת רק את הסעיף של החודשים, מכיוון שהנוסח של ההסתייגויות של חבר הכנסת ילין ושל חבר הכנסת קיש ושל יתר חברי הכנסת, גם חבר הכנסת יונה, - - -

עיסאווי פריג': אני בכל זאת משאיר את ההסתייגות שלי.

עיסאווי פריג': אני רוצה להשאיר אותה.

אלי כהן: אתה יכול להשאיר, חבר הכנסת עיסאווי.

אלי כהן: אנחנו נצביע עליה.

<אתי בנדלר: אני מתחילה לקרוא את העקרונות, אבל יש לי שאלות השלמה תוך כדי.

<אתי בנדלר: העיקרון הראשון שייקבע בחוק – ואני מדברת הכול על הוראות שייקבעו בחוק – משרד האוצר ובנק ישראל יפעלו להקמת לשכת שירות.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה לכשעצמו, אדוני, כפי שהוא, קובע עיקרון בלבד.

<אתי בנדלר: הוא לא נותן שום הוראה אופרטיבית מה לעשות.

<אתי בנדלר: האם להתייחס להצעה שכלולה בהצעתו של חבר הכנסת קיש שקובע הליכים?

<אתי בנדלר: אני אקרא את מה שהציע חבר הכנסת.

יואב קיש: רק במילה אחת אגיד לך למה אני חושב שכן, למרות שאני מבין שהאוצר אולי לא רוצה.

יואב קיש: אני חושב מהסיבה הפשוטה - שיש פה נושאים תקציביים.

יואב קיש: בסוף על ויכוח תקציבי אם לא יהיה דד-ליין בחוק, הדברים יכולים להתמסמס.

יואב קיש: לכן, חשוב לי שזה יהיה בחוק, למרות בקשת האוצר שהעניין הזה יהיה מספיק לפרוטוקול לצורך העניין.

יואב קיש: אני חושב שחשוב שזה יהיה בצורה מפורשת.

<אתי בנדלר: האמירה שמשרד האוצר ובנק ישראל יפעלו להקמת לשכת שירות כפי שהיא עם זה בלבד, לא אומרת כלום.

אלי כהן: את רוצה לקרוא מה שאמר קיש או ילין – לא משנה?

<אתי בנדלר: לא משנה.

<אתי בנדלר: אקרא והוועדה תחליט מה מתוך זה לאמץ, אם בכלל.

חיים ילין: את הולכת על תשתיות IT?

<אתי בנדלר: כן.

אלי כהן: כן.

חיים ילין: בסדר.

חיים ילין: בואו נראה אם זה תואם כי זה משהו שיכול להיות תואם.

<אתי בנדלר: אז לעניין זה יחולו הוראות אלו, ואני קוראת מההצעה של חבר הכנסת קיש: א.

<אתי בנדלר: בתוך שישה חודשים מתחילת החוק יפרסמו משרד האוצר ובנק ישראל מכרז בנוסח מוסכם – אינני יודעת מה זה – להקמה ולתפעול של תשתית עצמאית לאספקת שירותי מחשוב לבנקים חדשים ולבנקים קיימים שיהיו מעוניינים בכך.

<אתי בנדלר: למי זה מיועד?

<אתי בנדלר: מספיק שיהיה מיועד לגופים פיננסיים.

חיים ילין: לא, לא, לא.

חיים ילין: יש הבדל בין גופים פיננסיים לבנקים.

<אתי בנדלר: אבל היושב-ראש הנחה קודם.

חיים ילין: בגלל זה אני אומר.

חיים ילין: בנק זה סיפור אחד.

חיים ילין: הוא צריך את הנגזרות ואת הכול.

חיים ילין: אגודת אשראי או גוף פיננסי פשוט שצריך לעשות חמש-שש פעולות לא צריך בדיוק את אותה מערכת.

חיים ילין: אמרנו שבגלל שאגודות האשראי שעוברות את המיליארד וחצי שקל הן יצטרכו להיות תחת בנק ישראל, אז אמרנו עדיף שהתשתית של אגודות אשראי וגופים פיננסיים יהיה כבר מערכת בנקאית.

חיים ילין: אבל אפשר לשנות את זה גם, אין שום בעיה כי הרגולטור משתנה, אתי.

<אתי בנדלר: מערכת המחשוב שאתם מציעים לחייב את מדינת ישראל להקים, למי היא מיועדת?

<אתי בנדלר: לבנקים בלבד או לגופים פיננסיים?

חיים ילין: לא, זה לכולם.

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי.

חיים ילין: אבל יש הבדל בין המערכות.

<אתי בנדלר: יכול להיות שהם צריכים.

<אתי בנדלר: אבל המערכת שתקים המדינה מיועדת לגופים פיננסים.

<אתי בנדלר: ההוראה הבאה: מפרט שירותי המחשוב במכרז יכלול את עיקר השירותים הדרושים ללקוחות קמעונאיים באופן שיאפשר לבנק אשר ירכוש שירותי מחשוב כאמור להתחרות בבנקים המספקים שירותים ללקוחות קמעונאיים.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה מה המשמעות של ההצעה הזו.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאם אתה מדבר, חבר הכנסת קיש, על מכרז שיפרסם בנק ישראל להקמת שירותי מחשוב, אני לא חושבת שאפשר לומר לו מה ולהיכנס לפרטים.

יואב קיש: אני מסכים להוריד את זה.

יואב קיש: אני את ב' מוחק.

<אתי בנדלר: תודה.

<אתי בנדלר: הלאה.

<אתי בנדלר: המדינה תסייע לרוכשי שירותי מחשוב מהזוכה או מהזוכים שייבחרו במכרז בתנאים ובהיקף שייקבע על-ידי שר האוצר בתוך שלושה חודשים מתחילת חוק זה בהתחשב בהיקף ההוצאה ותרומתה להגברת התחרות.

<אתי בנדלר: התנאים לרבות אמות המידה והיקפי התמיכה מטעם המדינה ייכללו במסמכי המכרז שיפורסם לפי סעיף קטן (א).

<אתי בנדלר: אני לא מבינה למי אדוני מתכוון כאן.

<אתי בנדלר: סיוע למי?

יואב קיש: זה חשוב, זה ההתחייבות הכספית.

יואב קיש: גם לשלב ההקמה שיש מכרז.

יואב קיש: הוא לא יוצא למכרז ואומר: אני רוצה תשתית.

יואב קיש: הם צריכים לראות מאיפה הם מרוויחים את הכסף, נכון?

יואב קיש: הם לא יבואו וייגשו למכרז אם אין להם החזר על הכסף.

יואב קיש: זה ההתחייבות של המדינה למימון התהליך הזה.

<אתי בנדלר: אתה דיברת כאן על המדינה תסייע לרוכשי שירותי מחשוב.

<אתי בנדלר: השאלה אם המדינה תסייע למי שיקבלו או למי שיקים.

יואב קיש: זה גם חלק מהעניין.

עיסאווי פריג': מי שיקים, מי שיקים.

יואב קיש: הרי איך זה עובד?

יואב קיש: זה כסף שהם יודעים שהם יקבלו אחרי זה מהלקוחות שלהם.

יואב קיש: כי אם יבוא בנק ויצטרך לשלם מיליארד שקל, הוא לא יבוא.

יואב קיש: זה נועד לבצע היתכנות כלכלית לפרויקט הזה.

יואב קיש: זה למעשה המסר.

יואב קיש: את רוצה לפרט את זה?

יואב קיש: אם האוצר יגיד לי פה: אני מוכן לממן את כל הסכום כי יש פה שני מודלים, יגיד האוצר: אנחנו מוכנים לממן, לא צריך את הסעיף, תכתבו: בהתאם לזה.

יואב קיש: אם האוצר יגיד: אני מוכן לתת סכום מסוים שיעזור לכל מי שירצה להשתמש אז זה יעשה שכל.

אלי כהן: תגידי: האופן ייקבע, בין אם לרוכשי השירותים, ובין על-ידי מקים השירותים, ייקבע על-ידי שר האוצר.

אלי כהן: אנחנו לא צריכים להחליט עכשיו על המודל.

<אתי בנדלר: אדוני, אני מציעה אולי לשקול לומר משהו כזה שתנאי המכרז יכללו הוראות שיבטיחו את ההיתכנות הכלכלית של הקמת ה- - -

יואב קיש: גם טוב.

יואב קיש: בין אם על-ידי מימון מדינה ישיר - - -

<אתי בנדלר: אני לא צריכה לומר על-ידי מי.

<אתי בנדלר: הם ישבו ו - - -

אלי כהן: מקובל, אתי.

<דרור שטרום: אם אין מימון מדינה, - - - סתם ככה מהאוויר זה לא יקרה.

יואב קיש: חייב להיות מימון מדינה.

יואב קיש: זה משהו שלא יקרה בלי.

חיים ילין: למה?

חיים ילין: אתה יכול לצאת למכרז ולעשות BOT.

<אתי בנדלר: כן, אבל אני לא חושבת שצריך להכתיב עכשיו למשרד האוצר.

אלי כהן: חבר הכנסת קיש, למיטב ידיעתי, טאטא מקימה ליהב אפילו בלי התערבות של אף אחד.

יואב קיש: כן, אבל זה בדיוק העניין.

יואב קיש: יש לו את יהב, אלי.

יואב קיש: פה אין לך את יהב.

יואב קיש: פה יוצאת המדינה במכרז ואומרת: אני רוצה תשתית.

יואב קיש: יבוא מישהו ויגיד: רגע, מה אני מקבל?

יואב קיש: אם המדינה לא מתחייבת לי לכסף אז מה?

יואב קיש: אז לקוחות - הוא ינסה לבדוק – רגע, הם לא מוכנים להתחייב.

יואב קיש: אז מי ילך לכזה מכרז?

אראל מרגלית: אני מציע דבר כזה.

אראל מרגלית: באופן ריאלי המדינה צריכה לשים Seed Money כדי להתחיל את הפרויקט.

אראל מרגלית: אחרי זה צריך להיות איזשהו הסדר כלכלי שחלק ממנו הוא תשלומים על-ידי חלק מהגורמים וחלק ממנו לקחת חלק מתקבולי השירותים, לרבות כל השירותים האחרים, עד לגובה של החזר מסוים.

יואב קיש: חייב להיות מימון מדינה.

יואב קיש: בלי מימון מדינה זה לא יקרה.

אראל מרגלית: תאמין לי שאם אנחנו ניתן להם בונוסים הם גומרים את זה פחות משישה חודשים ונראה את זה גמור.

חיים ילין: אבל מי ישלם את הבונוס?

אראל מרגלית: המדינה.

חיים ילין: המדינה?

חיים ילין: היא תצא למכרז על הבונוס.

אראל מרגלית: למדינה כדאי שתהיה תחרות לרווחת אזרחיה.

<אתי בנדלר: אני קוראת כרגע את העקרונות בלבד, זה כמובן לא ניסוח סופי.

<אתי בנדלר: לאור הדברים שנאמרו אני מציעה: תנאי המכרז יבטיחו היתכנות כלכלית להקמת תשתית שירותי המחשוב, לרבות מימון על-ידי המדינה ככל שיידרש.

<אתי בנדלר: אוקי?

<אתי בנדלר: טוב.

<אתי בנדלר: העיקרון הבא: נוכח שר האוצר בתום 24 - - -

יואב קיש: 18.

אלי כהן: X חודשים.

<אתי בנדלר: טוב, עכשיו אני עוברת מהעקרונות שאדוני הכתיב.

<אתי בנדלר: בתום 18 חודשים אם נוכח שר האוצר שלא התפתחה תחרות ואין חלופות טכנולוגיות אחרות, הוא יהיה רשאי לחייב בנקים למכור שירותי מחשוב לכל גוף פיננסי.

יואב קיש: בנקים זה כל הבנקים או רק בנקים ללא היקף - - -

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, זה הוועדה צריכה להחליט.

<אתי בנדלר: אדוני, צריך עכשיו להחליט האם מדובר באמת בכל בנק או רק בבנק בעל היקף פעילות רחב.

<קריאות: כל בנק.

אלי כהן: מה אומרת המפקחת?

<חדוה בר: קודם כל, אם לא יהיו חלופות, ואני רוצה שנגדיר עכשיו בסעיף הזה מה הן כל החלופות כי חלופה אחת יכולה להיות מרכז שהמדינה תקים, אבל יכולות להתפתח חלופות בשוק פרטיות, ואז זה מייתר את ה- - -

<אתי בנדלר: חלופות טכנולוגיות אחרות.

<חדוה בר: חלופות, כן.

<חדוה בר: המילה "תחרות" – לא ברור איפה ומה ואיך מודדים אותה.

<חדוה בר: לכן, "חלופות" – לא צריך את המילה הזו.

<חדוה בר: צריך חלופות טכנולוגיות לאירוח בנק חדש או גוף פיננסי אחר, וצריך למנות מה הן החלופות.

<חדוה בר: החלופות הן: מרכז מחשבים שהמדינה, זה שדיברת עליו עכשיו, שהיא תקים.

<חדוה בר: דבר שני, יוזמות פרטיות שיהיו בשוק.

<חדוה בר: לדוגמה, חברת IT.

<חדוה בר: אנחנו נמנה את החלופות ורק אז אפשר יהיה להגיע - - -

<אתי בנדלר: אני לא חושבת שיש צורך ב- - -

<חדוה בר: אין לי בעיה שיהיה חלופות טכנולוגיות.

<חדוה בר: ולשאלתך, רק על בנק בעל היקף נכסים גבוה מ- 20% כמו שהחוק הזה מתייחס, כי רק הם יש להם אולי את היכולת לארח.

<דרור שטרום: אני מציע להחריג את הבנקים הקטנים, להוציא את הבנקים שיש להם היקף פעילות צר, עד 5%.

<דרור שטרום: יש הגדרה בחוק.

<דרור שטרום: מי שעד 5% לא הגיוני לחייב.

<אתי בנדלר: אם כך, לא רק מדובר על בנק בעל היקף פעילות צר, אלא מדובר על בנק שהיקף הפעילות שלו עולה על 5% מכלל הנכסים.

<חדוה בר: זה לא סביר, דרור.

<חדוה בר: דרור, זה מגוחך.

<חדוה בר: זה לא סביר.

<חדוה בר: זה צריך להיות רק על בנקים בעלי נכסים גבוהים מ-20% כמו שהחוק הזה מתייחס.

<חדוה בר: רק להם יש יכולות לארח.

חיים ילין: אבל אומרים לך פה, ואני שומע נכון, שהבנקים האלה עובדים עם תוכנות משנות ה-70, ופה יש אדם נבון מאוד שהקים אותן בשנות ה-60.

<חדוה בר: לכן, החיוב כולו הוא שגוי מיסודו.

<חדוה בר: הפתרון הוא שהמדינה תקים.

<חדוה בר: האם יש לנו ספק אם המדינה רצינית בכוונותיה להקים?

<חדוה בר: אני רוצה לשאול את השאלה הזו פה בחדר.

יואב קיש: לא, היא יכולה להיכשל.

<חדוה בר: המדינה תיכשל?

חיים ילין: מה זה המדינה?

חיים ילין: חדוה, זה את.

חיים ילין: את המדינה, את קובעת את הקריטריונים.

חיים ילין: את הגוף המקצועי.

חיים ילין: מי?

<חדוה בר: לא, אני לא קובעת את הקריטריונים – משרד האוצר והחשב הכללי.

יואב קיש: במקרה הזה זה לא היא, במקרה הזה זה האוצר.

אלי כהן: חברים, יש לנו שני סעיפים: האחד, כמה חודשים.

אלי כהן: השני, כמה אחוזים.

<דרור שטרום: בנק המזרחי הוא פחות מ-20% והוא מציע את זה.

אלי כהן: תמשיכי, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני רק צריכה לקבל תשובה על איזה בנקים זה יחול.

אלי כהן: אנחנו צריכים להחליט כמה חודשים ומה היקף נתח האחוזים של אותו בנק, אם זה 5%, 10% או 20%.

<אתי בנדלר: טוב.

<אתי בנדלר: ההוראה האחרונה: למפקח על הבנקים סמכות לשחרר בנק, לפטור בנק מהחובה לתת שירותי אירוח, אם סבר שחיובו עלול לערער את יציבותו הטכנולוגית.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לברר האם לפטור לחלוטין בנק או לפטור בנק מחובה לתת לכל גוף פיננסי?

<אתי בנדלר: כי יכול להיות שהמפקחת תמצא לנכון לחייב מתן שירותי אירוח לבנק מסוים או לגוף פיננסי, למשל - לאגודת אשראי מסוימת - והיא תגיע למסקנה שבזה אותו בנק מיצה את יכולתו לתת שירותי אירוח לאחרים.

<חדוה בר: כל מקרה ייבחן לגופו.

<אתי בנדלר: לכן, אני מבקשת לדעת, להגדיר את זה בחוק – לפטור לחלוטין בנק - - -

<קריאות: צריך להשאיר לו שיקול דעת.

<אתי בנדלר: אוקי.

<אתי בנדלר: אז זה לפטור בנק ממתן שירותים לכל גוף פיננסי או לגוף פיננסי מסוים.

אלי כהן: אוקי.

אלי כהן: את הסעיף הזה סיימנו.

<אתי בנדלר: לא, יש לי עוד שתי שאלות.

<אתי בנדלר: ההצעה המקורית התייחסה גם להשכרת מקרקעין המשמשים לצורכי - - -

אלי כהן: להשאיר את זה.

<אתי בנדלר: להשאיר את זה?

עיסאווי פריג': לא, לא.

עיסאווי פריג': יש לי הסתייגות בעניין הזה, הסתייגות 2 אצלי.

אלי כהן: היא שואלת שאלה ואני מבין שענינו לה כן.

אלי כהן: קודם כל, זו היתה השאלה שלך.

אלי כהן: התשובה היא כן.

אלי כהן: תן לה לסיים.

<אתי בנדלר: הדבר השני – האם ההוראה הזו שמחייבת בנק למכור שירותי אירוח או השכרת מקרקעין תהיה קבועה או לתקופה מסוימת?

חיים ילין: לא קבועה.

חיים ילין: היא עד שתוקם המערכת.

חיים ילין: זה מה שכתוב בהסתייגויות - - -

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, שאלתי.

<אתי בנדלר: אתם תחליטו.

אלי כהן: לא, לא, לא.

אלי כהן: אל תוריד את המחויבות.

אלי כהן: אתה מקל בדבריך.

חיים ילין: אמרתי, מרגע שיש חלופה - - -

אלי כהן: רשאית לפטור – אוקי.

אלי כהן: עוד שאלה, גברתי?

<אתי בנדלר: אין לי תשובה.

<אתי בנדלר: האם מדובר בהוראה מוגבלת בזמן?

אלי כהן: לא מוגבלת בזמן.

<אתי בנדלר: היא תחול מכאן ולתמיד.

אלי כהן: כן.

<אתי בנדלר: זה יחול רק על שירותי מחשוב לגוף פיננסי מפוקח, ולא לכל גוף פיננסי.

<אתי בנדלר: שירלי, תודה.

אלי כהן: מנכ"ל האוצר.

<שי באב"ד: עוד הערה לסעיף הקודם, ובהמשך גם לדבריה של המפקחת.

<שי באב"ד: למדינה יש כוונה מלאה להקים מערכת מידע או לדאוג לכך שיהיה מכרז שיקים מערכת IT מסודרת לכל הבנקים החדשים שירצו לקום או לכל התשתיות הפיננסיות שירצו לרכב עליה.

<שי באב"ד: פעם אחת, אבל אני לא חושב שנכון לעשות את זה בחקיקה, ובוודאי לא להגדיר את זה בחקיקה כי זה תנאי מכרז, עושים את זה כל הזמן.

<שי באב"ד: לא צריך לחייב את משרד האוצר יחד עם בנק ישראל, למרות שזה לא בנק ישראל, זה משרד האוצר יעשה את זה, לבצע מכרז להקמת תשתית כזו.

<שי באב"ד: פעם שנייה, לקבוע בחקיקה שהמדינה גם תחיל מימון ככל שתצטרך זה מראש להרוג את המכרז.

<שי באב"ד: ולמה?

<שי באב"ד: כי כשאני עכשיו אגדיר תנאי מכרז יבוא בעל המכרז ויגיד: אני משתתף במכרז כי אני יודע שהמדינה כבר שמה צ'ק.

<שי באב"ד: אני מראש אומר שהמדינה שמה צ'ק וכמה.

<שי באב"ד: את הדברים האלה צריכים להשאיר לא בחקיקה.

<שי באב"ד: את הדברים האלה לא צריך לעשות בחקיקה וגם לא צריך לרמוז לצד השני שהמדינה צריכה לשים כסף.

<שי באב"ד: יכול להיות שנגיע למסקנה - - -

<קריאות: אתה חייב לשים כסף.

<קריאות: בכביש אתה לא שם כסף?

<קריאות: - - -

אלי כהן: תנו לו לסיים את המשפט.

<שי באב"ד: תנו לי רגע להשלים.

<שי באב"ד: העלית דוגמה מצוינת על כביש.

<שי באב"ד: למה זה לא דומה לכביש?

<שי באב"ד: כשהמדינה מוציאה מכרז על כביש, ולא כביש 6 שעליו משלמים כסף, היא עושה תשתית שכולם משתמשים בה בחינם.

<שי באב"ד: יכול להיות מצב שבו יבוצע מכרז ובמסגרת המכרז הזה יקימו מערכת IT שירכבו עליה כל הבנקים הקטנים או גם בנקים חדשים שייכנסו או חברות כרטיסי האשראי למיניהן.

<שי באב"ד: והפלא ופלא הדמי מנוי או דמי שימוש שישתמשו אותם גורמים יכסו את התשתית אחרי 15 או 20 שנה.

<שי באב"ד: אני היום לא יודע את זה ברמת התמחור, לכן זה לא כמו כביש.

<שי באב"ד: לבוא ולחשק את המדינה מראש ולהגיד למדינה מראש שהיא חייבת לשים את הצ'ק וגובה הצ'ק – אני לא אומר שאני לא אשים.

יואב קיש: לא חישקנו.

<שי באב"ד: אני לא אומר שהמדינה לא תשים כסף, חבר הכנסת קיש.

<שי באב"ד: אני רק אומר שהדבר זה צריך להיבחן לפי המכרז, מי ייגש, התנאים שהם יתנו במכרז, מה הם יסכימו לעשות.

<קריאות: זה מה שכתוב.

<שי באב"ד: לא, אבל לבוא ולשים את זה בחקיקה וגם להגיד שהמדינה תשים מימון ככל שיידרש, אני חושב שבמצב הנוכחי הזה זה לא נכון.

<שי באב"ד: זה עמדת האוצר.

אלי כהן: שי, מה שנקרא נאה דורש, נאה מקיים מבחינתנו בתור המדינה.

אלי כהן: לא יכול להיות מצב שאנחנו בתור המדינה נגיד לגופים פרטיים: תעשו במסגרת החקיקה, ואנחנו בתור המדינה נשב על הגדר.

<שי באב"ד: אני לא אומר לשבת על הגדר.

<שי באב"ד: אני לא יושב על הגדר, אני לא צריך לחייב את זה בחקיקה.

אלי כהן: המצב היה צריך להיות הפוך – את המדינה לחייב ולהם להגיד: תעשו.

אלי כהן: לכן, הגענו כאן להסכמה על רקע החשש של חברי הכנסת.

<שי באב"ד: אני מסכים להסכמה, אני רק אומר שלא צריך חקיקה.

יואב קיש: למה שהבנקים יעשו את זה?

יואב קיש: - - - לבנקים?

יואב קיש: וגם אתה בסוף לא תשים את הכסף אם לא יהיה.

חיים ילין: שי, היינו פה בחוק פינוי-בינוי.

חיים ילין: האוצר הבטיח 160 מיליון שקל.

חיים ילין: אמרו: לא כותבים כסף.

חיים ילין: אנחנו מחכים לכסף.

חיים ילין: אמרו: זה לא יהיה בחוק, יהיה בפרוטוקול.

אלי כהן: חברים, תודה רבה.

אלי כהן: אני מודה ליועצת המשפטית.

עיסאווי פריג': יש לי הערה באותו עניין, אלי.

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', אתן לך להתייחס.

אלי כהן: אני רוצה לסכם את נושא המחשוב.

אלי כהן: כפי שעכשיו הקריאה היועצת המשפטית זה הנוסח.

אלי כהן: מבחינתי, אני לא פותח את הנוסח הזה, למעט שני דברים, שני מספרים: מה החודשים ומה האחוזים לעניין הבנק.

אלי כהן: מחר בשעה 17:30 נוכל לשמוע.

אלי כהן: קודם כל, נשמע האם משרד האוצר ובנק ישראל הגיעו להסכמה.

אלי כהן: אני מעדיף, שוב, שהגורמים הממשלתיים מגיעים להסכמה.

אלי כהן: אלו הגורמים האובייקטיבים.

יואב קיש: לא תמיד זה על דעת חברי הכנסת.

אלי כהן: מן הראוי שנשמע אותם.

אלי כהן: נשמע רק את שניהם, את הגופים האחרים שמענו.

אלי כהן: אחרי זה חברי הכנסת - - -

יואב קיש: חשוב לי להגיד, שמענו שלושה חודשים ו-18 שלי.

יואב קיש: לא שמענו מספר יותר גבוה.

אלי כהן: קיש, תן לי לסיים.

אלי כהן: חברי הכנסת יגידו מספר ואנחנו נחליט – זו הנקודה.

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': אתי, בהשכרת המקרקעין ביקשתי בהסתייגות 2 להוסיף גם תשתיות פיזיות – שיהיה ברור.

<אתי בנדלר: למה הכוונה?

עיסאווי פריג': הכוונה היא שכשאני שוכר את התשתית אני לא שוכר מקרקעין, אני שוכר גם את הדברים שבתוך הבניין, המחשוב וכל הדברים – שהדברים יהיו ברורים.

<אתי בנדלר: נניח שבנק בנה מבנה או קנה שטח כדי להקים עליו מבנה והוא החליט לעשות את זה בשלבים.

<אתי בנדלר: הוא גמר שלד של כל הבניין ואז הוא החליט רק חצי מהבניין להכשיר לצורך שירותי המחשוב שלו.

<אתי בנדלר: החצי השני – הוא עדיין לא הזמין תשתיות, לא מים, לא חשמל, לא יודעת איזה תשתיות.

<אתי בנדלר: האם אתה רוצה לחייב אותו להכין את כל התשתיות כדי להשכיר את זה?

עיסאווי פריג': הכוונה שלי לחייב אותו בחוק גם את התשתיות הפיזיות שזה כולל.

<אתי בנדלר: אם יש תשתיות.

עיסאווי פריג': ברגע שאני מציין שכירות מקרקעין אז אני מדבר כאילו רק על מקרקעין, אבל אני לוקח שירות פיזי ממנו.

<דרור שטרום: למה?

<דרור שטרום: אם יש שירותים מה זה משנה לך אם זה עובר דרך הלוויין או דרך בניין?

אלי כהן: חבר הכנסת פריג', תשקול.

<חנן פרידמן: רק עכשיו הקראתם, ועד עכשיו לא ידענו מה הנוסח.

<חנן פרידמן: התייחסנו לנושא הכללי ועכשיו אנחנו מבינים את הנוסח.

<חנן פרידמן: הוא הרבה יותר חמור ממה שחשבנו.

<חנן פרידמן: עד עכשיו לא ידענו מה הנוסח והערנו לנושא באופן כללי.

<חנן פרידמן: עכשיו כשאנחנו מבינים את הנוסח הבעיה יותר חמורה ממה שחשבנו.

<חנן פרידמן: אנחנו מבקשים עוד שני משפטי השלמה.

אלי כהן: בבקשה, שני משפטים.

<חנן פרידמן: תודה.

<חנן פרידמן: אחד, ופה אני חוזר על מה שאמרתי קודם, ולדעתי זה נהיה הרבה יותר חמור, המדינה מסרבת לשים כסף.

<חנן פרידמן: זה אומר בוודאות - - -

<יעל מבורך: אמרנו הפוך.

אלי כהן: זה לא מה שאמר מנכ"ל משרד האוצר.

<חנן פרידמן: היא לא מוכנה שיהיה בחוק שהיא שמה כסף.

<חנן פרידמן: זה אומר שאנחנו נעבור את השנה וחצי או את החצי שנה או כמה שתקבעו מחר, ואנחנו נגיע לשלב שבו אוכפים על הבנקים שהם ישימו את הכסף היכן שהמדינה סירבה לשים את הכסף.

<שי באב"ד: זה לא מה שנאמר.

<חנן פרידמן: אני מנסה להסביר, שניה.

<חנן פרידמן: ברור שאם תהיה פה עסקה בין קונה מרצון למוכר מרצון, אם זה יהיה עבור תמורה הולמת, אז הבנקים יסכימו לתת - - -

אלי כהן: אגב, זה גם מה שאמרה המפקחת.

אלי כהן: אמרתי את זה גם אני ואמרה את זה גם המפקחת על הבנקים שככלל אנחנו שואפים שיהיו הסכמות בשוק הפרטי לפני שזה יונח לפתחו של שר האוצר.

<חנן פרידמן: אבל אנחנו יוצרים פה מוטיבציה למשרד האוצר לא לעשות מכרז כשהוא יודע בתום השנה וחצי או חצי השנה, כמה שתקבעו, יש פתרון.

<חנן פרידמן: כופים על הבנקים.

<חנן פרידמן: הם אלה שישימו את הכסף, הם אלה שיכפו עליהם לתת את השירותים כשבפועל כולכם חשבתם, כל חברי הכנסת שדיברו פה, שזה נכון שהמדינה תיתן את זה – זו הערה ראשונה.

אלי כהן: אני חייב לומר לך שזה לא נכון.

אלי כהן: זה אתה חושב.

אלי כהן: הדבר הנכון זה כפי שהודיע אחד הבנקים.

אלי כהן: יש לכם עוד מקור רווח.

אלי כהן: תעשו, תמכרו, תרוויחו, ולא נתערב.

אלי כהן: אנחנו מעדיפים שהשוק החופשי יגיע להסכמה ואנחנו לא נתערב.

<חנן פרידמן: זה ברור, אבל זה כשזה במחיר שהוא מחיר שוק ראוי, לא כאשר אוכפים עלינו לעשות את זה במחיר הפסד.

אראל מרגלית: מי אמר שעושים לכם מחיר הפסד?

<חנן פרידמן: זה המשמעות של לאכוף, כי אחרת הייתי מסכים.

<חנן פרידמן: אם אני מרוויח מזה ברור שאסכים.

אראל מרגלית: חבר'ה, בואו נהיה ברורים.

אראל מרגלית: גם אם המדינה תתחייב, והמדינה צריכה לקחת על זה אחריות, אני מסכים גם עם המפקחת וגם עם חברי הכנסת, אתם צריכים להתכונן תוך 18 חודש לפתוח את המערכות שלכם לארגונים פיננסיים אחרים.

אראל מרגלית: תכניסו את זה לראש טוב טוב.

אראל מרגלית: ואם אתם עובדים בשנות ה-70 תגיעו למאה ה-20 ואחרי זה תעשו איזה קפיצה קטנה למאה ה-21.

אראל מרגלית: קח את זה אתה כדירקטיבה לתוך הבנק שלך – אחד.

אראל מרגלית: שתיים, אתם צריכים לקחת אחריות לשים את המכרז, לקחת אחריות על התהליך.

אראל מרגלית: התהליך יכול להיות גם תהליך שהוא רווחי לחברה שעושה את זה אם תתמחרו את זה נכון, וזה בסדר גמור.

אראל מרגלית: אנחנו מבקשים מהם לעשות את העבודה.

<שי באב"ד: נכון, זה בדיוק העניין.

<שי באב"ד: לשם צריך להגיע.

אלי כהן: חנן, משפט אחרון בבקשה.

<חנן פרידמן: בשלב זה אין שום היגיון שאם נגיע לשלב של החיוב, ואני מקווה שמשרד האוצר יצליח לבנות מערכת לפני שנגיע לשלב של החיוב, שאנחנו נצטרך לתת את השירותים האלה לבנקים קיימים.

<חנן פרידמן: אני מבין שהחוק רוצה לעודד כניסה של בנקים חדשים למערכת, לעודד את זה בשביל להפחית תחרות.

<חנן פרידמן: עכשיו לקחת בנק שכבר יש לו מערכת והוא יגיד: אוקי, אני רוצה עכשיו לחסוך כסף ולרכב על בנק אחר, זה בהגדרה פוגע בתחרות, זה פוגע באפשרות ליצור מוצרים חדשים.

אלי כהן: אם היית קורא מה שהיא אמרה: נוכח שר האוצר שלא מתקיימת תחרות, אז הוא יפעיל.

אלי כהן: היא הקריאה את זה.

<חנן פרידמן: לכן, זה צריך להיות רק על גופים פיננסיים מפוקחים חדשים ולא על קיימים.

<חנן פרידמן: נושא נוסף – אם לא רוצים לקבע את השוק הזה צריך להגביל את תקופת השירותים לתקופה סבירה.

<חנן פרידמן: לא הגיוני שבנק עכשיו שמוקם בתוכנית העסקית שלו גם אחרי - - - הוא לא מקים מערכת.

אלי כהן: הצעת להגביל.

אלי כהן: שמענו, תודה.

אלי כהן: מי אדוני?

<אלעד מקדסי: רשות ההגבלים העסקיים.

<אלעד מקדסי: רק הערה קטנה בעקבות הנוסח שהקריאה היועצת המשפטית.

<אלעד מקדסי: צריך לשים לב שבאמת הנוסח הזה לא חל על גופים שהם קיימים, בנקים קיימים במערכת.

<אלעד מקדסי: כי לצד היתרונות התחרותיים שאנחנו רואים במכירה של שירותי מחשוב לגופים חדשים, יש גם חששות שיכולים גם לעלות עקב מכירת שירותים האלו, יחסי תלות בין הבנקים שיכולים להיווצר, בעיות של מידע.

<אלעד מקדסי: גופים שגם כך יודעים היום להסתדר לבד אז אין צורך לכפות עליהם מכירה.

<דרור שטרום: זה לא מייתר את אישור הממונה.

<אתי בנדלר: אולי צריך לכתוב את זה ברחל בתך.

<דרור שטרום: זה לא יהיה במקום אישור הממונה היכן שדרוש אישור כזה.

<דרור שטרום: זאת אומרת שאם יהיה הסדר כובל בין בנק קיים לבין בנק שמציע את זה אז - - -

<אלעד מקדסי: אז אם רוצים להדגיש את זה אז - - -

<דרור שטרום: בסדר, זה ייאמר בסעיף.

<אתי בנדלר: אז נכתוב במפורש שאין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות חוק ההגבלים העסקיים.

<אלעד מקדסי: צריך לנסח את זה קצת אחרת, אבל - - -

<דרור שטרום: זה העיקרון.

<אתי בנדלר: אני מדברת כאן רק על עקרונות.

<אתי בנדלר: איפה חבר הכנסת קיש?

<אתי בנדלר: אני לא סיימתי לקרוא את הצעתו.

<אתי בנדלר: אני עוברת לסעיף ד' בהצעתו: נוכח שר האוצר בתום, כתוב: 24 חודשים, 18 חודשים, זה עוד נתון להחלטתכם, מתחילתו של חוק זה בנוסחו כי קיים חסם מחשוב משמעותי לכניסת מתחרים לשוק הבנקאות, ואני מציעה לכתוב: כי טרם התפתחה תחרות בשוק התשתיות הטכנולוגיות והדבר נדרש לשם הגברת התחרות בשוק הבנקאות, רשאי הוא בהתייעצות עם נגיד בנק ישראל לקבוע הוראות המחייבות בנק, וכאן צריך להחליט איזה סוג של בנק, למכור שירותי מחשוב או גישה לשירות או למתקן מחשוב - אני חושבת שמדובר כאן רק על שירותי מחשוב - וכן, את תנאי ההתקשרות, ובלבד שנוכח קודם לכן כי התקיימו שני אלה: 1.

<אתי בנדלר: הצדדים לא הגיעו להסכמה ביניהם לגבי תנאי ומחיר שירותי המחשוב או הגישה בתוך שישה חודשים ממועד הפנייה הראשונה לקבלת שירותים כאמור.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, כאן זה כמובן מנוסח רחב מדי, אבל נותנים קודם לצדדים לנהל משא-ומתן במשך שישה חודשים.

<אתי בנדלר: 2.

<אתי בנדלר: התנאים המוצעים על-ידי הבנק אליו נעשתה הפנייה אינם סבירים.

<אתי בנדלר: אני חושבת שהעקרונות כאן הם נכונים משום שייתכן שהם לא הגיעו למסקנה, אבל התנאים שהבנק דרש הם תנאים סבירים ואז הוא לא יתערב בקביעת מחיר, להבנתי.

<אתי בנדלר: הלאה.

<אתי בנדלר: הורה השר על תנאי אספקת שירותי המחשוב או הגישה לא יעוכב מתן השירותים בשל מחלוקת על גובה התשלומים.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, השר רשאי מרגע שהוא מורה לגבי התנאים והמחיר, הבנק המארח צריך להתחיל לארח את הבנק המבקש או את הגוף הפיננסי במחיר שיקבע השר.

<אתי בנדלר: הדבר האחרון כאן מתייחס לסמכותו של המפקח על הבנקים לפטור.

<אתי בנדלר: ולכן, כיוון שהוועדה כבר דנה בזה אז אני מוחקת את זה.

אלי כהן: תודה, גברתי.

יוסי יונה: רק שאני אבין.

יוסי יונה: האם אנחנו הולכים פה בהתניות או בשני קווים מקבילים?

יוסי יונה: זאת אומרת, העניין הזה של הסמכות של השר לקבוע לאחר תקופה כזו או אחרת מחייבת את הבנקים לספק את התשתיות שלהם, וההקמה של התשתיות העצמאיות - האם זה מותנה או שזה שני קווים מקבילים?

<אתי בנדלר: ההתחלה היא בחיוב המדינה בלבד.

<אתי בנדלר: חלפו 18 חודשים והחליט השר להפעיל את סמכותו בהתאם לסעיף הזה, זה לא מייתר את החלק השני כי ייתכן שנמצאים עדיין - - -

אלי כהן: במקביל.

אלי כהן: מקבילים, זה לא בטור.

יוסי יונה: קווים מקבילים.

יוסי יונה: זאת אומרת, שבניית התשתיות - - -

<אתי בנדלר: תימשך.

<אתי בנדלר: זו הסיבה ששאלתי אם ההוראה הזו תהיה הוראת קבע, כי ההנחה שבסופו של דבר התהליך הזה - - -

אראל מרגלית: אבל זה לא מקביל ברמה האופרטיבית.

אראל מרגלית: ברמה האופרטיבית ברגע שהמדינה תקבע מתווה תשתיתי של מחשוב אז היא תיידע גם את הבנקים ואת האופן שבו הם צריכים להתממשק איתה.

<חדוה בר: ברגע שיהיה מרכז מחשוב של המדינה, ואנחנו בטוחים שברגע שאם היא תיקח על עצמה היא תצליח, אז ממילא זה מייתר את ה- - -

אראל מרגלית: זה לא ממש מייתר.

<חדוה בר: ייתר את החובה.

אראל מרגלית: לא, אבל עדיין הממשקים יצטרכו להתקיים.

אראל מרגלית: מה זאת אומרת?

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, התייחסות קצרה.

חיים ילין: אני מתייחס למה שעכשיו הקריאו.

חיים ילין: אני הולך על סעיף א' כי גם זה אצלי: בתוך שישה חודשים מתחילת חוק זה יפרסם בנק ישראל מכרז – זה הפתיח.

<חדוה בר: לא בנק ישראל, האוצר.

חיים ילין: יפרסם בנק ישראל מכרז להקמה ולתפעול של תשתיות עצמאיות – זה מה שכתוב אצל קיש ו - - -

<חדוה בר: לא, לא.

<חדוה בר: כתוב משרד האוצר, וגם מנכ"ל האוצר אמר - - -

<אתי בנדלר: המכרז הוא באמת מכרז משותף בהתאם למה שהיושב-ראש הורה.

<שי באב"ד: לא, זה לא מכרז משותף מסיבה פשוטה.

<אתי בנדלר: לא, אבל היושב-ראש הורה לי שכן - - -

<שי באב"ד: אז שהם ישלמו גם.

<שי באב"ד: אני שם את הכסף.

<שי באב"ד: איזה מכרז משותף זה שאני צריך לשים את המימון?

<שי באב"ד: לא, אין כזה דבר.

חיים ילין: בואו נלך על ישראל כץ במשרד התחבורה, נראה לי הכי טוב - יאללה.

חיים ילין: חבר'ה, עזבו אתכם.

<שי באב"ד: זה משרד האוצר.

<שי באב"ד: נו, מה?

<שי באב"ד: הנה, גם המפקחת - - -

<חדוה בר: זה בסדר גמור, משרד האוצר.

<חדוה בר: צודק מנכ"ל האוצר.

<שי באב"ד: אלא אם כן את רוצה לשלם גם, ואז תעשי איתי ביחד.

<חדוה בר: אנחנו נעזור לכם, אבל אתה משלם.

<שי באב"ד: אז אני אתייעץ אתכם, אבל זה מכרז של משרד האוצר.

<אתי בנדלר: בסדר, שיושב-ראש הוועדה יכתיב לי את העקרונות.

<קריאה: בהתייעצות עם בנק ישראל - זה כן.

חיים ילין: שי, אני מדבר על לוח גאנט.

חיים ילין: עזוב אותי עכשיו, לוח גאנט.

חיים ילין: אני לא מדבר על כסף, מדבר על לוח גאנט.

חיים ילין: שישה חודשים מתפרסם המכרז.

חיים ילין: המכרז ייסגר אחרי שלושה חודשים.

חיים ילין: עברו תשעה חודשים, שימו לב, אף אחד לא עשה פה עוד כלום.

חיים ילין: עכשיו אתם מתווכחים אתי על שנתיים-שלוש?

חיים ילין: אתם לא מתביישים.

חיים ילין: רק שנה בירוקרטיה, עוד שנה ללמוד את הנושא, ובשנה השלישית אולי יחברו.

חיים ילין: לכן, כל לוח הזמנים הזה הוא בא מתוך זה שיש חובת מכירה.

חיים ילין: אם אין חובת מכירה וההסתייגות הזו לא - - -

אלי כהן: אבל יש דברים נוספים גם, הנקודה הובהרה.

אלי כהן: אתה אמרת מספר פעמים כבר שההצעה של ה-24 חודש תיחשב או שלושה או שישה חודשים.

חיים ילין: לא, לא אמרתי את זה.

אלי כהן: חודש?

חיים ילין: תקשיב טוב, אלי.

חיים ילין: עוד פעם, זה ייקח שלוש שנים.

חיים ילין: אם יבואו ויגידו: אנחנו לא צריכים את כל השלוש שנים האלה, אנחנו תוך שישה חודשים יודעים להקים תשתית לבד, ויהיה למדינה תשתית בשיתוף פעולה של משרד התחבורה, משרד האוצר ובנק ישראל ומשרד הביטחון גם, - - -, כל מה שאתם רוצים, אז חובת המכירה היא מיותרת לגמרי.

חיים ילין: אלא מה?

חיים ילין: אנחנו יודעים איך המערכת פועלת.

חיים ילין: רק בחוק לבד יש לך שנה בלי שעשו כלום.

חיים ילין: מה יקרה עם אגודות האשראי?

<חדוה בר: חבר הכנסת ילין, יכול להיות שבמקביל ליוזמה הממשלתית יש היום גופים שכבר פועלים ורוצים להקים מרכז מחשבים כזה שישרת כמה גופים.

<חדוה בר: אגב, בעולם, בארצות-הברית, אין אירוח של בנקים אלא יש פידליטי, - - -.

<חדוה בר: זה חברות IT שמשרתות כמה בנקים.

<חדוה בר: יש כבר יוזמה שמתהווה בשוק, ויכול להיות שבאופן עצמאי - - -

חיים ילין: יש מונופול או דואופול של בנקים בארצות הברית?

חיים ילין: הרי למה אנחנו פה, חדוה?

חיים ילין: אם בנק הפועלים לא יכול לארח - - -, אז מה עשינו?

אלי כהן: חברים, תודה רבה.

אלי כהן: שמענו.

אלי כהן: תודה לכולם.

<אתי בנדלר: עוד שאלה אחת, רגע.

<אתי בנדלר: בתוך שישה חודשים אתה הורית לי שמשרד האוצר ובנק ישראל יפרסמו מכרז.

<קריאות: בהתייעצות.

אלי כהן: משרד האוצר בהתייעצות עם בנק ישראל?

אלי כהן: אוקי, תודה.

אלי כהן: הלאה.

אלי כהן: דני, כאן אתה מסכים להתייעצות – איפה שהכסף.

אלי כהן: ניישם את זה הלאה.

אלי כהן: נעבור לנושא המאגדים.

אלי כהן: חבר הכנסת מרגלית, בבקשה.

אראל מרגלית: אנחנו אחרי הפעם שעברה הגענו להסכמה בנושא הסולק המארח.

אראל מרגלית: אגב, זה עדיין לא מופיע בלשון החוק אז היינו רוצים לראות את זה בפנים.

<אתי בנדלר: אני מצטערת, אני לא אוכל להתפנות לכתוב אף לא סעיף אחד מסעיפי החוק הזה לפני שאני מניחה את חוק ההסדרים.

אלי כהן: היא סיכמה את העיקרון.

אראל מרגלית: בסדר, אבל העיקרון מסוכם.

אראל מרגלית: היה לנו חוסר הסכמה בנושא המאגד.

אראל מרגלית: אנחנו נפגשנו אצלי, גם מבנק ישראל, גם ממשרד האוצר וגם מרשות ההגבלים העסקיים וגם באו ממשרד המשפטים, וגם חבר הכנסת אשר.

אראל מרגלית: ישבנו ודיברנו ארוכות.

אראל מרגלית: עיקר המחלוקת נסובה סביב נושא מרכזי אחד.

אראל מרגלית: אנחנו חושבים שכמו שהסולק היה בפיקוח בנק ישראל ובאישור ובהתייעצות עם משרד האוצר, המאגד הוא חיה מסוג אחר.

אראל מרגלית: הוא לא חיה שיש לה אחריות פיננסית באותה רמה כמו הסולק החדש.

אראל מרגלית: לכן, אנחנו חשבנו שמי שצריך לפקח על הכשירות הפיננסית שלו, כולל על הלבנת הון וכו', זה משרד האוצר – הרשות החדשה – והכלים שעומדים לרשותו.

אראל מרגלית: חשבנו שהוא כן צריך להתייעץ עם בנק ישראל.

יעקב אשר: הסכמנו שזה יהיה בהתייעצות.

אראל מרגלית: הסכמנו שזה יהיה בהתייעצות עם בנק ישראל, וחשבנו שעיקר הסמכות צריכה להיות במשרד האוצר.

אראל מרגלית: לדעתי, על זה יש עדיין מחלוקת עם בנק ישראל.

אראל מרגלית: תיכף נשמע את דעתם.

אראל מרגלית: אבל הסיבה שאנחנו חשבנו שזו הדרך זה שהמאגדים, והסתכלנו על זה גם כי ממשרד האוצר היו אחרי פגישות בלונדון וראו איך זה מתרחש שם.

אראל מרגלית: אנחנו ראינו שהמאגדים עובדים בצורה אחרת לגמרי.

אראל מרגלית: האחריות הפיננסית שלהם היא אחרת לגמרי.

אראל מרגלית: לכן, מי שצריך לפקח עליהם זה משרד האוצר.

אראל מרגלית: זה לב המחלוקת, וכאן אנחנו עומדים.

אראל מרגלית: בעניין הזה, אנחנו – חברי הכנסת – עומדים על דעתנו שכך צריך להיות הפתרון.

אראל מרגלית: משרד האוצר, אגב, נכנס יחד אתנו לתוך הפרטים והראה לנו איך הוא מפקח, איך הוא מבטיח את הנושא הזה של הלבנת ההון.

אראל מרגלית: הוא נתן לנו comfort, או הוא הניח את דעתנו, שאותם מאגדים לא יהיו גורמים פרועים בתוך השוק ושהם מפוקחים ויפעלו כהלכה.

אראל מרגלית: זה באחריות משרד האוצר וההתייעצות עם בנק ישראל צריכה להתקיים.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: האם תוכל לקרוא את נוסח ההסתייגות?

אראל מרגלית: אותו נוסח.

<אתי בנדלר: זה נוסח שהוקרא כבר?

יעקב אשר: שינוי קטן.

אראל מרגלית: השינוי הקטן זה שבפסקה הראשונה: לא יסרב סולק להתקשר בעצמו עם מאגד מורשה ולא ימנע התקשרות בין מאגד מורשה לבין עסק, אלא מטעמים סבירים.

אראל מרגלית: בסעיף זה - מאגד מורשה בעל רישיון – להוריד: למתן אשראי כי זה גוף קצת אחר, בהיקף נרחב כהגדרתו בחוק הפיקוח.

אראל מרגלית: אנחנו כן חזרנו להיקף נרחב.

אראל מרגלית: תזכירו לנו למה זה היה חשוב להגיע להיקף נרחב, בוריס.

יעקב אשר: למרות שבישיבה הקודמת דיברו נגד.

אראל מרגלית: אני יודע, אבל זה כן היה חשוב.

אראל מרגלית: כי בהיקף נרחב עומד תחת הפיקוח שאצלם מוסדר.

אראל מרגלית: לכן, היה חשוב להחזיר את זה.

אראל מרגלית: תן לו להסביר כי הוא היה שם.

<בוריס פבלוב: בוריס, רשות שוק ההון.

<בוריס פבלוב: היקף פעילות נרחב קובע את סוגי הרישיונות בחוק בריס הראשון לעניין נותני אשראי ונותני שירותי מנכס פיננסי.

<בוריס פבלוב: בעלי רישיון בעלי היקף פעילות נרחב יש עליהם חובות נוספות וחובות מוגברות לעניין הגבלת הון, נושאי משרה, שמגדירות את אופן ההתנהלות התקין שלהם.

אראל מרגלית: שמאפשר לכם לפקח עליהם.

<בוריס פבלוב: כן.

<בוריס פבלוב: ולמרות שהמפקחת על הבנקים הציעה שכל הגופים יוכלו לתת את זה, בסופו של דבר קיבלנו את הערת משרד המשפטים באותה פגישה שאמרה שגוף שייתן את אותם השירותים ראוי שהוא יפוקח בנורמות הגבוהות יותר.

יעקב אשר: זה גם חופף את חוק בריס.

<רוני טלמור: אנחנו הצענו שתי דרכים להגיע לזה.

<רוני טלמור: הדרך השנייה שהצענו מאפשרת גם לגופים יותר קטנים לעמוד בדרישות מחמירות של הלבנת הון בלי להידרש לשאלה האם היקף הפעילות הוא נרחב או לא נרחב כשמדובר פה על עשרות מיליונים או של מחזור פעילות או של צבר אשראי שלא בהכרח מאגדים יחסית קטנים אמורים לעמוד בהם.

<בוריס פבלוב: מבחינתנו, גם האופציה הזו מקובלת.

<בוריס פבלוב: או שהוא יהיה בעל היקף פעילות נרחב או שהוא יצטרך לעמוד בסטנדרטים - - -

אלי כהן: אני חושב שמה שאומרת רוני ממשרד המשפטים נותן גמישות נוספת.

אראל מרגלית: אני רק רוצה לאפשר להם לפקח על זה.

יעקב אשר: ברור.

יעקב אשר: אבל אם הם אומרים שגם קטנים יהיו באותו פיקוח מוגבר אז פתרת את הבעיה.

<ברוך לומברט: אדוני, אני רק מזכיר.

<ברוך לומברט: בחוק שהעברנו פה, חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים על החוץ מוסדיים שמדבר על פיקוח, בין היתר, גם על מאגדים, אנחנו מאפשרים ממילא בחוק גם למישהו קטן לעמוד בסטנדרט של הגדולים.

<ברוך לומברט: לכן, מספיק שיהיה כתוב שהוא בעל רישיון מורחב, והוא כמובן באופן וולונטרי כדי לעמוד בזה יוכל ממילא - - -

<רוני טלמור: השאלה אם הוא יפוקח ככזה.

<רוני טלמור: השאלה איך ייראה הפיקוח?

<ברוך לומברט: רוני, זה לפי החוק.

<ברוך לומברט: הסדרנו את זה בחוק.

<רוני טלמור: יושבת פה גם הגברת ניצן וולקן סגנית היועצת המשפטית של הרשות לאיסור הלבנת הון, ואבקש ממנה להשלים את דבריי.

<רוני טלמור: אבקש לחדד את הנקודה.

<רוני טלמור: מה שמעניין אותנו בעיקר בעניין הזה של ההגדרה זה הנושא של אלו חובות מכוח חוק איסור הלבנת ההון יחולו על אותם מאגדים בעלי רישיון.

<רוני טלמור: כיוון שאם החובות שיחולו לא יהיו בעלות עוצמה דומה לחובות שחלות היום על הבנקים, על הסולקים כתאגידים בנקאיים, נישאר באותו מצב שבו לסולקים יהיה קושי להסתמך על הבדיקות שיעשו המאגדים של מי שמעביר דרכם את הכספים.

<רוני טלמור: אנחנו רוצים להגיע למצב שעל המאגדים חלות חובות הלבנת הון שדומות במהותן לאלה שחלות על סולקים כדי שיותר הקשר שיש היום דרך הוראת הפיקוח.

אראל מרגלית: האבחנות של רוני הן דקות ואנחנו צריכים להקשיב לה בקפידה, כולל מה שאנחנו מסכימים ומה שאנחנו פחות מסכימים.

<רוני טלמור: אחזור ואומר.

<רוני טלמור: אני חושבת שלא צריכה להיות לנו מחלוקת כי המטרה שלנו היא אחת והיא לאפשר למאגדים להשתחרר מהחובות שחלות היום כלפי הסולקים או שהסולקים מחויבים להן לפי הוראות המפקח הקודם, אם לדייק, שנובעות מכך שהיום על המאגדים לא חלות חובות מספיק מחמירות מכוח חוק איסור הלבנת הון על מנת שהסולקים יוכלו להסתמך על הבדיקות שהמאגדים עושים בעצמם.

<רוני טלמור: אני חושבת שפה אנחנו יכולים להסכים.

יעקב אשר: אבל משרד האוצר שכן יש עליהם חובות.

אראל מרגלית: רוני, אני מסכים איתך שצריכה להתקיים ההסתנכרנות ושבנק ישראל מודאג מבחינת ההסתכלות שלו על הסולק על זה שהמאגד לא יעמוד בקריטריונים שהוא דורש מהסולק.

אראל מרגלית: אבל מה שאנחנו דיברנו עליו זה שהמאגד הוא חיה אחרת שצריך לפקח עליו אחרת ושמשרד האוצר יכול לפקח עליו, ועדיין יכולה להתקיים אותה הסתנכרנות.

<רוני טלמור: אין לי מחלוקת איתך בעניין הזה.

אראל מרגלית: אה, באמת?

אראל מרגלית: אז התקדמנו.

אלי כהן: קודם תתייחס המפקחת, ולאחר מכן יתייחסו מהלבנת הון.

אלי כהן: אני ארצה שגם בהתייחסויות של המקפחת וגם של הרשות להלבנת הון וגם של משרד המשפטים – אחת הסוגיות שהיתה בפעם הקודמת זה הנושא של היקף הסכום כי אז לצורך העניין מה שאנחנו מבינים בשוק, ואני לא מומחה לשוק הזה, זה שהיום היקף המחזור שמאגדים יכולים לעבוד אתו הוא 50,000 שקלים בשנה שברור שזה לצורך העניין קטן מאוד.

אלי כהן: אני שומע שיש הגבלה.

אלי כהן: בישיבה הקודמת שמעתי הגבלה של 100,000 דולר, אחרי זה שמעתי שאין הגבלה.

אלי כהן: לכן, אני מבקש מהגופים המקצועיים גם להתייחס לנושא הסכום.

אלי כהן: חדוה, בבקשה.

<חדוה בר: אני רוצה להתחיל ולהביא בפניכם את הנתונים כי אחרי שאספנו את הנתונים לא ברור לי מה הבעיה שאנחנו מנסים לפתור.

<חדוה בר: היום שלושת חברות כרטיסי האשראי עובדות עם 20 מאגדים.

<חדוה בר: כל אחת ואחת מהן עובדת עם מאגדים.

<חדוה בר: הם הגיעו להסכמה מרצון, ולכן אין פה איזה דרמה או צורך להתערבות.

<חדוה בר: אותם מאגדים, מאגדים למעלה מ-10,000 עסקים.

<חדוה בר: כבר היום זה קורה.

<חדוה בר: אני לא יודעת אם היית מודע לזה, חבר הכנסת מרגלית.

<חדוה בר: אבל אלו הנתונים.

אראל מרגלית: אני מודע לזה, אבל יש 450,000 עסקים קטנים.

אראל מרגלית: לא, ה-10,000 מתוך 450.

<חדוה בר: רגע, שניה.

<חדוה בר: אגב, אלינו לפיקוח על הבנקים לא הגיעה אף פנייה אף פעם על איזושהי בעיה בין מאגד לסולק.

<חדוה בר: הם מגיעים להסכמה מרצון.

אראל מרגלית: אבל זה פחות מאחוז.

אראל מרגלית: כלומר, רוב שוק העסקים הקטנים אינו מאוגד - - -

<חדוה בר: אני רוצה להמשיך ולתת לך את כל הנתונים, ואז נשאל את עצמנו מה הבעיה.

<קריאה: עסקים סולקים יש פחות מ-100,000.

אלי כהן: סליחה, בואו ניתן לה לסיים.

אלי כהן: אני מבקש לא להפריע לה.

<חדוה בר: חבר הכנסת מרגלית, הנתונים שאנחנו מחזיקים מראים שעסקים קטנים, ככלל יש הרבה מקרים שעסקים קטנים שעובדים דרך מאגד, לא זוכים במחיר נמוך יותר, להיפך.

<חדוה בר: הם משלמים, לפי הנתונים שקיבלתי, בין 2.5 ל-4% כשהם עובדים עם מאגד.

<חדוה בר: מה שקורה, המאגד עושה הסכם עם הסולק ומעביר אליו את הרווח.

<חדוה בר: אלו הנתונים שיש לי כרגע.

<חדוה בר: לכן, שלא נחשוב שזה פתרון קסם לסייע ל - - -

אראל מרגלית: כלומר, כשאנחנו מדברים על סולק את מדברת על 1.5%, אבל כשאנחנו מדברים על מאגדים את מדברת על 2.5 עד 4%.

<חדוה בר: זה מה שהם לוקחים, זה מה שהמאגד לוקח מהעסק הקטן.

אראל מרגלית: את מסתכלת על השוק בצורה מאוד סלקטיבית, מאוד סלקטיבית.

אלי כהן: לא, - - -

<חדוה בר: רגע, אולי אוסיף רק עוד נתון אחרון.

<חדוה בר: חשוב לי לחדד כי אני חושבת שזה לא נאמר.

<חדוה בר: הסף של הסליקה של 50,000 הוא לא סף חוסם.

<חדוה בר: להיפך, הוא סף מקל שקבע המפקח על הבנקים הקודם.

<חדוה בר: לפי חוקי הלבנת הון הסולק צריך לזהות כל שחקן או כל בית עסק.

<חדוה בר: בא המפקח הקודם ואמר: אני מוכן להקל.

<חדוה בר: עד 50,000 יזהה אותו המאגד.

<חדוה בר: מעל 50,000 יכולים הסולק והמאגד ובית העסק להמשיך לפעול בלי שום מגבלה של סכום.

<חדוה בר: פשוט צריך לזהות אותם.

<חדוה בר: לכן, חברי הכנסת, לא ברור לי מה הבעיה במצב הנוכחי ומה אנחנו מנסים לתקן.

<חדוה בר: יש פה שוק שפועל מרצון ועובד ומתקשר מרצון בין סולק, מאגד ועסק קטן.

<חדוה בר: אז מה אנחנו באים לפתור?

<חדוה בר: אני פשוט לא מבינה.

אלי כהן: אני רק אבהיר.

אלי כהן: קודם כל, אין חובה לעבוד עם מאגדים.

אלי כהן: כפי שאני מבין מהצעתם של חברי הכנסת מרגלית, אשר, מועלם והחברים האחרים שלא נמצאים כאן, זה נותן להם את האפשרות.

אלי כהן: אני מניח שאותו בית עסק יראה לעצמו מה האפשרות הזולה יותר ולפי זה הוא יפעל.

אלי כהן: לעניין ה-50,000 שקלים - - -

<חדוה בר: אין סף חוסם של ה-50,000.

אלי כהן: זאת אומרת, מאגד גם יכול - - -

<חדוה בר: יכול לעבוד בכל סכום.

<חדוה בר: אילנית אומרת לי אלא אם יהיו מגבלות של הארגונים הבין-לאומיים.

<חדוה בר: אבל הדבר היחיד - שצריך לזהות אותו ב- KYC כדי שהוא לא יהיה מלבין הון או עוסק בכספי טרור, זה הכול.

אראל מרגלית: דרור, אתה יכול להביא את המצב לאשורו.

אלי כהן: תיכף נשמע את דרור.

אלי כהן: האם אם כן אפשר להכניס שלצורך העניין התקרה לעניין היקף הפעילות של המאגדים יהיה כפי שנקבע על-ידי - - -

<חדוה בר: לא.

<חדוה בר: חבר הכנסת כהן, הסעיף כולו בעיניי מיותר.

<חדוה בר: אני מתנצלת, אני פשוט לא מבינה מה הוא בא לפתור ומה הערך המוסף שהוא נותן.

אלי כהן: חדוה, אגיד לך ברצינות.

<חדוה בר: בשיא הרצינות.

אלי כהן: בשיא הרצינות, באמת.

אלי כהן: אתם לא יודעים מה קורה בשטח.

אלי כהן: מפחדים לבוא ולהגיד לכם שהם חוששים לדבר אתכם, חוששים לדבר עם חברות כרטיסי האשראי.

אלי כהן: ההערות האלה של חבר הכנסת מרגלית – הוא לא ישן עליהן בלילה והוא המציא אותן סתם.

אלי כהן: הוא הגיע להערות האלה יחד עם חברי כנסת נוספים: יעקב אשר, מועלם, בגלל שהם מבינים שיש בעיה גם לעסקים מן הצד האחד, ומן הצד השני, גם למאגדים.

אלי כהן: הוא לא הגיע לזה סתם.

אראל מרגלית: לא רק זה.

אראל מרגלית: הסולקים היום עובדים עם מאגדים באופן מאוד סלקטיבי.

אראל מרגלית: מה שאנחנו רוצים לעשות זה להסדיר את העבודה של המאגדים.

אראל מרגלית: כמו שאתם מסדירים בבנק ישראל את העבודה של הסולקים אנחנו רוצים להסדיר יחד עם משרד האוצר את עבודת המאגדים.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים שייכנסו עוד מאגדים לשוק.

אראל מרגלית: אם כרגע עובדים רק עם מאגדים שלוקחים סכומים מאוד מאוד גבוהים כי יש להם איזשהו אינטרס בזה אז אנחנו רוצים לפתוח.

אראל מרגלית: זה מה שאנחנו רוצים.

אראל מרגלית: לכן, החוק הזה הוא לא מיותר כי כרגע הרבה מאוד מהעסקים הקטנים משלמים עמלות מאוד גבוהות.

אראל מרגלית: במקומות אחרים בעולם עובדים על התשתיות של הסולקים והופכים את כל הסיפור הזה להרבה יותר זול.

אראל מרגלית: האם יש מצב שבו מאגדים מסוימים יכולים לקחת cut מאוד מאוד גדול ולהרוויח על חשבון העסקים הקטנים?

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: מצדי גם לתת מקסימום על המרווח, או שסוף סוף נפתח את השוק ואז אנשים לפי השוק יעשו עם מאגד שלא עושה עליהם סיבוב גבוה אלא עושה עליהם סיבוב סביר.

אלי כהן: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

אלי כהן: לאחר מכן דרור שטרום.

יעקב אשר: אם היו גם עוד סולקים כמו שאנחנו רוצים לראות את זה ואם היה היום באמת מצב שיש ריבוי סולקים יכול להיות שאתה יכול לבוא ולהגיד.

יעקב אשר: אנחנו בעצם פותחים את השער דרך המאגדים כי בנק ישראל לא עשה את זה במשך כל השנים.

יעקב אשר: אני לא מאשים את המפקחת של היום.

אלי כהן: תודה, אדוני.

אלי כהן: נשמע את כולם לעניין הסעיף הזה.

אלי כהן: דרור שטרום, בבקשה.

<דרור שטרום: אני משתדל באמת למעט בהוספת דברים, אלא כשבאמת הדבר נחוץ.

<דרור שטרום: אני חושב שכולנו רוצים לראות כאן עוד תחרות בשוק הסליקה או בשוק של אלה שנמצאים מתחת.

<דרור שטרום: זה לא סוד לכל מי שמצוי בשוק הזה שגם במצב היום ומזה שנים יש יריבות גלויה, ישירה, בין סולק לבין המאגדים במובן הזה שהסולק לא אוהב שמישהו נכנס לו ולוקח לו חלק מהפרנסה.

<דרור שטרום: השוק הזה, בין היתר, היה בנוי לאורך שנים, כך היה בעבר, על אפליה מאוד משמעותית בין בתי העסק לפי הגדלים שלהם באופן שהעסקים הקטנים שילמו עמלות מאוד משמעותיות, כדי להיות דיפלומטי לגמרי.

<דרור שטרום: לכן, מאחר וכולנו רוצים שיהיו מאגדים, אבל מצד שני, כולנו רוצים - - -

<חדוה בר: יש - - -

יעקב אשר: אבל הם קשורים.

יעקב אשר: הסולק - - -

<דרור שטרום: אני מכיר את המאגדים, עסקתי בזה בעבר.

<דרור שטרום: המאגדים שאנחנו מדברים עליהם צריכים להיות מאגדים מפוקחים, מאגדים שעונים על הסטנדרטים.

<דרור שטרום: לכן, נדמה לי שדווקא ההצעה הזו מאפשרת תחרות בשוק הסליקה בדרך תחרותית במקום פיקוח מחירים, דבר שגם הוא עלה פה, ולדעתי, כולנו או לפחות רוב חברי הכנסת והנוכחים לא רצו אותו משום שאף אחד לא מעוניין בפיקוח מחירים ישיר.

<דרור שטרום: למרות שהמטרה של הורדת העמלות היא מטרה חיובית, יש דרך להגיע לזה, והדרך היא לאפשר למאגדים לפעול בצורה תחרותית.

<דרור שטרום: זה גם לא סוד שההוראות של הלבנת הון שיכול להיות שהפורמליות שבהן איננה מחייבת להעביר את הלקוח, תורגמו לא אחת בשוק למצב שבו יש סוג של אילוץ של הסולק כלפי המאגד להעביר אליו את העסקאות האלה.

<חדוה בר: כי הסיכון הוא עליו.

<חדוה בר: דרור, הסיכון הוא על הסולק.

<חדוה בר: אם יש - - - על הלבנת הון, מי שנושא באחריות זה הסולק.

<דרור שטרום: חדוה, לו הסולק היה מסתפק בלזהות את בית העסק על-פי הוראות הלבנת הון בזה הסיכון היה מנוטרל.

<דרור שטרום: אבל זה לא נגמר שם, זה לא נגמר בזיהוי, וזה נגמר בהעברה של העסקה עצמה.

<חדוה בר: כי זה דורש גם ניטור לא רק זיהוי לפי כללי איסור הלבנת הון הבין-לאומיים.

<דרור שטרום: חדוה, לו זה היה נגמר – הרי את יודעת יפה מאוד שלא אחת הוראות החוק - - -

<ניצן וולקן: אני מתנצלת, אני לא רוצה לקטוע אותך.

<ניצן וולקן: אבל התיאור הזה של כללי איסור הלבנת הון - - -

<דרור שטרום: אני לא תיארתי את כללי איסור הלבנת הון.

<דרור שטרום: תני לי רגע לסיים, בבקשה, ואז תגידי מה שאת רוצה.

<דרור שטרום: לא אחת כללים בחוקים מסוימים שבכלל תוחלתם היא אחרת - אין לי ויכוח על כללי איסור הלבנת הון, אני לא נגדם, זה בכלל לא קשור – משמשים בפועל בשוק כאמתלה, כתירוץ, להעברה מסחרית של עסקה.

<דרור שטרום: הדבר הזה כן קרה, כן קרה.

<דרור שטרום: אסור שהדבר הזה יקרה כי אנחנו נמצאים היום בשוק שמאגדים, אם אין להם סולקים לעשות איתם עסקים לא יכולים לחיות.

<דרור שטרום: זו המציאות.

<חדוה בר: מי שיחול עליו, הוא חייב לנטר את הפעילות.

<דרור שטרום: אף אחד לא נגד שיינטר את הסיכון, אף אחד לא נגד זה.

<דרור שטרום: אבל לא זו צריכה להיות העילה להעברת העסקאות.

אראל מרגלית: ככה עובדים בכל העולם.

אראל מרגלית: תפסיקי להתנהג כאילו את ממציאה את העניין של הסיכונים בשוק הפיננסי.

<חדוה בר: חבר הכנסת מרגלית, - - -

אראל מרגלית: תקשיבי, ותקשיבי טוב.

אראל מרגלית: תראי, את לא הנציגה של הבנקים ואת הנציגה של מדינת ישראל ושל הציבור.

אראל מרגלית: אני מבקש ממך להתחיל לפתוח את הראש כדי לעבוד בצורה אחרת.

אלי כהן: לא, לא, לא, הראל.

אראל מרגלית: אבל אי-אפשר להתנהל כאילו אנחנו איזה מדינת עולם שלישית.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לעבוד כמו שעובדים באירופה, גברתי.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לעבוד כמו שעובדים בארצות-הברית, אדוני.

אראל מרגלית: ( חדוה בר, המפקחת על הבנקים, עוזבת את אולם הוועדה.

אראל מרגלית: )

אלי כהן: זה לא תורם לדיון, הראל.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לעבוד בצורה פתוחה, ולכן אנחנו רוצים סולק מתארח ואנחנו רוצים מאגדים.

אראל מרגלית: ואם זה קשה לבנק ישראל כי הוא מרגיש שהוא מייצג את הבנקים ולא את הציבור הישראלי אז שיעשה רי-פרש, די.

אראל מרגלית: באמת, כאילו אנחנו מציעים פה משהו, מדיינים פה במשהו במשך כמה שבועות, ואומרים לנו בסוף שאין צורך בכל מה אנחנו עושים?

אראל מרגלית: באמת.

אלי כהן: חבר הכנסת מרגלית, ויכוחים זה דבר לגיטימי, במיוחד כאן.

אלי כהן: אני רק קורא בנושא הזה גם את הנושא של אנשי הציבור – לכבד את אותם, גם אם אנחנו חלוקים עליהם.

אלי כהן: זה דבר שהוא לגיטימי.

אלי כהן: לכן, אני מבקש כמובן לשמור על כבודו של כל אחד שנמצא בחדר הזה וגם על הנושא של הפקידים כמובן.

אלי כהן: אני מניח שלא התכוונת לפגוע בה.

אראל מרגלית: לא, לא – בטח שלא.

אראל מרגלית: בטח שלא התכוונתי לפגוע.

אראל מרגלית: אבל אני גם רוצה להגיד שברגע שאנחנו יושבים במשך שעות ומדיינים ומנסים למצוא את הדרך בין המשרדים השונים, ואני לא תמיד מאוהב במשרד האוצר אבל כל אחד מציע את הדרך שלו כדי לפתור ומגיעים באיזושהי צורה לפתור, ובסוף באים ואומרים לנו שהופכים את הכול ומחזירים את הכול לבנק ישראל ואין בכלל צורך בחוק הזה, אני מרגיש חוסר יושר אינטלקטואלי בתהליך הדיון עצמו.

יעקב אשר: אבל המצחיק יותר שאם היינו מסכימים על זה שזה יהיה בפיקוח של בנק ישראל ועל ידם ולא על-ידי משרד האוצר, לא היו אומרים שזה מיותר.

אראל מרגלית: אני מרגיש שבנק ישראל צריך להתעורר וגם משרד המשפטים.

אראל מרגלית: יש לכם שישה חודשים תקנות חוק הלבנת הון.

אראל מרגלית: תכניסו את תקנות הלבנת הון לפעולה ואפשר יהיה להשתמש בהן.

אראל מרגלית: מה הבעיה?

אלי כהן: אנחנו נשמע את הרשות להלבנת הון ואחרי זה את אמיר ונג.

<ניצן וולקן: ניצן וולקן, הרשות לאיסור הלבנת הון.

<ניצן וולקן: חבר הכנסת מרגלית ציין שאנחנו רוצים להידמות לאירופה, לארצות הברית, וזה נכון.

<ניצן וולקן: כללי איסור הלבנת הון הם כללים בין-לאומיים שנקבעים על-ידי ארגון בין-לאומי שנקרא FATF.

<ניצן וולקן: הכללים האלה מחייבים את כלל המדינות והם מחייבים גם אותנו.

<ניצן וולקן: אם אנחנו לא עומדים בכללים האלה, וכרגע משטר איסור הלבנת הון בישראל בביקורת האחרונה שנערכה כאן ב-2013, נמצא לוקה בחסר בהיבטים רבים.

<ניצן וולקן: אנחנו בבעיה כי מדינות שלא - - -

אראל מרגלית: זה באחריות שלכם.

אראל מרגלית: איפה הייתם?

אראל מרגלית: זה באחריות שלכם, זה לא קשור לסליקה.

אראל מרגלית: אני באמת רוצה לדעת איפה הייתם עד עכשיו?

אלי כהן: אראל, זה לא מקדם אותנו.

<ניצן וולקן: תן לי בבקשה להשלים.

<ניצן וולקן: הביקורת נערכה ב-2013, הביקור הבאה תיערך בסוף 2017, תחילת 2018.

<ניצן וולקן: לכן, האינטרס גם ביכולת של הבנקים הישראלים להתחרות עם בנקים בעולם הוא שאנחנו נעמוד בכל הכללים והסטנדרטים הבין-לאומיים שנדרשים – זה מבחינת המבוא.

<ניצן וולקן: מבחינת הכללים שחלים על הסולקים, הם מחויבים לפי צו התאגידים הבנקאיים לזהות נהנים.

<ניצן וולקן: אם אנחנו מדברים פה על מערכת יחסים משולשת שיש בה סולק, יש בה מאגד, ויש בה את בתי העסק בקצה, הסולק בסופו של דבר מעניק שירות לבית עסק הקצה שהוא הנהנה.

<ניצן וולקן: לכן, גם לפי הכללים הבין-לאומיים וגם לפי הצו שחל על התאגידים הבנקאיים הוא מחויב לזהות אותו.

<ניצן וולקן: צוין כאן שאם היו מסתפקים בחובת הזיהוי אז זה היה בסדר.

<ניצן וולקן: אבל יש גם חובה שחלה על התאגידים האלה להעביר דיווחים בלתי רגילים מקום שבו הפעילות של הלקוחות היא בלתי רגילה או מעוררת איזשהו חשד לפעולות של הלבנת הון.

<ניצן וולקן: אם אין לסולקים מידע יותר מפורט, פרט לפרטי הזיהוי, לאופי הפעילות, הם לא יכולים לעמוד בחובה הזו, ולא ניתן יהיה להעביר דיווחים בלתי רגילים לרשות לאיסור הלבנת הון.

<דרור שטרום: שידרשו מידע ויקבלו, מה הבעיה?

אראל מרגלית: אז שיסדירו את זה.

אראל מרגלית: איפה בוריס?

אראל מרגלית: תגיד מה אתה צריך כדי לעזור להם.

אראל מרגלית: דבר, דבר.

אראל מרגלית: זה אחריות שלך, דבר.

אראל מרגלית: באנגליה נותנים את זה לרשות שלך.

יעקב אשר: אין לנו התנגדות שתשימו את כל מה שצריך בעניין הזה.

<ניצן וולקן: אני רק רוצה להבהיר גם שכשמדברים פה על זה שחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מסדיר את הפעילות של המאגדים משום שמדובר ב- - -

חיים ילין: אני לא שומע.

<ניצן וולקן: דיברו פה וברוך - - -

חיים ילין: נכון.

חיים ילין: אני מסכים עם ברוך באמת.

<ניצן וולקן: שניה.

<ניצן וולקן: ציין קודם ברוך שחוק שירותים פיננסיים מוסדרים חל על פעילות של מאגדים.

<ניצן וולקן: אנחנו מסכימים עם זה, אבל צריך לזכור שהחוק הזה עדיין לא בתוקף.

<ניצן וולקן: זה ייכנס לתוקף לגבי שירות בנכס פיננסי, אם אני לא טועה, ביוני 2018, נכון?

<קריאה: אבל כתוב - - -

<ניצן וולקן: לא, אבל לא כולם אם הם לא נותני אשראי אלא שירות בנכס פיננסי, ורק בשלב הזה תוחל לגביהם רגולציה של איסור הלבנת הון.

<ניצן וולקן: עד אז אין לנו שום רגולציה.

אראל מרגלית: בוריס, אתה יכול לענות?

אראל מרגלית: זה הרגע.

אלי כהן: סליחה, בוריס.

אלי כהן: אתה לא מדבר.

אלי כהן: אני קובע את הדיון.

אלי כהן: אמיר ונג, בבקשה.

<אמיר ונג: שני דברים: אחד, אם יש בעיה של הלבנת הון אז יש באמת עד חודש יוני לפחות, חודש יוני הקרוב, מכיוון שההסתייגות של חבר הכנסת מרגלית מדברת על מי שמחזיק ברישיון לפי חוק בריס.

<אמיר ונג: הוא יחזיק ברישיון ביוני ואז כבר יהיה צו הלבנת הון.

<אמיר ונג: ואם צריך לעשות עוד דברים, אז למשרד המשפטים יש עד חודש יוני לפתור כל בעיה, לכתוב כל צו שצריך.

<אמיר ונג: לא צריך לעכב את החוק בגלל זה.

<אמיר ונג: מאגד מורשה יהיה ביוני כשיהיה חוק בריס, לא לפני כן.

<אמיר ונג: זו ההגדרה בהסתייגות.

<אמיר ונג: .

אלי כהן: רוני, ואחרי זה ברוך.

<רוני טלמור: אני אתייחס.

<רוני טלמור: אנסה לעשות סדר, ואם אפשר לנסות לעשות את זה ברוגע.

<רוני טלמור: יש שני דברים שאנחנו, מנסים להסדיר אותם, ואני חושבת שאני יכולה להגיד אנחנו, במסגרת ההסתייגות: אחד מהם מתייחס לשאלה איזה רגולציה תחול, בעיקר בהיבטי הלבנת הון.

<רוני טלמור: הדבר השני הוא הנושא של הסירוב הבלתי סביר שעליו עוד לא כל כך דיברו.

<רוני טלמור: הנושא הראשון נובע ממטרה אחת.

<רוני טלמור: יש מצב קיים ובו אין הסדרת הלבנת הון הולמת על מאגדים.

<רוני טלמור: במצב עולם עתידי שבו חוק בריס ייכנס לתוקף יחד עם צווי הלבנת הון רלוונטיים מכוחו, יכול להיווצר מצב עולם שכרגע לא קיים שבו דרישות הלבנת הון שחלות על מאגדים הן מספיקות מבחינת הזיהוי שהמאגדים עצמם כגופים שיהיו מפוקחים יבצעו באופן שיוכל לשחרר את הסולקים לפחות מחלק, אם לא מכל, החובות האלה משום שהם יוכלו לסמוך על הכספים שעוברים דרך המאגדים בלי שהם יצטרכו לבדוק עד הסוף, או באופן חלקי או באופן מלא, את מי שעומד מאחורי המאגדים.

<רוני טלמור: זה מצב עולם עתידי.

<רוני טלמור: זה לא יהיה מחר, זה יקרה כאשר חוק בריס ייכנס לתוקף, בין אם זה יהיה בעוד חצי שנה או שנה וחצי.

<רוני טלמור: זה לא תלוי בעניין הזה.

<רוני טלמור: הרי החוק הזה נועד להסדיר עוד כמה דברים חוץ מנושא המאגדים.

<רוני טלמור: אבל אני לפחות לא שמעתי שיש בעיה עם עצם הרעיון שהמאגדים יפוקחו לפי אותו חוק.

<רוני טלמור: אני לא שמעתי את זה.

<רוני טלמור: מה שניצן אומרת, וזה מה שחשוב לנו מבחינת הנוסח, זה לוודא שהחובות שחלות על אותם מאגדים לא רק שהם יעמדו בסטנדרט הבין-לאומי, אלא שהם יעמדו בסטנדרט בין-לאומי שיוכל באותו אופן לשרת גם את הסולקים כאשר הם עובדים מול אותו מאגד.

<רוני טלמור: זה הנושא הראשון והתייחסתי לזה בדברים שלי קודם.

אראל מרגלית: בוריס, אני מבין.

אראל מרגלית: הם עשו עבודה.

אראל מרגלית: אני רוצה לדעת אם הוא חושב שהוא עומד בזה.

אראל מרגלית: כי בתוך הדיונים היה נראה לנו שהאחריות שהם מוכנים לקחת על עצמם עומדת בתוך התקנות האלה וכמו שעושים באנגליה, נניח.

אראל מרגלית: אם הוא עומד בזה שיגיד לנו וייתן לנו comfort.

אראל מרגלית: אם לא, שיגיד לנו שיש בעיה.

יעקב אשר: אם זה עניין של נוסח, אין בעיה.

<רוני טלמור: הוא לא יכול לעמוד בזה משום שהצווים לאיסור הלבנת הון טרם נוסחו.

<רוני טלמור: אין עדיין טיוטות - - -

אלי כהן: רוני, תודה.

אלי כהן: ברוך, האם אתה רוצה להוסיף?

<ברוך לוברט: כן.

<ברוך לוברט: אני רוצה עוד פעם להתייחס לנקודה הזו.

<ברוך לוברט: בנושא הזה של הלבנת הון אני מציע כן לסמוך על רשות שוק הון ועל הממונה על שוק ההון שהיא תסדיר את הנושא הזה, בין אם זה כבר כרגע דרך צווים של הלבנת הון כצ'יינג'ים שאפשר לעדכן אותם, ובין מיולי שככל שהם יהיו נותני אשראי והחקיקה החדשה תחול עליהם.

אראל מרגלית: אדוני היושב-ראש, זה מקובל.

<ניצן וולקן: אדוני, אם אפשר להבהיר שצו איסור הלבנת הון שחל על נותני שירותי מטבע ואליו התייחס ברוך לא דומה לצו איסור הלבנת הון שחל לגבי תאגידים בנקאיים.

<ניצן וולקן: יש בניהם הבדלים והרמה היא לא אותה רמה.

חיים ילין: יש לי הצעה מאוד פשוטה.

<ברוך לוברט: לכן, אני מציע שככל שרשות שוק ההון תיקח על עצמה לשדרג את הצו גם הקיים לגבי צ'יינג'ים בהקשר של מאגדים או מיולי לגבי נותני אשראי ככל שהם יהיו נותני אשראי, אז אני מציע שזה יתקבל על-ידי חברי הכנסת.

אלי כהן: ברוך, תוך כמה זמן?

<ברוך לוברט: ניתן תשובה עד מחר.

אראל מרגלית: בואו נעביר להם את האחריות.

אלי כהן: ברוך, תחזור על העיקרון.

<ברוך לוברט: העיקרון – יש לנו פה כבר רגולטור קיים שמפקח על הגופים האלה.

<ברוך לוברט: כרגע עד יוני 17' זה באמת לגבי צ'יינג'ים זה רשות המסים, אבל מיולי 17' זה הממונה על שוק ההון, בין אם המאגדים האלו יהיו נותני אשראי, בין אם יהיו רק צ'יינג'ים.

<ברוך לוברט: לכן, ההצעה היא באמת לקבל מרשות שוק ההון איזשהו גאנט של זמן שלגבי הצו הקיים ככל שצריך לעדכן אותו, ואני מבין שצריך לעדכן אותו, אז יעדכנו אותו.

<ברוך לוברט: יהיה גאנט של זמן שיעדכנו אותו.

<ניצן וולקן: חיים לעדכן אותו בכל מקרה.

אראל מרגלית: הם מוכנים לקחת על זה אחריות.

אראל מרגלית: את תיתני את דעתך אם הם עומדים באחריות הזו או לא.

<ברוך לוברט: בכל מקרה, הצווים לפי הסטנדרטים הבין-לאומיים הם בהתייעצות עם שרת המשפטים.

אראל מרגלית: בסדר גמור.

אראל מרגלית: אנחנו לא רוצים להכניס בנדיטים לתוך השוק.

אלי כהן: ברוך, תחזור שוב על העיקרון בשביל היועצת המשפטית.

<ברוך לוברט: העיקרון, בסופו של דבר, אומר שבהגדרה, זו ההגדרה שהצענו במאגד שמופיעה בהסתייגות, המאגד בהגדרה שלו הוא בעל רישיון לפי חוק הפיקוח על חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים, ותהיה איזושהי אמירה מפורשת לפרוטוקול של רשות שוק הון על איזושהי מסגרת של זמנים לעדכן את הצו הנוכחי לגבי צ'יינג'ים שייתן פתרון למאגדים, וככל שהם נותני אשראי בכל מקרה יהיה צו מיולי 17'.

<אתי בנדלר: ברוך, אני מציעה שאת ההסתייגות שניסחתם עבור חבר הכנסת אראל תנסחו מחדש, ותעבירו לוועדה הצעה מטעם.

<ברוך לוברט: לא ניסחנו אותה עבור חבר הכנסת מרגלית.

<אתי בנדלר: אתה אמרת - - - של חבר הכנסת אראל.

יעקב אשר: לא, לא.

יעקב אשר: זה ניסוח לא נכון.

יעקב אשר: זו פשרה.

<אתי בנדלר: אני חוזרת מדבריי.

<אתי בנדלר: אוקי, מבלי שום קשר אני מבקשת שתנסחו את הסעיף בצורה שאפשר יהיה לשלב אותה בחוק.

חיים ילין: לא צריך.

חיים ילין: תקשיבו טוב, יש חוק.

חיים ילין: הוא נכנס לתוקף בראשון ליולי 2017.

חיים ילין: אלי, עבדנו פה על החוק הזה.

חיים ילין: כל מה שנדרש מהם אם רוצים לעשות סדר, שהמאגדים לא יהיו פרטאצ'ים אלא כל אחד יוכל לקחת רישיון מורחב לצורך העניין או רישיון רגיל.

חיים ילין: ברוך, אתה תקבע את זה לפי מה שזה.

חיים ילין: הלבנת הון, אתם צריכים לעבוד עכשיו שהצווים יהיו כבר מוכנים לראשון ביולי.

חיים ילין: כל מה שהם צריכים זה להתפשר שיחול מה שהם רוצים בראשון ליולי.

חיים ילין: הוויכוח הוא מיותר.

אראל מרגלית: אבל כתבנו: כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים.

אראל מרגלית: זה מה שקיבלנו.

אראל מרגלית: קיבלנו את המלצתכם כבר: כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מסחריים), 2016.

אראל מרגלית: אנחנו קיבלנו את זה מכם.

חיים ילין: החוק נכנס עוד שישה חודשים.

אלי כהן: חבר הכנסת מרגלית, נשמע עוד שתי התייחסויות ונעבור לנוסח.

אלי כהן: לאומי קארד, ואחרי זה ישראכרט.

<גלעד קהת: אני לא רוצה לקחת מכל ההיכרות של האנשים בשטח, אני אגיד מה לאומי קארד מכירה.

<גלעד קהת: לאומי קארד עובדת עם מאגד שעובד עם 1,200 בתי עסק, וזה לא מעט כי זה 5% מבתי העסק שלאומי קארד עובדת איתם.

<גלעד קהת: אי-אפשר להגיד על 1,200 בתי עסק עם אותו מאגד שזה משהו זניח.

<גלעד קהת: זה ממש לא זניח.

<גלעד קהת: אני לא מגלה סודות מסחריים כי כבר המפקחת אמרה שיש פה הרבה מאגדים שעובדים איתם.

<גלעד קהת: לאומי קארד עובדת עם המאגד הזה בעמלת סליקה של 1.1%.

<גלעד קהת: אני חושב שזה מאוד גבוה לפי כל מה שדיברו פה עד היום.

<גלעד קהת: חבר הכנסת מרגלית, לאומי קארד לא אמרה למאגד הזה כמה לגבות מבתי העסק.

<גלעד קהת: הוא גובה מהם 2.5%.

<גלעד קהת: ככה מאגדים מתנהלים היום בשוק.

<גלעד קהת: אגב, אני לא מאשים אותם.

<גלעד קהת: זה לא יכול להיות אחרת.

<גלעד קהת: אם מאגד עם מחזור של 100 מיליון שקל בשנה שזה מחזור גדול בכל מקרה, לוקח על עצמו מרווח של 1%, זה אומר שתהיה לו הכנסה של מיליון שקל - זה הכול.

<גלעד קהת: רק מיליון שקל להחזיק מערכות מידע, להחזיק אנשי מכירות, להחזיק כל מטה שהוא צריך.

<גלעד קהת: אז ברור שהוא יגבה סדר גודל של אחוז.

<גלעד קהת: אז אין מצב כשמכניסים פה מאגד, כשמכניסים פה עוד שחקן בשרשרת הזו, שהמחירים לבתי העסק הקטנים יעלו.

<גלעד קהת: ככה זה בפועל.

יעקב אשר: אתם עובדים היום עם מאגדים מעל 5,000?

<גלעד קהת: בוא נדבר על מאגדים מעל 5,000.

<גלעד קהת: המאגדים היום יכולים לעבוד גם עם בתי עסק עם מחזור מעל 50,000 שקל.

<גלעד קהת: אותו מאגד שהזכרתי, וחבר הכנסת מרגלית, חבל שאתה לא שומע את כל ההסבר - - -

אראל מרגלית: אני מקשיב לך.

אראל מרגלית: אני רק רואה ששניהם ביחד, שני אנשי המפתח, שאמורים להגיע ביניהם להסכמה אז אני - - -

אלי כהן: ברוך והגברת הנחמדה, תמתינו.

אלי כהן: אנחנו נשמע אותו.

<גלעד קהת: אותו מאגד עם 1,200 בתי עסק, 40% מהם יש מחזור מעל 50,000 שקל.

<גלעד קהת: אף אחד לא מפריע לו לעבוד עם בתי עסק מעל 50,000 שקל.

<גלעד קהת: אבל כמו שאמרו, צריך לזהות אותו מבחינת איסור הלבנת הון.

<גלעד קהת: אז אין פה מגבלה, היא לא מגבילה למאגדים האלה לעבוד עם בתי עסק גדולים.

<גלעד קהת: זה מבחינת הקטע העסקי וכמה קשה או קל למאגד לעבוד, ומה עושה לעמלות סליקה של בתי עסק.

<גלעד קהת: אגב, נתת פעמיים את הדוגמה של סוכנות נסיעות, לדעתי.

<גלעד קהת: מאגד יעצים את הכוח של הצרכנים - - -

אלי כהן: גלעד, מה ההתייחסות שלך?

<גלעד קהת: אוקי.

<גלעד קהת: נושא השני הוא לגבי הסיכון של המאגדים.

<גלעד קהת: לאומי קארד עובדת עם מאגד, ואחר כך לאומי קארד גילתה שאחד מבתי העסק הקצה של המאגד - סליחה, פה בפורום המכובד הזה - זה נערה עובדת.

<גלעד קהת: אז הנה, הכנסנו את האמצעי הזה גם לעולם כרטיסי האשראי.

<גלעד קהת: לאומי קארד עובדת עם מאגד שאחר כך היא גילתה שהוא - - - לטעון כרטיסים נטענים לעשות הימורים.

<גלעד קהת: אז גם את זה המאגדים האלה הכניסו למערכת הפיננסית.

<גלעד קהת: אחת מחברות כרטיסי האשראי פה קיבלה קנס של מאות אלפי דולרים מהארגון הבין-לאומי, וכל זה למה?

<גלעד קהת: כי אותו בית עסק שהמאגד הביא, ואף אחד לא פיקח עליו, אף אחד לא יודע מיהו, אותו בית עסק עשה מכירה מחדש של - - -

אלי כהן: ההצעה שיהיה לו פיקוח על רשות שוק ההון.

אלי כהן: נושא נוסף?

<גלעד קהת: כן, אבל עוד פעם.

<גלעד קהת: השאלה היא איזה - - -

אראל מרגלית: אתה יודע, אנחנו בנינו פעם חברת שירותים.

אראל מרגלית: תמיד יש לקוחות בעייתיים שאתה צריך להתמודד איתם בכל העולם.

אראל מרגלית: - - - , מה אפשר לעשות?

אראל מרגלית: - - - גם פורנו והיה צריך להגיע - - -

אלי כהן: חבר הכנסת מרגלית, תודה.

<גלעד קהת: משפט אחרון.

<גלעד קהת: דיברתם פה על רגולטורים אחרים שיפקחו עליו.

<גלעד קהת: אני מבקש, ויושבים פה אנשי הרשות לאיסור הלבנת הון ומשרד המשפטים, שאם יש מפקח אחר שאחראי על המאגדים שיהיה בחוק שחברות כרטיסי האשראי לא יהיה אחריות לשום דבר שקורה בניגוד לכללי איסור הלבנת הון שלהן בגלל שהכניסו את הבן האדם הזה.

<גלעד קהת: אני לא רוצה לקחת סיכון פלילי.

<גלעד קהת: דבר אחרון, בתור אזרח אני מתבייש במה שהיה פה, סליחה.

<גלעד קהת: זה שהמפקחת על הבנקים נאלצה לקום וללכת בגלל ההתנהלות שלך, אני מתבייש.

אלי כהן: סליחה, לא מוכן לקבל הערות אישיות.

אראל מרגלית: - - - באב אל ואד.

אראל מרגלית: אתה יודע מה?

אראל מרגלית: אני מתבייש על איך שבנק ישראל מתנהג כלפי האזרחים של המדינה הזו ועל חוסר התחרות מ-2011 שלא נפתחה לשום מקום.

אראל מרגלית: על זה אני מתבייש.

אלי כהן: עזוב.

אלי כהן: גלעד, פעם הבאה שמישהו עובר כאן להערה אישית הוא מוצא את עצמו לא רק בדיון הזה, בכל הדיונים.

אלי כהן: וגם אין לך יותר זכויות דיבור בוועדה.

אלי כהן: זאת אומרת, אין לך טעם גם עוד להמשיך להגיע גם מחר.

<קריאה: אני מתנצל, אני מתנצל.

אלי כהן: בבקשה, רון.

<רון וקסלר: קודם כל, הנושא הוא מאוד מהותי.

<רון וקסלר: על מאגד היום אין שום חובות, לא הלבנת הון, לא גילוי נאות.

<רון וקסלר: אין פה שום חובה עליו לגבות מבית העסק מחיר נמוך יותר.

<רון וקסלר: בפועל, ואנחנו נותנים שירות לעשרה מאגדים, העובדות בפועל שהם גובים עמלות הרבה יותר גבוהות.

<רון וקסלר: לכן, לבתי העסק זה לא יועיל.

<רון וקסלר: זה יעביר רווח מכיס לכיס בלי להטיב עם בתי העסק.

<רון וקסלר: שוב, חבר הכנסת מרגלית, בעולם מאגד הוא שלוח של הסולק כדי להרחיב את הפריסה שהסולק יכול להגיע.

<רון וקסלר: דיבר ברוך על ענף הצ'יינג'ים.

<רון וקסלר: אנחנו לא רוצים להכניס בדלת האחורית כאן הלבנת הון וסיכונים נוספים שמתקיימים בענפים אחרים.

<רון וקסלר: חבר הכנסת כהן, בישיבה הקודמת הצעתם נוסח שיוצר אירוח על גבי התשתיות של חברות כרטיסי האשראי.

<רון וקסלר: כאן לא התניתם את זה בהמתנה של 18 חודש עד שנכנס סולק נוסף כמו שעשיתם את זה בתשתיות של הבנקים.

<רון וקסלר: לא אמרתם נמתין פרק זמן מסוים לראות אם נכנס סולק נוסף.

<רון וקסלר: ניסחתם סעיף או הצעה לכניסה של אירוח שתוך שלושה חודשים צריך להוציא לגבי זה כללים.

<רון וקסלר: לא הצעתם שהמדינה תפתח תשתיות לאירוח כחלופה לתשתיות של חברות כרטיסי האשראי.

<רון וקסלר: חייבתם את חברות כרטיסי האשראי לפתח תשתיות, לא כמו בתשתיות לגבי הבנקים.

<רון וקסלר: ועכשיו מופיעה גם דרישה למאגדים.

<רון וקסלר: גם כאן בלי פרק זמן מסוים של 18 חודשים לראות האם נכנס סולק נוסף, ויש כללים מקלים לגבי סולק נוסף.

<רון וקסלר: יהיו כללים תוך שלושה חודשים לגבי אירוח.

<רון וקסלר: אנחנו צריכים להתמודד בתקופה הקרובה עם היערכות לחוק נתוני אשראי, הפרדה מהבנקים, חיבור לבנקים חדשים, היערכות למתן אשראי, היערכות לאירוח הנפקה – סעיף מימון ישיר, תוך 12 חודשים, אירוח שדיברתם עליו בוועדה האחרונה שיש רצון גם להכניס אותו.

<רון וקסלר: אנחנו צריכים להיערך לכל הדברים האלה.

<רון וקסלר: איך ניערך למתן אשראי לתחרות, לכל הדברים שדוח שטרום והתכלית של החקיקה כפי שאתם דיברתם עליה מאפשרת?

<רון וקסלר: ואני רוצה להתחבר גם להערה שלך, חבר הכנסת אשר.

<רון וקסלר: אמרתם שאתם רוצים לאפשר ריבוי סולקים.

<רון וקסלר: איך ייכנסו סולקים, ולמה, אם אפשר להיות סולק מתארח, אם אפשר להיות מאגד שיכול לעבוד ובעצם להיות סולק עצמאי בלי כל הדרישות, שכמובן אנחנו לא יכולים לקחת אחריות על מה שיתפתח שם, והזכירו קודם את כל הסיכונים?

יעקב אשר: מה היה עד עכשיו?

<רון וקסלר: אנחנו עובדים עם עשרה מאגדים ושוקלים כל מקרה לגופו על בסיס הסיכון ורואים איפה אפשר לקחת אחריות ואיפה אי-אפשר לקחת אחריות.

<רון וקסלר: אגב, אנחנו נותנים שירות ללמעלה מ-7,500 בתי עסק בעקיפין דרך מאגדים.

<רון וקסלר: זה כ-10%, זה לא אחוז.

אראל מרגלית: אז למה אתם אומרים שאתם צריכים להיערך?

<רון וקסלר: רק שנייה.

<רון וקסלר: לא צריך להכריח.

אראל מרגלית: למה אתם אומרים שאתם צריכים להיערך?

אראל מרגלית: אתם עושים את זה כבר היום.

אראל מרגלית: למה אתה פשוט לא אומר שאתם יכולים - - -?

<רון וקסלר: יש הבדל בין לאפשר לתנאי השוק החופשיים לייצר את התחרות לבין להכריח.

<רון וקסלר: גם בדברים האחרים נתתם 18 חודש לתת לשוק לעשות את שלו.

<רון וקסלר: יש הוראות, ואני אגיד גם מה הבקשה הקונקרטית שלי, הקלות לגבי כניסת סולק נוסף.

<רון וקסלר: אמרתם שאתם רוצים לראות אם נכנס סולק.

<רון וקסלר: הצעתם לקבוע כללים תוך שלושה חודשים לאירוח.

<רון וקסלר: אנחנו צריכים להיערך לתחרות בעולמות האשראי ובעולמות נוספים.

<רון וקסלר: הבקשה היא מאוד ספציפית.

<רון וקסלר: כמו שקבעתם בהקשרים אחרים, אם תוך 18 חודש לא ייכנס סולק חדש או סולק מתארח תוציאו הגורמים: בנק ישראל, משרד האוצר, כללים לגבי סולק מאגד - מידתיות, הדרגתיות.

<רון וקסלר: אנחנו לא יכולים להתמודד עם כל השינויים האלה בו זמנית.

<רון וקסלר: גם קבעתם שאנחנו צריכים תוך 12 חודש לארח - - -

אלי כהן: עוד התייחסות אחרונה, אתה חוזר על עצמך.

<רון וקסלר: אני מבקש לתת פה, כמו שעשיתם בסעיפים אחרים, תקופת היערכות, לראות מה קורה במגזר ההנפקה, במגזר הסליקה, ושהסעיף הזה יחול 18 חודש בזמן.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: כן, בבקשה.

<ברוך אלפיה: ברוך אלפיה, אלפיה ייעוץ בתחום אמצעי התשלום.

<ברוך אלפיה: הרבה שנים הייתי בתעשיית האשראי ואני פעיל בה גם היום.

<ברוך אלפיה: אני מייצג את עצמי.

<ברוך אלפיה: העליתי בישיבה הקודמת את המגבלה של 50,000 שקל.

<ברוך אלפיה: היא תורגמה בעבר, אני לא יודע אם היום ממש, כנקודת מפנה להעביר את בית העסק לסולק, וזה דבר פסול.

<ברוך אלפיה: צריך למנוע את זה.

<ברוך אלפיה: בנושא הלבנת הון העלו פה המון המון דברים, אבל צריך לזכור שהיום המאגד הוא זרועו הארוכה של הסולק והוא פועל על-פי הנחיותיו המדויקות בנושא הלבנת הון.

<ברוך אלפיה: הוא מביא לו את כל הטפסים הנדרשים על ידו, והסולק, גם לפי הצעתכם, רושם את בית העסק באופן יחידני אצלו ומאשר אותו באופן אקטיבי.

<ברוך אלפיה: אם הוא לא מאשר אותו הוא לא נכנס לסליקה.

<ברוך אלפיה: לכן, כל מערכות הניטור והבקרה מתקיימות בדיוק כאילו היה בית העסק אצל הסולק.

<ברוך אלפיה: כל אמירה אחרת היא פשוט לא מדויקת כי זו הפרוצדורה.

<ברוך אלפיה: מותר להיות זרועו הארוכה והמאגדים עושים את זה – יותר טוב או פחות טוב, כפי שאמר מר מרגלית.

<ברוך אלפיה: יש לפעמים תקלות.

<ברוך אלפיה: אבל גם לסולקים יש לפעמים תקלות.

<ברוך אלפיה: אבל העסק מתנהל כאילו זה היה הסולק.

<ברוך אלפיה: לכן, הוא מפעיל עליו את כל מנגנוני - - -

אלי כהן: מה הצעתך, מר אלפיה.

<ברוך אלפיה: ההצעה שלי מורכבת משניים: פעם אחת, למנוע ב-50,000 שקל שהסולק יעביר את בית העסק אליו כי אז זה מאיין את הרצון של המאגד לפעול.

<ברוך אלפיה: 4,000 שקל לחודש לא עושים לו ביזנס.

<ברוך אלפיה: הוא לא יפעל שם.

<קריאה: אנחנו את זה מקבלים.

<ברוך אלפיה: הדבר השני הוא לזכור שכיום בפועל, עוד לפני הכנסת כל התיקונים להלבנת הון והכפפה מרשות אחת לשנייה, הכללים מתקיימים כי אלה ההנחיות של הסולק, אין בלתן.

<ברוך אלפיה: אם המאגד לא עומד בדרישות בית העסק לא נפתח.

<ברוך אלפיה: תודה רבה.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: רשות ההגבלים.

<אלעד מקדסי: שני דברים: ראשית, אני חושב שהניסיון לטעון כאילו ההכנסה של שחקנים נוספים לשוק, מאגדים לשוק, תגרום לעליית מחירים, זה לא כל כך רציני.

<אלעד מקדסי: לא רואים דוגמאות למצבים כאלה שנכנסו שחקנים חדשים לשוק והמחירים עלו.

<אלעד מקדסי: אין ספק שהדבר הכי טוב לתחרות יהיה להכניס סולק חדש, וזה מה שיתרום הכי מהר לתחרות ומה שיוריד את המחירים הכי מהר.

<אלעד מקדסי: אבל זה גם לא פוסל את האמצעים הנוספים כמו סולק מתארח, דרגת עצמאות אחרת, וגם את הנושא של מאגד שגם הוא יגרום לתחרות.

<אלעד מקדסי: דבר שני, אני מבין שצריך להסדיר את הנושא של מאגד ולהטיל עליו חובות של הלבנת הון, זה נכון, וגם חובות של - - -.

<אלעד מקדסי: חשוב לי להגיד שאני לא חושב שצריך לעשות את זה דרך הגדרה שלו כבעל רישיון מורחב כי מעבר לחובות של הלבנת הון, בעל רישיון מורחב חייב בעוד חובות.

<אלעד מקדסי: לדוגמא, הון עצמי.

<אלעד מקדסי: אני לא חושב שזה נכון להטיל על מאגד בכל היקף פעילות, גם אם הוא מאגד קטן, דרישת הון עצמי של בעל רישיון מורחב שהיא מיליון שקלים לעומת 300,000 שקלים מבעל - - -

חיים ילין: למה לא?

חיים ילין: אתה רוצה פיקוח, אתה רוצה רישיון.

חיים ילין: זה החוק.

<אלעד מקדסי: אני רוצה פיקוח על הלבנת הון, אבל אני לא חושב - - -

חיים ילין: לא.

חיים ילין: אי-אפשר רק את מה שצריך.

חיים ילין: צריך להסתכל על העסק.

חיים ילין: אתה לא רוצה חאפר.

<אלעד מקדסי: חוק ההסדרה של שירותים פיננסיים מדבר על בעל רישיון מורחב ובעל רישיון בסיסי על-פי היקף פעילות.

<אלעד מקדסי: ההבחנה היא על בסיס היקף פעילות.

<אלעד מקדסי: אני לא חושב שאנחנו צריכים לסטות ממנה בהקשר של מאגד ולהגיד שהמאגד מהיום הראשון שהוא מתחיל לפעול יחויב בדרישות הון עצמי, לדוגמה, שהן נדרשות ממאגד שפועל הרבה זמן בשוק עם היקף פעילות - - -

אלי כהן: הבנו, תודה רבה.

<לילי לאה בורוכוב: עו"ד לילי לאה בורוכוב מלהב.

<לילי לאה בורוכוב: באמת אני שומעת כאן את ההערות ואני רוצה להביא לכם מהשטח את מה שאנחנו לאחרונה חווים.

<לילי לאה בורוכוב: לאחרונה התקשרו ללהב האנשים הבאים: יועצת שינה שמשלמת 2.62% עמלת סליקה, בעל מכולת שמשלם 3.7, מנעולן שמשלם - - -

אלי כהן: קיבלנו את הנתונים.

אלי כהן: משפט אחרון.

<לילי לאה בורוכוב: רגע, לא התחלתי.

<לילי לאה בורוכוב: לא דיברו אתנו אנשים שהתקשרו דרך מאגד, ולכן אנחנו לא רואים שהתקשרות דרך מאגד תעלה את המחיר של הסליקה.

<לילי לאה בורוכוב: זה לא הגיוני כי בעלי עסקים יודעים כמה הם משלמים.

<לילי לאה בורוכוב: הם לא יפנו למאגד כדי שיעלה להם את המחיר.

<לילי לאה בורוכוב: אנחנו דורשים לתיקון העיוות הזה בוועדה הזו להגברת התחרות.

<לילי לאה בורוכוב: זה המקום.

<לילי לאה בורוכוב: אנחנו רוצים להודות לחברי הכנסת אראל מרגלית ויעקב אשר, ולך, יושב-ראש הוועדה, שאתם עושים פה באמת מלחמה לטובת העסקים הקטנים.

<לילי לאה בורוכוב: תודה.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: הדובר האחרון לפני שנסכם הוא חנן מבנק לאומי.

<חנן פרידמן: על נושא המאגדים שנשמע כנושא שיגביר את התחרות ואולי יפחית את העמלות לבתי העסק אנחנו נשב פה או כל מי שעשה על זה מחקר עוד שנה, יגדיר את זה בכייה לדורות.

<חנן פרידמן: כי אם המטרה של החוק הזה בסופו של דבר, וזה נאמר פה הרבה בדיונים הראשונים, זה להכניס סולק נוסף, ולנו כבנקים - - -

אלי כהן: נראה לי שאם אתה יושב-ראש הוועדה, ההמלצה שלך היתה לאחד את כל הבנקים לגוף אחד.

אלי כהן: אתה נגד סולקים, נגד בנקים, נגד לתת תשתיות מחשוב.

<חנן פרידמן: לא, להיפך.

<חנן פרידמן: אני בעד.

<חנן פרידמן: אמרתי תתנו את זה רק לבנקים חדשים שלהם ניתן שירות בשמחה.

<חנן פרידמן: וגם בנושא הזה של הסולק.

<חנן פרידמן: לנו כבנקים שנפרדים מחברות כרטיסי האשראי יש אינטרס שיהיה עוד סולק.

אלי כהן: אתה מוכן לחזור על המשפט?

אלי כהן: איזה אינטרס יש?

<חנן פרידמן: כן.

<חנן פרידמן: לנו יש אינטרס שיהיה עוד סולק כדי שלא נהיה כבולים בידי הסולקים הקיימים כי אנחנו נצטרך לתפעל את הסליקה באמצעות חברות כרטיסי האשראי שכבר לא יהיו בבעלותנו.

<חנן פרידמן: לכן, יש לנו אינטרס שתהיה תחרות בתחום תפעול כרטיסי האשראי.

חיים ילין: הוא עכשיו מוכר, ולכן הוא רוצה שתהיה עוד תחרות.

חיים ילין: אבל כל עוד זה היה שלך לא היה לך אינטרס.

אלי כהן: ניתן לו לסיים.

<חנן פרידמן: לתת את ההגנה הזו למאגדים זה אומר שלא יהיו סולקים.

<חנן פרידמן: שמענו פה את הנתונים.

<חנן פרידמן: אם הסולק מקבל 1.1% כשמתוך זה הוא צריך לשלם את האינטר צ'יינג', ויש לנו מאגד שמקבל 1.4% שזה יותר מאשר הסולק שלוקח גם סיכונים של ביטול עסקאות וכו', המאגד מקבל יותר מהסולק, אז ברור שאף אחד שעיניו בראשו לא יהיה סולק כי הוא יכול לבוא ולקבל 1.4% ולא 0.4%.

אלי כהן: היתה כבר הסתייגות של חבר הכנסת מרגלית שהתקבלה.

אלי כהן: משפט לסיום.

<חנן פרידמן: לכן, אם באמת רוצים שיהיו סולקים חדשים, וזה אינטרס שלנו, של הבנקים אז צריך לא לתת למאגדים האלה יתרון.

<חנן פרידמן: ואם כבר כן רוצים את המאגדים, לפחות כדי שתהיה בשלב הביניים עד שיהיו סולקים חדשים תחרות בשוק צריך להגביל את המרווח שהם יכולים לקחת, אחרת אנחנו נשמע על ה-3.6%.

<חנן פרידמן: אני משוכנע שזה בית עסק שעובד באמצעות מאגד כי אם זה לא היה באמצעות מאגד זה לא היה מגיע ל-3.6%.

אלי כהן: חנן, תודה.

אלי כהן: חבר הכנסת מרגלית יקריא עכשיו את ההסתייגות.

אלי כהן: ברוך ומשרד המשפטים ורשות שוק ההון, ישמעו איזה הערות.

אלי כהן: אחרי שהוא יסיים להקריא תוכלו להתייחס.

אראל מרגלית: בסוף סעיף א' לחוק הבנקאות:

אראל מרגלית: לא יסרב סולק להתקשר בעצמו עם מאגד מורשה ולא ימנע התקשרות בין מאגד מורשה לבין עסק, אלא מטעמים סבירים.

אראל מרגלית: בסעיף זה – מאגד מורשה בעל רישיון - הורדנו:

אראל מרגלית: למתן אשראי - בהיקף נרחב כי חשבנו שזה מה שאתם צריכים בשביל הפיקוח, אם אתם לא צריכים את זה אנחנו מוכנים להוריד את זה, כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), מה שאתה דיברת עליו.

<ברוך לוברט: אפשר להעיר להגדרה?

אלי כהן: הוא יסיים להקריא, ואתה תעיר על הכול, ברוך.

אראל מרגלית: 1.

אראל מרגלית: לעניין זה יראו, בין השאר, כל אחד מאלו כסירוב סביר:

אראל מרגלית: אם המאגד אינו עומד בדרישות סבירות מהמאגדים של האיגודים הבין-לאומיים המנהלים את הפעילות של רשת כרטיסי החיוב, שזה קיבלנו את עמדתכם.

אראל מרגלית: הורדנו: אם המאגד אינו משייך כל עסק כרטיס חיוב לספק בו היא בוצעה.

אראל מרגלית: את זה אתם, משרד האוצר, הצעתם להוריד.

אראל מרגלית: זה בסדר?

<קריאה: להוריד זה בסדר.

אראל מרגלית: אוקי.

אראל מרגלית: 2.

אראל מרגלית: יראו, בין השאר, כל אחד מאלה כסירוב בלתי סביר: סירוב לאפשר התקשרות בין מאגד לבין ספק שאינו מנומק בכתב בתוך חמישה ימי עסקים, ובלבד שלבקשה לאפשר התקשרות כאמור צורפה הסכמתו של הספק להתקשרות.

אראל מרגלית: ב.

אראל מרגלית: פנייה של הסולק לספק בהקשר לבקשת החיבור למאגד קודם למתן הודעה מנומקת כאמור בסעיף א.

אראל מרגלית: ג.

אראל מרגלית: סירוב סולק להתקשר עם מאגד מורשה שאינו מנומק בכתב בתוך חמישה ימי עסקים.

אראל מרגלית: ד.

אראל מרגלית: סירוב בעל האשראי או ההלוואה שנתן הספק מהסולק או דרישות לזכות קיזוז חוב של ספק שמקורו אינו בעסקאות שנסלק על-ידי המאגד.

אראל מרגלית: ה - זה הדבר החשוב בסוף - סירוב בנסיבות אחרות שקבע השר, שר האוצר, בהתייעצות עם המפקח.

אראל מרגלית: זה היחס שמאוד חשוב לנו, שאם יש עוד דברים ששר האוצר, כלומר משרד האוצר קובע, והמפקח צריך להתייעץ אתו.

אראל מרגלית: הייתי שמח אם היית מעירה עכשיו.

אראל מרגלית: הוא רוצה שנגמור את הכול.

אראל מרגלית: 2.

אראל מרגלית: העמלה שגובה סולק בגין שירותי סליקה בעסקאות שתקבוליהן מועברים למאגד מורשה עבור לקוחותיו של המאגד תקבע רק בהסכם בין הסולק לבין המאגד המורשה, ותהיה סבירה כמפורט בסעיף 3. 3.

אראל מרגלית: נוכח השר כי העמלה שקבע סולק למאגד מורשה אינה סבירה בהתחשב במחזור המאוגד ובשים לב לסיכונים הגלומים לסולק בעסקאות שנסלקות באמצעות המאגד המורשה לאור אופי העסקאות ולאור תנאי ההסכם שבין הסולק לבין המאגד המורשה, רשאי הוא – השר – לאחר התייעצות עם המפקח לקבוע שיטת חישוב לקביעת העמלה.

אראל מרגלית: 4.

אראל מרגלית: לא יגבה הסולק ממאגד מורשה עמלות נוספות מלבד העמלה כאמור בסעיף זה.

אראל מרגלית: 5.

אראל מרגלית: בכל הנוגע לפעילות סליקה באמצעות מאגד מורשה ייחשב המאגד המורשה כמקבל השירות היחיד מסולק לעניין חובותיו של הסולק לפי כל דין לזיהוי - - -

<רוני טלמור: המשפט האחרון ממש בעייתי.

אלי כהן: ברוך, בבקשה.

<ברוך לוברט: אנחנו צריכים להשלים עוד את הבדיקה עם רשות לאיסור הלבנת הון.

<ברוך לוברט: לעניין מאגד – ההצעה שלנו היא באמת לכתוב שהוא בעל רישיון לפי חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים שהוצא לגבי פעילותו צו לפי חוק איסור הלבנת הון, כדי שיהיה ברור שהוא מפוקח ושיש לגבי הפעילות שלו צו.

<אתי בנדלר: מה הנוסח שאתם מציעים, ברוך?

<אתי בנדלר: בסעיף זה – מאגד מורשה - - -

<ברוך לוברט: תאגיד המרכז חיובים וזיכויים של ספקים המבוצעים באמצעות כרטיס חיוב והוא בעל רישיון לפי חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (שירותים פיננסיים מוסדרים), התשע"ו-2016, שהוצא לגבי פעילותו צו לפי חוק איסור הלבנת הון, התש"ס-2000.

<ברוך לוברט: ואז יש לנו גם את הפיקוח של המפקח על שירותים פיננסיים מוסדרים, וגם צו - - -

חיים ילין: הוא חל עליו בכל מקרה.

חיים ילין: ברוך, אם אתה כותב את זה זה כאילו שכל מי שיש לו רישיון והוא לא מאגד הוא יכול עכשיו לעבור על החוק.

<ברוך לוברט: לא, הפוך.

<ברוך לוברט: זה הגדרה של מאגד.

<ברוך לוברט: רק מי שבתוך ההגדרה, החוק חל עליו.

חיים ילין: - - -, על חוק הלבנת הון.

אלי כהן: ברוך, עוד הערות, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני כמובן אומרת שאני לא מסוגלת להגיב לנוסח הזה תוך כדי, יתכן שיהיה צורך לשנות.

אלי כהן: אוקי.

אראל מרגלית: מה שברוך אומר מקובל עלינו.

חיים ילין: אתה מחריג אותם יותר מהאחרים.

אלי כהן: ברוך, תתייחס רק להערות.

אלי כהן: אל תענה.

<ברוך לוברט: לגבי מה זה סירוב סביר, החלק השני, אנחנו מציעים להשמיט – מה שדיברנו.

אראל מרגלית: מה זה?

אראל מרגלית: מה זאת אומרת?

<ברוך לוברט: אם המאגד אינו משייך כל עסקה בכרטיס - - -

אראל מרגלית: בסדר, זה קיבלנו.

<אתי בנדלר: פסקה (ב) – 1(ב).

<ברוך לוברט: 1(ב).

<ברוך לוברט: אנחנו צריכים לבדוק עוד את כל הנסיבות של הסירוב הבלתי סביר.

<ברוך לוברט: עוד אין לי תשובה.

<ברוך לוברט: הדבר הנוסף – ככל שאתם באמת קובעים לגבי החישוב של העמלה שיהיה איזשהו מנגנון פיקוח, אנחנו מציעים איזשהו נוסח שיהיה יותר דומה לסלולר ממה שכתוב פה.

<ברוך לוברט: אם אנחנו מסתכלים על מה שיש בסלולר: שר האוצר רשאי לקבוע את המחירים והתנאים לעמלה כאמור בהתקיים שניים אלה: 1.

<ברוך לוברט: המאגד פנה לסולק ולא הושגה ביניהם הסכמה בדבר המחיר ותנאי שירות הסליקה בתוך שישה חודשים ממועד הפנייה.

<ברוך לוברט: 2.

<ברוך לוברט: שר האוצר נוכח לדעת כי הסולק דרש תנאים שאינם סבירים.

<ברוך לוברט: זאת אומרת, מנגנון שונה ממה שכתבתם לגבי קביעת העמלות.

אלי כהן: מקובל עליך?

אראל מרגלית: מבחינתי, זה בסדר.

אלי כהן: מקובל.

אלי כהן: עוד הערוך, ברוך?

אלי כהן: ברוך, אני רק מבקש ברשותך שהערב תעביר לאתי את ההערות שלך בנושא הזה.

<אתי בנדלר: את הנוסח המוצע.

אראל מרגלית: אני רק רוצה להגיד שאני לא התכוונתי לפגוע במפקחת.

אראל מרגלית: דיברתי מדם לבי.

אראל מרגלית: חשבתי שהגענו לאיזושהי הסכמה.

אראל מרגלית: אם פגעתי בה, אני מתנצל.

אלי כהן: תודה, חבר הכנסת מרגלית על ההערה הזו.

אלי כהן: דני, אני מבקש ממך שכמובן שמה שאמר חבר הכנסת מרגלית יעבור למפקחת.

אלי כהן: אני מוצא לנכון לציין את המעורבות החיונית של המפקחת בדיוני הוועדה, בגישה שהיתה גישה עניינית ומכבדת.

אלי כהן: זה כמובן בשם חבר הכנסת מרגלית.

אלי כהן: מה שאמרתי - אני בטוח כמובן שזה בשמי וגם בשמם של יתר החברים.

אלי כהן: דני, אני מבקש שתעביר את המסר הזה למפקחת.

אלי כהן: קודם שכחתי לציין ארגונים חברתיים נוספים, אז כמובן גם להודות לידיד שגם הם נותנים את ההערות ולגופים נוספים אם שכחתי.

אלי כהן: משרד המשפטים.

<רוני טלמור: הייתי מציעה שנשמע קודם את בנק ישראל.

<רוני טלמור: אשמח להתייחס לאחר מכן אם זה בסדר מבחינתך.

אלי כהן: כן, זה בסדר.

<רונן ניסים: רונן ניסים, המחלקה המשפטית, בנק ישראל.

<רונן ניסים: מספר הערות לנוסח שברוך קרא: ההערה הראשונה נוגעת לגוף המפקח.

<רונן ניסים: בנק ישראל הוא המפקח על סולקים.

<רונן ניסים: יש פיקוח גם בנושא העמלות ויש גם פיקוח בנושא איסור הלבנת הון ומימון טרור.

<רונן ניסים: רק בשבוע שעבר פורסמה הצעת חוק ממשלתית שקובעת במפורש שהפיקוח לעניין הזה הוא של נגיד בנק ישראל.

<רונן ניסים: לכן, לא נכון הוא ששר האוצר יקבע הוראות לגבי התנהלות של סולק שכאמור בפיקוח בנק ישראל גם אם זה מול מאגד.

<רונן ניסים: כל מה שקשור למקטע של מאגד מול בתי העסק, שר האוצר רשאי לקבוע כרצונו.

<רונן ניסים: אבל בכל מה שקשור להתנהלות של סולק כלפי המאגדים, זה כבר בתחום של הנגיד ושל המפקחת.

<רונן ניסים: ההערה השנייה היא לגבי הצו שיחול על מאגדים.

<רונן ניסים: צריך להוסיף גם את הנושא של חוק המאבק בטרור שמחיל את הוראות חוק איסור הלבנת הון.

<רונן ניסים: ההערה השלישית מתקשרת להערה הראשונה.

<רונן ניסים: גם הנושא של העמלות, כיום הסמכות מכוח חוק הבנקאות (שירות ללקוח) לקבוע עמלות לסולקים היא של הנגיד.

<רונן ניסים: לכן, אנחנו קובעים פה איזשהו הסדר שהוא סותר.

אלי כהן: תודה.

<אורנה ואגו: ברוך הקריא קודם שהוצא לגביו צו.

<אורנה ואגו: אני מציעה: חל לגביו צו.

<אורנה ואגו: כי אפשר להוציא צו ולהכניס אותו לתוקף שנה אחרי.

<אורנה ואגו: במקום שהוצא לגביו שיהיה חל לגביו צו איסור הלבנת הון.

אלי כהן: בסדר?

<קריאה: היא צודקת.

אלי כהן: רוני.

<רוני טלמור: ניצן תתייחס תיכף לנושא הצווים.

<רוני טלמור: אני רוצה להעיר לגבי הנושא של הסירוב הבלתי סביר כרגע.

<רוני טלמור: אני חושבת שזה אולי הלב של ההסתייגות משום שהתפקיד של אותה הוראה לגבי איסור בלתי סביר היא להבטיח שמאגדים שמעוניינים לפעול ועומדים בדרישות סבירות יוכלו לעבוד עם סולקים וסולקים לא יגידו להם לא סתם רק כדי למנוע תחרות.

<רוני טלמור: אני חושבת שזה מה שרוצים חברי הכנסת להגיע אליו.

<רוני טלמור: עכשיו עולה השאלה איך מסדירים את זה.

<רוני טלמור: הסירוב, אם הוא נעשה, נעשה בידי הסולק.

<רוני טלמור: הוא אומנם כלפי המאגד, אבל הוא נעשה בידי הסולק.

<רוני טלמור: רגולציה של סירוב של גורם מפוקח, האם הסירוב הזה הוא סביר או לא סביר, האם יש מאחוריו היגיון עסקי או אין מאחוריו היגיון עסקי סביר, הפיקוח לעניין הזה צריך להיעשות על-ידי מי שמפקח על אותו גורם שזה בנק ישראל.

<רוני טלמור: הסולקים מפוקחים על-ידי בנק ישראל.

אראל מרגלית: אני לא מסכים איתך.

אראל מרגלית: גם הבנקים לפעמים מפוקחים על-ידי הרשות לניירות ערך כשזה מגיע למסחר בבורסה, כי יש אופנים אחרים שבהם אנחנו רוצים לפקח עליהם.

אראל מרגלית: אז גם על זה בנק ישראל צריך לפקח?

אראל מרגלית: יש עוד כמה רשויות.

<רוני טלמור: אתה מדבר על חשבונאות.

אלי כהן: רוני, הבנו את הערתך.

<רוני טלמור: אני רוצה להציע לכם לפחות לחדד את זה באופן הבא: שבתור קו ראשון ייאמר, כפי שגם הוצע על ידנו, שהסירוב יפוקח על-ידי בנק ישראל בהסכמת שר האוצר ובאישור הכנסת, ורק בקו שני במידה ששר האוצר רואה שלא הוצאו כללים לעניין – זה על-ידי בנק ישראל – רק במקרה כזה הוא יוכל לבוא ולקבוע בעצמו כללים כאלה.

<רוני טלמור: אבל כן צריך, לדעתי, לתת לפיקוח על הבנקים ולנגידה הזדמנות לטפל בנושא הזה.

<רוני טלמור: הם גם אומרים שהם מעוניינים לטפל בזה.

<רוני טלמור: לכן, אין שום סיבה לעקוף את הסמכות ולהעביר אותה לגורם אחר.

אלי כהן: רוני, תודה.

אלי כהן: הלבנת הון, האם יש לך משהו להוסיף?

<ניצן וולקן: אני רק רוצה להבהיר לגבי תוכן צווי איסור הלבנת הון שאנחנו מדברים עליהם על אף שזה לא חלק מהנוסח שההסדרה תצטרך להיות מחמירה ופחות או יותר ברף שחל לגבי תאגידים בנקאיים, כי אחרת, להבנתי, ואולי בנק ישראל ירצה להתייחס גם לזה, לא ניתן יהיה לתת להם, לסולקים, פטור מחובות זיהוי נהנה שחלות עליהם.

<ניצן וולקן: הדבר הזה צריך להירשם לפרוטוקול ולהיות ברור מבחינת התוכן של צווי איסור הלבנת הון שיוצאו.

אראל מרגלית: אתם צדים את התחרות בזאבים, בזוגות.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: בונן, כן.

<יורם בונן: יורם בונן בשם ישראכרט.

<יורם בונן: אדוני, שני נושאים: ראשית, הקונספט של סירוב בלתי סביר הוא קונספט שקיים בעשרות דברי חקיקה.

<יורם בונן: אני לא מכיר דבר חקיקה שיש בו מין פירוט כזה – פשוט לכתוב את החוזה בין שני הצדדים באופן חד-צדדי בתוך החוק.

<יורם בונן: הקזואיסטיקה הזו של לקבוע מראש מה זה סביר ומה זה בלתי סביר - - - שוב, העניין הזה של סירוב בלתי סביר מופיע בהמון חוקים ואני לא מכיר אף חוק שמתיימר לחזות מראש שתי סיטואציות – זו נקודה ראשונה.

<יורם בונן: נקודה שנייה – אדוני, הטענה היא שכל המהלך הזה נועד כדי להפחית את העמלות לבתי עסק.

<יורם בונן: אני שואל, אם מסמיכים את שר האוצר לפקח על העמלה של הסולק, איפה הפיקוח על העמלה של המאגד?

<יורם בונן: מה עשינו בזה?

<יורם בונן: בכל פיקוח מחירים יש מחיר סיטונאי ויש מחיר קמעונאי, ואז אתה מבטיח את כל השרשרת.

<יורם בונן: מה עושים פה?

<יורם בונן: קוטמים את המרווח רק במקום אחד.

<יורם בונן: ואיך מבטיחים שזה מתגלגל לצרכן?

<יורם בונן: איך אפשר לטעון שההצעה הזו בכלל יש לה פוטנציאל להתגלגל לבתי העסק?

<יורם בונן: לכן, אדוני - - -

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: דיבר גם נציג מישראכרט, חזר על הדברים.

אלי כהן: תודה.

<יורם בונן: להשלים את זה.

אלי כהן: מי גברתי?

<הגר רובינשטיין-גלר: הגר רובינשטיין, היועצת המשפטית כאל.

<הגר רובינשטיין-גלר: כל המקרים שמתייחסים אליהם כאן כסירוב בלתי סביר זה בעצם ניסיון של חברה אחת לעגן את העמדה שלה בחקיקה ראשית בסכסוכים שקיימים היום, סכסוכים לגיטימיים, משפטיים.

<הגר רובינשטיין-גלר: אני רוצה לתת דוגמה.

<הגר רובינשטיין-גלר: סירוב בשל אשראי או הלוואה שנטל הספק.

<הגר רובינשטיין-גלר: אם בית עסק נותן הלוואה מסולק, כספי הסליקה מהווים בטוחה לאותה הלוואה.

<הגר רובינשטיין-גלר: מה מבקשים ממני כאן?

<הגר רובינשטיין-גלר: לאפשר למאגד להיכנס בנעלי הסולק בלי שום כל קשר להלוואה.

<הגר רובינשטיין-גלר: כלומר, לאבד את אותה בטוחה, לא לבקש שיפרעו קודם את אותה הלוואה לפני שמתקשרים עם המאגד.

<הגר רובינשטיין-גלר: זו רק דוגמה אחת לסירוב בלתי סביר שלא צריך להיכנס לתוך חקיקה ראשית.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: ברוך ורוני, אני רוצה את העזרה שלכם ותתייחסו לכל הנושא של הסירוב הבלתי סביר כך שהנוסח יהיה מקובל וסביר ושהפירוט שלו יהיה מקובל וענייני כפי שמקובל בעגה המשפטית עם הניסיון שלכם.

אלי כהן: אני מבקש אם כך שהנוסח כמובן שהציע חבר הכנסת מרגלית יחד עם חבר הכנסת אשר וחבר הכנסת מועלם שלא כאן ואחרים שהצטרפו הוא מקובל, בכפוף להתאמות, ברוך, שאתה אמרת, ובכפוף לתוספת שיחד אתה מתייעץ עם רוני בעניין הנושא של הסירוב הבלתי סביר.

אלי כהן: תהיה רק סוגיה אחת שחברי הכנסת יחליטו לגביה מחר ב-17:30 והסוגיה תהיה האם לצורך העניין זה נקבע על-ידי שר האוצר בהתייעצות עם בנק ישראל או האם זה נקבע בהסכמה.

אלי כהן: נוסח הסעיף נכנס, ואז לצורך העניין אנחנו נצביע רק על הסעיף הזה.

אלי כהן: חבר הכנסת אשר, אני אדבר איתך.

אלי כהן: האמן לי, כל דבר בעתו.

<אתי בנדלר: אני גם מבקשת להבהיר שנסיבות שבהן רואים סירוב כסירוב בלתי סביר ניתן יהיה להוכיח ההיפך – שבנסיבות העניין הסירוב הזה היה סביר.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שהחזקה הזו לא תהיה חזקה חלוטה אלא חזקה שניתנת לסתירה.

<אתי בנדלר: זה צריך להיות ברור.

אלי כהן: אוקי.

אלי כהן: אם כן, אני חוזר שוב.

אלי כהן: מחר לא יהיה דיון בנושא הזה.

אלי כהן: הדיון מוצה, ואפילו יותר זמן ממה שחשבנו בנושא המאגדים.

אלי כהן: ההתייחסות תהיה רק התייעצות או בהסכמה.

אלי כהן: יצביעו על זה חברי הכנסת.

אלי כהן: מה שחברי הכנסת יצביעו זה מה שיהיה.

אלי כהן: הנושא האחרון היום הוא נושא ה-Read Only.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, בבקשה.

חיים ילין: כבוד היושב-ראש, הסעיף הזה בא יחד עם התשתיות ויחד עם המידע.

חיים ילין: אלו שני משתנים שבלעדיהם התחרות לא תקרה בכלל.

חיים ילין: לכן, אנחנו הכנסנו את זה פה.

חיים ילין: גם עודד בטח בנוסח כזה או אחר.

חיים ילין: הנוסח שלי נוסח פה ב-7(3), ואני אקריא את זה.

חיים ילין: המטרות – אני אומר:

חיים ילין: על מנת לאפשר הקטנת עמלות הבנקים ולהגביר את התחרות יש להכניס בחוק הקמת ממשק להשוואת מחירים לשירותים פיננסיים.

חיים ילין: רק בצורה של שקיפות ניתן יהיה להגביר את התחרות.

חיים ילין: לכן, ישנה חשיבות מכרעת להוסיף את הסעיף.

חיים ילין: זה המבוא לחוק עצמו.

חיים ילין: לאחר סעיף קטן (4) יתווסף סעיף 16יא שכותרתו:

חיים ילין: חיפוש והשוואת עלויות שירותים פיננסיים: א.

חיים ילין: הבנקים יקימו בתוך שלושה חודשים מתחילת חוק זה ממשק המאפשר לגופים המשווים עלויות, שירותים פיננסיים ללקוחות, לקבל לפי בקשה בכתב של לקוח הרשאה לקריאה בלבד של המידע המצוי בחשבון הלקוח בבנק.

חיים ילין: 1.

חיים ילין: הבנקים יפתחו לכל משתמש סיסמא המאפשרת לקריאת מידע בלבד, אשר תהיה ניתנת להעברה לצדדים שלישיים.

חיים ילין: 2.

חיים ילין: מפרט הממשק יוגדר על-ידי המפקחת על הבנקים בהתייעצות עם ועדת היישום, להלן - ועדת היישום שעדיין לא דנו עליה ועוד לא הוספנו עדיין את שלושת האנשים שאנחנו רוצים.

חיים ילין: ב.

חיים ילין: הבנקים יתמכו בממשק API שיוגדר על-יד הפיקוח על הבנקים.

חיים ילין: דרך הממשק תוכל חברת צד שלישית שהוסמכה לכך על-ידי הפיקוח לבצע פעולות בנקאיות עבור לקוחות הבנקים.

חיים ילין: בפשטות מה שאנחנו רוצים זה בדיוק כמו שאנחנו רואים, שדרך אגב, זה קרה לפני שבוע.

חיים ילין: מתי זה קרה לביטוח, ההשוואה?

חיים ילין: זה מה שאנחנו רוצים, שתהיה אפשרות להשוות.

חיים ילין: לצורך העניין, אני מבקש.

חיים ילין: זה כל הגופים הפיננסיים, לא רק המערכת הבנקאים.

חיים ילין: ברוך, הגופים הפיננסיים, לצורך העניין, זה גם אגודות אשראי וכל גוף פיננסי שהוא נותן הלוואות ומקבל הלוואות.

חיים ילין: הדבר הזה מאוד חשוב בשביל שנוכל להשוות.

חיים ילין: ברוך, לכן זה גם נוגע לאגודות האשראי.

חיים ילין: כמו התשתיות גם המידע.

חיים ילין: פה זה נוגע אליהם.

חיים ילין: אתה מולי, ובצד הזה כשאני מדבר אז אני מפחד לדבר כי הולכים.

חיים ילין: אז אני לא מדבר.

אלי כהן: חבר הכנסת ילין, תודה.

אלי כהן: ארצה לתת לארז קמיניץ ממשרד המשפטים להתייחס.

אלי כהן: ארז יגיד כמה דברים כדי לעשות לנו קצת סדר.

אלי כהן: יש עוד הסתייגויות של חברי כנסת שכולן מדברות על אותו נוסח.

אלי כהן: אני אקריא נוסח אחר שגם הוא כאמור נמצא באתר הוועדה והוא אומר:

אלי כהן: תאגיד בנקאי ינפיק לכל לקוח אם ביקש זאת סיסמא המאפשרת גישת קריאה בלבד לחשבונו האישי ללא אפשרות לביצוע פעולות בחשבון.

אלי כהן: קיבל אדם את הסכמתו של לקוח, תאגיד בנקאי, לעשות שימוש בסיסמא לא יעשה בה שימוש דרך עיסוק, אלא אם מתקיימים בו: הוא נרשם בהתאם לחוק הגנת הפרטיות, לא הורשע בעבירה.

אלי כהן: יש כאן פירוט נוסף.

אלי כהן: הסכמת הלקוח תינתן על-ידי טופס מקוון שיקבע השר בהתייעצות עם הנגיד בתוך שלושה חודשים.

אלי כהן: ביטל הלקוח את הרשאתו לסיסמא לא יעשה שימוש במידע והוא יבער את כל המידע אשר היה ברשותו.

אלי כהן: אני רוצה לעשות סדר מסוים בדברים שנאמרו כאן ועל רקע שיחות פנימיות שהתקיימו גם מול בנק ישראל וגם מול משרד האוצר.

אלי כהן: אחד, אנחנו כן נאפשר את הנושא של גישה למידע בלבד.

אלי כהן: זה העיקרון הראשון שאמרנו - קריאה בלבד.

אלי כהן: אותו גוף שיוכל לעשות את זה יהיה גוף מפוקח שמי שיקבע את הפיקוח שלו יהיה שר האוצר.

אלי כהן: הדבר הבא שאמרנו הוא שלצורך העניין לקוח יהיה חייב לתת הסכמה מפורשת לעשות.

אלי כהן: זה יהיה opt in ולא opt out.

אלי כהן: זאת אומרת, לבוא ולהסכים בצורה של הרשאה מפורשת ולבוא ולתת את הדבר הזה.

אלי כהן: דיברנו על סוגי השירותים שאותו גוף יוכל לבוא ולהציע במסגרת אותו שירות.

אלי כהן: השירותים שאנחנו דיברנו שהוא יוכל לבוא ולהציע זה הנושא של עמלות מכל סוג שהן, גם עמלות עו"ש, גם עמלות ניירות ערך, ואם אני שוכח איזה עמלה אז תוסיפי.

אלי כהן: לצורך העניין, עמלות מכל סוג שהן.

אלי כהן: הדבר הבא - זה יתייחס גם לנושא של ריבית זכות ויתייחס לנושא של ריבית אוברדרפט.

אלי כהן: הנושאים האלה ייקבעו תוך שלושה חודשים על-ידי שר האוצר ושרת המשפטים בהתייעצות עם בנק ישראל.

אלי כהן: הרחבת השירותים מעבר לשירותים שציינתי כאן תהיה טעונה את הסכמת בנק ישראל.

אלי כהן: כלומר, את השירותים האלה שאמרתי יהיו חייבים לבוא ולנסח שר האוצר ושרת המשפטים.

אלי כהן: הרחבת השירותים האלה תהיה טעונה הסכמת בנק ישראל.

אלי כהן: בקביעת הוראותיהם של שר האוצר ושר המשפטים זה יהיה בשים לב לחוק נתוני אשראי.

אלי כהן: כלומר, שהוא לא יהיה במצב שהוא סותר אותו, דורס אותו, או משהו באופן כזה.

אלי כהן: לצורך העניין, אלו ההסכמות.

אלי כהן: ארז, אני רוצה לעדכן אותך שהיתה לי היום שיחה עם בנק ישראל.

אלי כהן: בנק ישראל - לגבי האוברדרפט לא ראיתי התנגדות.

אלי כהן: הם היו רוצים שזה יהיה בהסכמת האוצר, המשפטים ובנק ישראל.

אלי כהן: אני מזכיר שרק שירותים נוספים יהיו בהסכמת שלושת הגופים האלה.

אלי כהן: אז זה ההבנות, ואותן אני מבקש, גברתי.

אלי כהן: כמובן אם הם יעבירו נוסח – טוב.

אלי כהן: אם לא – לנסח על בסיס העקרונות האלה, אלא אם כן תהיה הסתייגות כזו או אחרת.

חיים ילין: אלי, אני מודיע לך שאני מוכן להתפשר על כל דבר, בתנאי שהבסיס מתקיים.

חיים ילין: זאת אומרת, אם לא יהיה Read Only אז חבל על הזמן.

חיים ילין: ואם תהיה על איזה סוג עמלות ועל איזה סוג ריביות ואיך זה יהיה, והניסוח פחות מדאיג אותי, אלא קודם כל שתהיה השוואה ושקיפות כלפי האזרחים.

אלי כהן: בסדר גמור.

<אתי בנדלר: אדוני - אני מניח שירשה לי להביע את עמדתי.

אלי כהן: ברור, ברור.

<ארז קמיניץ: אדוני, אני מבקש להתייחס.

<ארז קמיניץ: נתחיל מכך שהשיטה הזו או השירות הזה שחברי הכנסת ביקשו לא נדון בהצעה הממשלתית.

<ארז קמיניץ: למעשה, זו הצעה של חברי הכנסת להוסיף להצעה הממשלתית.

<ארז קמיניץ: ההמלצה בדוח שטרום היתה לבחון את הנושא על כרעיו ועל כל הדקויות שבו בצוות שיוקם ונקצבה לו תקופה של 12 חודשים לבחון את כל המשמעויות של הדבר הזה, לרבות היבטים בין-לאומיים כאלה ואחרים או כללים שנקבעו בחו"ל בעניין הזה.

<ארז קמיניץ: אבל אנחנו מבינים שחברי הכנסת לוחצים, ובעיקר חבר הכנסת ילין.

חיים ילין: מה "לוחצים"?

חיים ילין: אנחנו לא לוחצים, באנו לעבודה.

<ארז קמיניץ: אמרתי רוצים.

חיים ילין: יש לנו פה בעיות שמיעה עד שזה מגיע.

<ארז קמיניץ: יש לי בעיה בין רי"ש ו-למ"ד.

<ארז קמיניץ: בסופו של דבר, אנחנו מבינים שיש רצון של חברי הכנסת להידרש לנושא כבר עכשיו ולא בעוד תקופה.

<ארז קמיניץ: לכן, בשים לב לרצון הזה ובשים לב לבקשה הזו של הכנסת אנחנו נדרשנו לשיח הפנימי אצלנו.

<ארז קמיניץ: קיימנו שיח כזה, אדוני, גם איתך, גם עם משרדי הממשלה השונה.

<ארז קמיניץ: התוצאה שהגענו אליה כרגע מבחינתנו היא תוצאה שמנסה לייצר את המיטב על מנת לאפשר את השירות הזה.

<ארז קמיניץ: כמו שאנחנו הבנו את השירות, הבנו שהוא כולל בחובו שני אלמנטים משמעותיים: השוואה של עמלות והשוואה של ריביות זכות, ואולי גם עמלות על שירותי עו"ש.

<ארז קמיניץ: אנחנו עד עכשיו לא הבנו לעומק האם השירות הזה נדרש גם להשוואה של ריביות בכלל באופן כללי, וכנראה שהשירות הזה מאפשר גם השוואה של ריביות על העו"ש או על מסגרת האוברדרפט.

<ארז קמיניץ: אבל יש כאן שתי בעיות משמעותיות ואני חייב לשים עליהם את הדגש כדי שחברי הכנסת החפצים מאוד במתן השירות יבינו את הקשיים שיש בדבר הזה מבחינתנו.

<ארז קמיניץ: אנחנו לא ממציאים קשיים, אנחנו משקפים את הקשיים כפי שאנחנו רואים.

<ארז קמיניץ: קושי ראשון הוא חיוב משמעותי מאוד בפיקוח.

<ארז קמיניץ: הרי אנחנו לא רוצים שהמידעים האלה שהם עדינים - - -

אלי כהן: מקובל.

אלי כהן: שר האוצר ושרת המשפטים יקבעו מי.

<ארז קמיניץ: אני אומר, הקשיים בפיקוח הם משמעותיים מאוד.

<ארז קמיניץ: אתם צריכים להבין שהמידעים שיועברו בדרך הזו הם יהיו מידעים סופר רגישים.

<ארז קמיניץ: כל נכסיו של אדם, כל הנכסים הפיננסיים, כמות המידע שתועבר בדרך הזו יכולה להיות – אל"ף, גדולה מאוד, ובי"ת, רגישה מאוד.

<ארז קמיניץ: כאשר אני שומע כל הזמן את הטיעונים אני מעביר את זה לחבר או לבן משפחה, זה לא אותו דבר כשבצד השני של העברת המידע יש גוף עסקי שרוצה לעשות כסף מהמידע הזה.

<ארז קמיניץ: אנחנו חייבים להבין עד כמה אנחנו רוצים שהשימוש במידע הזה ייעשה בצורה מדודה ונכונה לטובת הלקוח.

<ארז קמיניץ: אני לא מדבר כרגע לטובת אף אחד אחר.

<ארז קמיניץ: הכיוון הוא כיוון של טובת הלקוח.

<ארז קמיניץ: להגיד: אנחנו רוצים להגביר תחרות - כולנו רוצים.

<ארז קמיניץ: רק צריך לשמור גם שהתחרות הזו לא תגרוס לחלוטין את פרטיותו של אדם.

<ארז קמיניץ: מה נובע מכך?

<ארז קמיניץ: נובע מכך הוראות פיקוח משמעותיות.

<ארז קמיניץ: הוראות הפיקוח כפי שאנחנו מכירים אותן, ומשרד המשפטים עוסקים הרבה בשאלת תורות הפיקוח באופן כללי אין יכולת לייצר גוף פיקוחי בלי לקבוע דברים מסוימים בחקיקה ראשית.

<ארז קמיניץ: ומכאן שיש הכרח לייצר שורה של הוראות בחקיקה ראשית.

<ארז קמיניץ: הואיל וחברי הכנסת מאוד רוצים לייצר את השירות הזה, אנחנו נדרשנו כבר לשיח על הוראות פיקוח משמעותיות שחייבות להיות בחקיקה ראשית.

<ארז קמיניץ: עשינו את העבודה המאומצת.

<ארז קמיניץ: יש לנו תחילתו של נוסח בעניין הזה, ואנחנו נוכל להגיד לכנסת איזה דברים משמעותיים חייבים להיות בפיקוח שיהיו בחקיקה ראשית.

<ארז קמיניץ: יש דברים שאי-אפשר לקבוע בתקנות.

<ארז קמיניץ: איסור ניגוד עניינים, איסור, למשל, על כך שנותן השירות הזה ימליץ נגיד על בנק או גוף פיננסי שבו אפשר לקבל את העמלות הנמוכות.

<ארז קמיניץ: אבל אנחנו חוששים ממצב שבו אותו גוף שנותן את השירות ימליץ על בנק פלוני כי הוא בקשר עסקי אתו, והקשר העסקי בין נותן השירות לבין הבנק הפלוני יעוות את שיקול הדעת.

חיים ילין: אבל אם זה הכי זול?

חיים ילין: תשמע, אתה לא שולט על כל העולם.

חיים ילין: ארז, ברמה הזו אסור לחיות כי זה מסוכן, ואני אומר לך את זה באמת.

אלי כהן: ארז, היום עושים את זה בחברות הביטוח, אגב.

אלי כהן: זה קיים מה שאתה אומר?

אלי כהן: היום עושים את זה בחברות הביטוח, זה קיים.

אלי כהן: אז תעתיק.

<ארז קמיניץ: בסדר, אבל יש הוראות פיקוח בעניין הזה.

אלי כהן: גם כאן אנחנו נותנים פיקוח.

<אתי בנדלר: לא, בחקיקה ראשית.

<ארז קמיניץ: אז אם מוסכם שנכניס את הוראות הפיקוח האלה אין בעיה.

<ארז קמיניץ: רק צריכים להבין.

<ארז קמיניץ: חבר הכנסת ילין, כשאנחנו נציע את ההצעות לעניין הפיקוח אני יודע מה יקרה.

<ארז קמיניץ: כשנציע את ההצעות לעניין פיקוח אתם תגידו שזה יותר מדי.

<ארז קמיניץ: לכן, אני רוצה להסביר מאיפה זה נובע.

חיים ילין: אני כבר הבנתי, הבנתי.

<ארז קמיניץ: כאשר נותן שירות מציע ללקוח להתקשר בעמלות, נגיד לעבור מבנק פלוני או בנק אלמוני בגלל עמלות נמוכות יותר, אני צריך להיות שקט שהוא הציע לו כי זה באמת טוב ללקוח ולא משום שלנותן השירות הזה יש קשר עסקי עם הבנק שעליו הוא המליץ כזה שאומר: ככל שאתה תביא לי יותר לקוחות, ככה אתה - נותן השירות - תקבל.

חיים ילין: ארז, יש לי רשימה של כל מי שעבד בבנק ישראל ועבר למערכת הבנקאית.

חיים ילין: לדעתי, זה הרבה יותר מסוכן ממה שאתה אומר.

<ארז קמיניץ: מה זה קשור?

חיים ילין: זה קשור, זה קשור.

חיים ילין: הכול מסוכן, מה לעשות?

אלי כהן: ארז, אל תתייחס.

<ארז קמיניץ: אז זה נקודה אחת.

<ארז קמיניץ: בסדר, נתווכח על הוראות הפיקוח.

<ארז קמיניץ: אני אומר לכם שלמשרד המשפטים חשוב מאוד לייצר הוראות פיקוח שיאפשרו את השירות, מצד אחד.

<ארז קמיניץ: מצד שני, לא יפגעו בלקוחות.

<ארז קמיניץ: זה מה שמעניין.

<ארז קמיניץ: רוצים את השירות הזה ללקוח?

<ארז קמיניץ: זה מצוין, אנחנו בעד.

<ארז קמיניץ: אנחנו רק רוצים למנוע מצב שבו לקוחות יהיו בסיטואציות קשות כאשר מידע מאוד רגיש ועדין שלהם עובר לגופים שהם לא מספיק מהימנים, לגופים שפועלים בניגוד עניינים ולגופים שיפגעו בלקוח יותר מאשר יעזרו לו.

<ארז קמיניץ: את משרד המשפטים זה מעניין.

<ארז קמיניץ: יהיה ביטוי לזה בהוראות שאנחנו חושבים שצריכות להיכנס.

<ארז קמיניץ: אני חשבתי שיש על זה סיכום ברור.

<ארז קמיניץ: הרי אף אחד לא רוצה שהמידע הזה יעבור כדי שאחר כך יציעו לאיש זקן - - -

אלי כהן: ארז, יש סיכום, ואנחנו שוב אומרים את הדבר הבא: יהיה פיקוח.

<ארז קמיניץ: מאה אחוז.

<ארז קמיניץ: לא שמעתי בסיכום בדיוק שציינת את המשמעות.

אלי כהן: אמרתי באחד הסעיפים שזה יהיה גוף מפוקח.

<ארז קמיניץ: כן, אבל אי-אפשר לעשות הכול בתקנות.

<ארז קמיניץ: אמרתי, ואנחנו נציע הצעה בעניין הזה - זה דבר אחד.

<ארז קמיניץ: הדבר השני הוא שאלת הצעת אשראי.

<ארז קמיניץ: השאלה עד כמה השירות הזה, המשמעות שלו היא לאפשר השוואות לעניין מתן אשראי.

<ארז קמיניץ: כמו שאנחנו הבנו, השירות הזה לא נועד בשביל לתת אשראי.

<ארז קמיניץ: אולי הדבר היחיד שיש בו ממשק מסוים כזה או אחר זה לעניין מסגרת העו"ש והריבית שניתנת במסגרת העו"ש שגם זה סוג של אשראי.

<ארז קמיניץ: אבל זה הממשק היחיד שיש לשירות הזה כרגע.

<ארז קמיניץ: כך אנחנו מבינים את סוג השירות הזה שניתן על ידי Read Only, וזה מה שהוסבר לנו.

אלי כהן: ארז, איפה הבעיה?

<ארז קמיניץ: הבעיה היא שבנוסח שהקראת אתה פותח אופציה לייצר הלימה בין השירות הזה לבין השירות שניתן לפי חוק שירות נתוני אשראי.

<ארז קמיניץ: אמרת: בשים לב לחוק שירות נתוני אשראי, לא אמרת בזה שאם יהיה איזשהו ממשק או - - -

אלי כהן: אמרתי שמעבר לשלושת השירותים האלה תהיה הסכמה בין שלושת הגופים.

<ארז קמיניץ: לא, אבל כשאתה אומר: תהיה הסכמה בין שלושת הגופים האלה, מניה וביה אתה אומר בוודאי ההסכמה הזו יכולה לייצר עוד שירותים שהם - - -

אלי כהן: נכון.

<ארז קמיניץ: איזה שירותים?

<ארז קמיניץ: מתן אשראי?

אלי כהן: כל השירותים, כל השירותים.

אלי כהן: ארז, אגיד לך מה המטרה.

<ארז קמיניץ: רגע, סליחה.

<ארז קמיניץ: אם זה מתן אשראי אני רק אגיד.

<ארז קמיניץ: אנחנו מתנגדים וזה גם בניגוד לסיכום.

<ארז קמיניץ: כי אם זה מתן אשראי - - -

אלי כהן: ארז, אבל זה רשום בהסכמה.

<ארז קמיניץ: לא רשום בהסכמה.

<ארז קמיניץ: ברגע שאתה אומר, ודיברנו על זה, בחקיקה ראשית שאפשר להסכים על שירותים נוספים, אתה צריך להסביר מדוע אתה לא מסכים לשירותים הנוספים האלה ככל שמדובר בהסכמה של שרים ובתקנות.

<ארז קמיניץ: הרעיון הוא שבחקיקה ראשית אנחנו נאמר באופן עקרוני ועקבי ונחרץ שהשירות הזה הוא לא שירות חופף לשירות שניתן לפי חוק שירות נתוני אשראי.

<ארז קמיניץ: זה צריך להיאמר בחקיקה ראשית, לא בתקנות.

<ארז קמיניץ: אם זה לא ייאמר בחקיקה ראשית אחר כך בתקנות יהיה מאוד קשה להגיד את זה.

<ארז קמיניץ: אחר כך בתקנות יפנו לשרת המשפטים ויגידו לה: למה את מתנגדת למתן אשראי?

<ארז קמיניץ: המחוקק הראשי אפשר את זה.

<ארז קמיניץ: אנחנו מתנגדים, שוב בשלב הזה עד שלא בדקנו את הדבר הזה לעומקו, אבל גם אחרי - - -

אלי כהן: ארז, לכן רשום: בהסכמה.

אלי כהן: בהסכמה זה אומר שיש לה את הזכות להסכים ויש לה את הזכות לא להסכים.

<ארז קמיניץ: לא, אבל אין לה את היכולת להגיד שהיא מתנגדת לזה - - -

אלי כהן: ארז, אנחנו כאן חלוקים מקצועית.

<ארז קמיניץ: אנחנו חלוקים מקצועית, אבל תן לי להסביר.

אלי כהן: אסביר לך, ארז.

אלי כהן: אתה לצורך העניין מגיע מהצד של הייעוץ המשפטי, ושמעת גם מגורמים מקצועיים שלמיטב הבנתי אין שום בעיה לתת גם את הנושא של האשראי בדברים אחרים.

אלי כהן: לכן, כאן לצורך העניין אנחנו אומרים שוב.

אלי כהן: אם, ואנחנו מאמינים שיהיה את הזמן כן לאפשרות לבוא ולהרחיב את השירותים.

<ארז קמיניץ: אוקי, אז אני רק אסביר מדוע אנחנו מתנגדים.

<ארז קמיניץ: קודם כל, חשבתי שזה מסוכם.

<ארז קמיניץ: אבל אם לא מסוכם, נסביר שוב.

אלי כהן: אבל מה זאת אומרת?

אלי כהן: יש זכות וטו לשרה שאתה עובד אצלה.

<ארז קמיניץ: הסברתי שאם אתה לא אומר את זה בחקיקה ראשית ומאפשר את זה אחר כך כזכות וטו בתקנות, שרת המשפטים, נגיד, שתרצה לתת זכות וטו או שנגידת בנק ישראל ירצו לתת, הם יצטרכו להסביר מדוע.

אלי כהן: טוב מאוד, שיסבירו מדוע.

אלי כהן: לא אתה אישית, אני יודע שכוונותיך טובות.

אלי כהן: אתה יודע מי מעלה חשש כשיגידו - - -, למה להסביר מדוע?

אלי כהן: ואז תצטרכו להרחיב את הדברים.

אלי כהן: בדיוק בגלל זה.

אלי כהן: הרי אם אתה כל כך יציב במה שאתה אומר, למה אתה חושש?

אלי כהן: למה אתה חושש?

אלי כהן: הרי יש לך זכות וטו.

אלי כהן: אתה יודע למה אתה חושש?

אלי כהן: כי לא תוכלו לעמוד כנגד ההיגיון הכלכלי.

<ארז קמיניץ: אין בעיה, אפשר גם להגיד, אדוני, באותה שמבטלים את חוק שירות נתוני אשראי.

<ארז קמיניץ: אפשר לעשות את זה.

אלי כהן: לא, זה לא חופף.

אלי כהן: זה שירותים שונים.

<ארז קמיניץ: אם זה לא חופף, אז ממה נפשך?

<ארז קמיניץ: אם זה לא חופף מה אכפת לכם?

אלי כהן: אז ממה אתה חושש?

אלי כהן: אני נותן לך את זכות הווטו, ממה אתה חושש?

<ארז קמיניץ: אני שואל אותך.

<ארז קמיניץ: האמירה הזו של זכות וטו היא אמירה שהיא נכונה עד גבול מסוים כי בסופו של דבר כאשר חקיקה ראשית נותנת סמכות רחבה למחוקק המשנה להחליט מדוע כן או מדוע לא שירות כזה או שירות אחר, אמירה של מחוקק המשנה אני לא נותן את השירות הזה של נגיד מתן אשראי - - -

אלי כהן: לא אמרנו איזה שירותים.

אלי כהן: אמרנו שירותים נוספים שתוכלו להרחיב.

<ארז קמיניץ: בסדר, אבל כולנו יודעים על מה אנחנו מדברים.

<ארז קמיניץ: בחוק שירות נתוני אשראי, אדוני, נעשו איזונים - - -

<אתי בנדלר: חוק נתוני אשראי, ארז.

<ארז קמיניץ: תודה.

<ארז קמיניץ: חוק נתוני אשראי, סליחה.

<ארז קמיניץ: בחוק נתוני אשראי, נעשו איזונים, אדוני, מאוד מאוד משמעותיים בין הצורך בקידום תכליות החוק שזה תחרות בעיקר ויציבות של הבנקים, אבל בעיקר תחרות, והאיזונים המאוד משמעותיים שנעשו, למשל, קבעו: אחד, מאגר המידע יהיה בגוף מדינתי , בהקשר הזה בנק ישראל.

<ארז קמיניץ: שתיים, למשל, סוג המידעים שאפשר יהיה להעביר הוא מוגבל.

<ארז קמיניץ: למשל, נכסים לא עוברים לשם.

<ארז קמיניץ: נכסים, היינו, כמות הפיקדונות - - -

<קריאה: - - -

אלי כהן: אני מבקש לא להפריע לו.

<ארז קמיניץ: למשל, הפיקדונות וניירות הערך וכו', הנתונים האלה לא עוברים כי התפיסה היתה שלצורך מתן אשראי הסוג הזה של מידע הוא לא נדרש בהעברתו.

<ארז קמיניץ: ואם הוא לא נדרש בהעברתו - - - אדוני, חייבים להבין את הדברים.

<ארז קמיניץ: זה לא יעזור, אני אתעקש על זה כדי שחברי הכנסת יבינו.

<ארז קמיניץ: תחליטו אחר כך מה שאתם רוצים.

<ארז קמיניץ: אתם חייבים להבין.

<ארז קמיניץ: מבחינתנו, לפחות, מבחינת אינטרס שמשרד המשפטים אמון עליו, העובדה שאתה מעביר מידע צריכה להתממשק או להיות מסונכרנת עם סוג השימוש שנעשה במידע הזה ועם התכלית למידע הזה.

<ארז קמיניץ: אז אם הסכמנו שלטובת אשראי לא צריך להעביר מידע על נכסים, אלא מה שצריך לעשות זה להעביר מידע על היכולת של אדם להשיב את ההלוואות שהוא - - -

אלי כהן: זה אתם יכולים לקבוע בתקנות?

<ארז קמיניץ: שוב, אני רוצה להסביר.

<ארז קמיניץ: אם לשם הגענו והתוצאה היתה שאנחנו לא מעבירים את המידע - - - דרור, אני לא הפרעתי לך.

<דרור שטרום: לא הפרעתי לך.

<ארז קמיניץ: לא, אני רוצה שחברי הכנסת ישמעו.

אלי כהן: ארז, שומעים.

<דרור שטרום: הוא רוצה בלעדיות.

<ארז קמיניץ: נכון, אני רוצה בלעדיות על הקשב של היושב-ראש.

אלי כהן: ארז, אתה צודק.

אלי כהן: אנחנו איתך, בהחלט.

<ארז קמיניץ: אדוני, אני חשבתי שהכול סוכם.

אלי כהן: סוכם, כל מה שאמרתי סוכם.

<ארז קמיניץ: לא, ממש לא.

אלי כהן: סוכם.

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: אבל חייבים להבין את הנקודה הזו כי בסופו של דבר אם האיזון שנבחר בחוק שירות נתוני אשראי לצורך הצעת אשראי היה מידעים עד גבול מסוים.

<ארז קמיניץ: כי הובהר והוסבר שאין צורך במידעים נוספים, אין צורך לפגוע בפרטיות של אדם בצורה נוספת, אין צורך לעשות אבחנה בין מעמד בינוני-נמוך או מעמד בינוני פחות נמוך - - -

אלי כהן: ארז, בגלל זה קבענו שההסכמות יהיו שזה יהיה בהסכמת שרת המשפטים על מנת שהיועצים המשפטיים במשרד המשפטים יוודאו שפרטיותו נשמרת, שנקבע מפקח, שזה במאגרי המידע, ועובר רק המידע הרלוונטי.

<ארז קמיניץ: ההוראה העקרונית בחוק נתוני אשראי אמרה שאני לא צריך לדעת כמה נכסים יש לאדם כדי לדעת אם אני יכול לתת לו הלוואה או לא יכול לתת לו הלוואה, או לתת לו את ה- score שלו עד כמה הוא מחזיר הלוואות.

<ארז קמיניץ: ואם עכשיו, למשל, אני דרך השירות הזה כן אבקש לבדוק את הנכסים שלו, אז מעמד בינוני-נמוך, למשל, או פחות מנמוך, יהיה במצב יותר קשה מאשר מי שיש לו נכסים.

אלי כהן: ארז, אני מזכיר לך שוב גם אחד מהסעיפים שהקראתי.

אלי כהן: זה לבקשת הלקוח.

אלי כהן: זאת אומרת, אם הלקוח לא רוצה, אין את השירות.

אלי כהן: אחד, הלקוח צריך לרצות, והלקוח צריך לבחור את השירות – רק אם זה יותר זול לו.

<ארז קמיניץ: אם אתה חושב שבקשת הלקוח ממרקת את כל הפגיעות בפרטיות באשר הן וממרקת את העובדה שכרגע יש לנו - - -

אלי כהן: ארז, לא, לא.

אלי כהן: אני עניתי לך על אל"ף, אתה עונה לי על בי"ת.

אלי כהן: אתה אמרת: זה יפגע באוכלוסיות החלשות.

אלי כהן: אני אמרתי לך שני דברים: אחד, השירות הוא וולונטרי, וסביר להניח שאתה תשתמש בשירות רק אם אתה מצליח לבוא ולטייב את מצבך.

<ארז קמיניץ: גם ההלוואה היא וולונטרית, מה זאת אומרת?

<ארז קמיניץ: גם לבקש הלוואה זה וולונטרי.

<ארז קמיניץ: לא תמיד אני צריך לבקש הלוואה.

אלי כהן: כל השירות עצמו הוא רק אם הלקוח רוצה.

<ארז קמיניץ: בסדר, אבל ברור שכשאני בא לבקש הלוואה אז מה זה אני רוצה?

<ארז קמיניץ: החיים מחייבים אותי לקחת הלוואה, אחרת אני נמצא בפשיטת רגל.

חיים ילין: מאיפה אני לוקח אותה, ארז?

חיים ילין: תסביר לי.

חיים ילין: אני צריך עכשיו הלוואה דחופה עכשיו, מאיפה אני לוקח אותה?

אלי כהן: זה הרבה יותר מגן על הפרטיות מנתוני אשראי כי בנתוני אשראי אוספים עליך מידע בלי שאתה בכלל יודע או רוצה.

<אתי בנדלר: אבל זה רק חלק קטן מהסיפור.

<ארז קמיניץ: זה אחת הסיבות, זה רק אחת הסיבות שבגללה נוצר האיזון המאוד מאוד עדין.

<ארז קמיניץ: על מה אנחנו מתווכחים?

<ארז קמיניץ: בסופו של דבר אני הבנתי שהשירות שנותן Read Only שאנחנו לא מכירים אותו לעומק, אדוני, הכנסת ביקשה ואנחנו ניסינו בזמן הקצר מאוד שהיה לנסות ולהבין מהו השירות.

<ארז קמיניץ: אבל אתם בעצמכם אומרים שהשירות הוא לא שירות של מתן אשראי.

<ארז קמיניץ: המקסימום שיש בו - - -

חיים ילין: לא, לא נכון.

חיים ילין: אין דבר כזה.

אלי כהן: לא, זה לא מה שאמרנו.

אלי כהן: אתה אמרת, ארז, על מנת לא לפגוע בחוק נתוני אשראי שזה לא יהיה לאשראי.

<ארז קמיניץ: אמרתם לנו.

<ארז קמיניץ: חבר הכנסת כהן, להזכיר לך את השיחה הארוכה בעניין הזה?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: ארז, אתה רוצה שנסכים לכל האשראי על גווניו?

אלי כהן: אני מסכים.

<ארז קמיניץ: לא.

<ארז קמיניץ: חבר הכנסת כהן, אני הבנתי ששירות של Read Only, מה שיש בו או מה שרוצים דרכו להשיג זה לייצר תחרות - -

<קריאות: נכון.

<ארז קמיניץ: - - התפעול של הלקוח את חשבון העו"ש שלו - זה הסלוגן שאני הבנתי.

<קריאות: שהלקוח יראה הכול.

חיים ילין: עזוב, לא של העו"ש.

חיים ילין: עזוב עו"ש.

<רן מלמד: בנק ישראל כבר מאפשר את זה - - -

אלי כהן: סליחה, לא להפריע לו.

<ארז קמיניץ: מה שאנחנו הבנו, ומה שאני חשבתי שמסוכם, שבשום פנים ואופן לא תהיה פגיעה באיזונים שנקבעו בחוק שירות נתוני אשראי.

אלי כהן: זה מקובל.

<ארז קמיניץ: אם זה מקובל אז אנחנו לא - - -

<אתי בנדלר: זה לא נותן ביטוי לזה, אני מבקשת להשלים.

<ארז קמיניץ: - - - אומרים שיכולה להיות פגיעה בחוק נתוני שירות אשראי אם השרים יסכימו אחר כך.

<ארז קמיניץ: אז אני את הדבר הזה לא יכול לקבל.

<ארז קמיניץ: כי בסוף אם אתה אומר שאין פגיעה בחוק שירות נתוני אשראי בחקיקה ראשית אז תאמר את זה: אין פגיעה.

אלי כהן: אז השרים יוכלו להסכים לשירותים נוספים שלא פוגעים בחוק נתוני אשראי.

<ארז קמיניץ: שלא פוגעים בחוק שירות נותני אשראי.

<ארז קמיניץ: זאת אומרת, שהם לא יוכלו להסכים על הצעת אשראי.

<ארז קמיניץ: הדבר הזה צריך להיות ברור.

אלי כהן: ארז, זה שירותים שונים שקיימים לצורך העניין בכל העולם המערבי, וניתן לך גם דוגמאות ושמות של חברות.

אלי כהן: מדובר לצורך העניין בשני מודלים שונים.

אלי כהן: ארז, לא בכדי אמרתי בתחילת דבריי, ואני אומר שוב, הניסיון שלכם לבוא ולצמצם את התחולה פוגע באזרחים, פוגע במשק, ואני בטוח שלא זו כוונתך.

אלי כהן: כוונתך לבוא ולשמור על הפרטיות?

אלי כהן: בסדר גמור.

אלי כהן: אתה כאילו כל כך דואג לנו, לחברי הכנסת, שאנחנו פוגעים בחוק אחר שלנו.

אלי כהן: אל תדאג.

אלי כהן: זה יגיע למליאה וחברי הכנסת יצביעו.

אלי כהן: אנחנו יודעים למחול על כבודנו אם זה לטובת האזרח.

<ארז קמיניץ: לסיפא של דבריך, אם הכוונה לשירותים פיננסים נוספים שאינם נוגעים להצעת אשראי, שאינם נוגעים לשירותים שחוק נתוני אשראי נוגע בו, אז אנחנו נוכל לחשוב על זה.

<ארז קמיניץ: אבל אם זה שירותים שחוק שירות נתוני אשראי נותן, לזה לא נוכל להסכים.

<ארז קמיניץ: בטח לא - - -

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אתן התייחסות לעוד ארבעה דוברים ושתי דקות לכל דובר.

אלי כהן: אתן לחבר הכנסת קיש, אתן ל-WOBI, אתן לרן מלמד ולבנק ישראל.

<אתי בנדלר: ואני מקווה שאדוני לא שוכח אותי.

אלי כהן: ברור.

<קריאה: ואם אפשר, הרשות לניירות ערך גם.

אלי כהן: לא, לא נוכל.

אלי כהן: נעשה את זה מחר.

אלי כהן: חבר הכנסת קיש, שתי דקות.

אלי כהן: מי שלא נתתי רשות דיבור יוכל לדבר מחר.

יואב קיש: קודם כל, אנחנו מתחילים עם מצב של פיקוח שהיום קורה גם בלי פיקוח.

יואב קיש: זאת אומרת, כבר היום לקוחות נותנים לכל מיני צד ג' את ה-user name, ה-password של הכניסה שלהם לאתרים, ובעניין הזה אנחנו מתקנים את המצב הנוכחי בשביל למנוע את הסכנה שקיימת היום – זה אחד.

יואב קיש: שתיים, יש שאלה.

יואב קיש: ופה אני מעלה את זה לך, היושב-ראש.

יואב קיש: אנחנו דיברנו בהתחלה שה-Read Only הזה יהיה רק לגבי עמלות, והעלויות שהבנק גובים מה- - -

אלי כהן: דיברנו עמלות, ריביות זכות, ריביות עו"ש.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: השאלה אם ב-Read Only זה לא מאפשר לו עכשיו לקבל מידע נוסף שנמצא שם שאולי לא היינו רוצים שיהיה?

<אתי בנדלר: לפי העיקרון שהוכתב, כן.

<אתי בנדלר: התשובה היא חיובית.

אלי כהן: כאן אני בהחלט מקבל את גישתו של ארז שבמסגרת התקנות תהיה גישה למידע הרלוונטי לבוא ולתת את השירות.

אלי כהן: לא למידע שלא צריך.

<ארז קמיניץ: אתה לא תיקח את השירות לטובת הצעה של מקררים.

<ארז קמיניץ: אתה תדע שיש לך בעו"ש, לצורך העניין, תהיה עסקה כזו שאפשר יהיה לזהות אותה בשורת העו"ש.

<ארז קמיניץ: אלה שיתנו את השירות לא יוכלו להשתמש במידע הזה כדי להציע לך שירות שהוא לא השוואת עמלות – זה הרעיון.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: אלי, אבל מעבר לזה לא רק לתת שירות אחר.

יואב קיש: זה ברור.

יואב קיש: אני מדבר מעבר לזה.

יואב קיש: האם, למשל, בעו"ש יש מקומות שאין עמלות, אז למה הם צריכים לראות שנתתי מתנה לבן שלי והעברתי 100 שקלים לבן שלי לתוכנית חיסכון החדשה?

יואב קיש: זו השאלה שלי.

יואב קיש: זאת אומרת, ברור שאם עשיתי העברה למישהו והיה לי פה עכשיו עוד עמלה של שקל וחצי שהבנק לקח לי אז אוקי, את זה צריך להשוות.

יואב קיש: אבל עם עכשיו אני מעביר משהו שאין בו עמלות או דברים שאני אומר עוד פעם, מידע שהוא פרטי ולא רלוונטי לעניין, האם יש דרך להפריד בדבר הזה את ה- - -?

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: דני מבנק ישראל, בבקשה.

אלי כהן: ידברו עוד שלושה: דני, WOBI, מלמד וזהו.

אלי כהן: מי שירצה - מחר.

<דני חחיאשוילי: אחד, אני מצטרף למה שאמר ארז בכל מה שקשור לחוק נתוני אשראי.

<דני חחיאשוילי: בנק ישראל מקים את המאגר.

<דני חחיאשוילי: צריך לוודא שזה לא יסתור את מה שחוקקו בחוק נתוני אשראי, וכל המידע שיעבור צריך להיות בהלימה עם חוק נתוני אשראי.

<דני חחיאשוילי: שניים, כל הנושא של החלק הראשון של דברי חבר הכנסת כהן על הנושא של ההתייעצות - שיהיה רק התייעצות עם הנגידה ולא הסכמה של הנגידה.

<דני חחיאשוילי: זה לא מקובל עלינו לחלוטין.

<דני חחיאשוילי: רוב המידע יגיע ממערכת הבנקאות.

<דני חחיאשוילי: זה שבנק ישראל רק יתייעצו אתו על מידע שמגיע ממערכת הבנקאות, נראה לי לא הגיוני, לא נכון.

<דני חחיאשוילי: החוק הזה כולו, אני עברתי עליו, מופיעים בו אולי איזה עשרים מקומות שמופיע: שר האוצר בהסכמת הנגידה ובהסכמת שרת המשפטים או הנגידה בהסכמת שר האוצר.

<דני חחיאשוילי: דווקא במקום הזה נגיד לא? בנק ישראל רק בהתייעצות?

<דני חחיאשוילי: נראה לא הגיוני, לא נכון.

<דני חחיאשוילי: אני מבקש לשקול את זה שוב.

<דני חחיאשוילי: אם זה יהיה רק בהתייעצות אז אנחנו נתנגד לכל הסעיף.

<דני חחיאשוילי: אני חושב שכל המטרה של קביעת תקנות היתה לתת באמת זמן לגופים הרלוונטיים לבחון את הדברים ולהביא אותם בצורה יותר מסודרת ויותר נכונה, וככל שלבנק ישראל לא יהיה חלק או לא תהיה השפעה מהותית באיך שהדברים ייקבעו אז לפי דעתי אנחנו נתנגד לכל הסעיף, וחבל.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: ל-WOBI שתי דקות, ורן מלמד שתי דקות, וזהו.

<שרון גילר: קודם כל, תודה.

<שרון גילר: כבוד היושב-ראש, התחלת את הישיבה היום וציטטת את אחד השירותים החדשים שנתנה דורית, המפקחת על שוק ההון או לשעבר הפיקוח על הביטוח.

<שרון גילר: כמה דברים, ואנחנו רק רוצים לחדד: אל"ף, כבר היום השירותים האלה ניתנים על ידי הפיקוח על הביטוח.

<שרון גילר: היום כל אדם יכול להיכנס, לחתום על ייפוי כוח דיגיטלי ולקבל את כל נכסיו הפנסיונים שכדרך אגב לרוב האנשים הם גדולים יותר מחסכונותיו האישיים בחשבון הבנק.

<שרון גילר: אני חושב שלקחת את הפטרונות הזאת ולומר שבסופו של דבר או שהמידע שייך לבנקים או שהמידע שייך למערכת הבנקאית ולבנק ישראל - - -

<קריאה: ללקוח.

<שרון גילר: שניה, תנו לי שניה לדבר.

<שרון גילר: אני חושב שאני יושב פה המון המון שעות בוועדה בניסיון להבהיר את עמדתנו.

<שרון גילר: כל מה שבסך הכול אנחנו מנסים לבוא ולומר זה: רבותי, יש פה מידע של לקוח.

<שרון גילר: יש היום מערכות דיגיטליות שבלחיצת כפתור יכולות להוזיל ללקוח עלויות בשנייה, לא בעוד 15 שנה, ולא בעוד 12.

<ארז קמיניץ: - - - לפקח עליכם?

<שרון גילר: אין לנו שום בעיה, אנחנו מוכנים לכל רמה של פיקוח.

<שרון גילר: אנחנו גם היום מפוקחים, אין עם זה שום בעיה.

<שרון גילר: אבל ברגע שאתם באים מראש ומנסים להגביל ולצמצם ולהגביל ולצמצמם.

<שרון גילר: יש לי שאלה.

<שרון גילר: אני לקחת הלוואה של 30,000 שקל, למה שהמערכת באופן אוטומטי לא תזהה ותבוא ותגיד: אדוני, עשית טעות?

<שרון גילר: במקום לקחת בנק הנוכחי, הנה מצאתי לך אפשרות לחסוך עוד 3,000 שקל על הריבית בלחיצת כפתור.

<שרון גילר: הטכנולוגיה קיימת, זה עובד עכשיו.

<שרון גילר: אנחנו לא מבקשים לדחוף אשראי, לא מבקשים לתת שום שירותים.

<שרון גילר: שירותים שהציבור כבר צורך במערכת הפיננסית, יש היום טכנולוגיה להוזיל את זה מחר בבוקר.

<שרון גילר: למה לא לאפשר לאזרחים כמו בכל העולם המערבי ליהנות מטכנולוגיה איכותית ומתקדמת?

<ארז קמיניץ: בוודאי, יש.

<ארז קמיניץ: אז תהיה עם מיופה כוח בתמורה, תעשה את זה - - -

<שרון גילר: קודם כל, אנחנו מבקשים להיות מיופה כוח ואני חושב שאין צורך ב-Read Only.

<שרון גילר: באנו ואמרנו דבר פשוט.

<שרון גילר: יש היום נוהל כבר של ייפוי כוח כמו שקמה המסלקה.

<ארז קמיניץ: מיופה כוח בתמורה לפי חוק שירות נתוני אשראי, תהיה מיופה כוח - - -

<שרון גילר: למה אני צריך להיות מיופה כוח?

<שרון גילר: אני לא רוצה תמורה.

<ארז קמיניץ: לא רוצה תמורה?

<שרון גילר: לא, ממש לא.

<שרון גילר: סליחה, אני עובד בדיוק כמו שאני עובד במערכת הפנסיונית.

<שרון גילר: תן לי שניה לסיים ואני אסביר לך איך זה עובד.

<שרון גילר: במערכת הפנסיונית אם היא תיכנס, ואני ממליץ לך, ייכנסו לנו 350,000 לקוחות רשומים - - -

אלי כהן: גש לנקודה.

<שרון גילר: מנסה להסביר לו איך זה עובד.

אלי כהן: תסביר לו אחרי זה.

<שרון גילר: אבל יש פה נקודה מאוד חשובה, אלי.

<ארז קמיניץ: - - - לקבל תמורה.

<ארז קמיניץ: אבל אתה עושה את זה דרך עיסוק?

<ארז קמיניץ: אתה רוצה לעשות עיסוק בלי תמורה, בסדר – אין בעיה.

<ארז קמיניץ: אתה לא - - -

<שרון גילר: אפשר לעשות עיסוק ולהגדיר כללים רגולטורים על שמירת המידע.

<שרון גילר: אפשר להגדיר כללים נורא ברורים למי מותר לעשות ואיך לעשות ובאיזה תקנות לעמוד.

<שרון גילר: אבל לנסות להגביל את זה כל הזמן בפגיעה בחוק נתוני אשראי, הם לא רלוונטיים.

<ארז קמיניץ: אני אומר לך שיש היום פלטפורמה כזו בחוק נתוני אשראי.

<ארז קמיניץ: קוראים לה: מיופה כוח בתמורה.

<ארז קמיניץ: אתה לא רוצה לקבל תמורה, אל תקבל תמורה.

<ארז קמיניץ: ההגדרה של מיופה כוח בתמורה - - -

<שרון גילר: אז כל מה שאנחנו מבקשים שאפשר יהיה לחתום על זה באינטרנט, זה הכול.

<שרון גילר: אתה צודק במאה אחוז.

<ארז קמיניץ: אתה מוכן להקשיב רגע?

<שרון גילר: בבקשה, כן.

<ארז קמיניץ: מיופה כוח בתמורה לפי הגדרה של חוק נתוני אשראי הוא מי שפועל דרך עיסוק.

<שרון גילר: אנחנו לא מדברים על חוק נתוני אשראי, אנחנו לא נמצאים שם.

<אתי בנדלר: ארז, אני ארחיב מחר את הסיפור על מיופה כוח בתמורה.

<ארז קמיניץ: אני מדבר עליו.

<שרון גילר: בסדר, זכותך.

<ארז קמיניץ: - - - איזונים שעבדנו, עמלנו, עליהם קשות.

<ארז קמיניץ: לא חשובים האיזונים?

<שרון גילר: אלי, מילה אחת לסיום.

אלי כהן: מילה אחרונה.

אלי כהן: אנחנו פשוט חורגים ב-14 דקות.

אלי כהן: מחר אתן לך הזדמנות מעבר לשתי דקות.

<שרון גילר: מילה אחרונה.

<שרון גילר: אני חושב שהיום בלחיצת כפתור וממש בצורה נורא פשוטה אפשר להכניס תחרות למערכת הבנקאית על כל המידע.

<שרון גילר: ברגע שכולנו פה נפנים, ובצדק, שהמידע שייך ללקוח, ולקוח שחותם ומבצע אישור ומבצע הליך של זיהוי מחמיר מאשר לגוף טכנולוגי לעשות עבורו את שיעורי הבית כי אנחנו לא מספיקים, אנחנו לא מסוגלים, אנחנו כאזרחים – אין לנו את הזמן לעשות את זה.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אתן לך מחר עוד.

אלי כהן: מלמד, בבקשה שתי דקות.

אלי כהן: לא מעבר לזה.

<רן מלמד: אעשה זאת קצר.

<רן מלמד: ארז, קודם כל, אני מסכים עם הטענה שצריך למנוע סתירה בין החוק הזה לבין חוק נתוני אשראי.

<רן מלמד: אני חושב שהייתי הראשון שאמר את זה עוד בדיונים על תקנות נתוני אשראי.

<רן מלמד: אני עדיין מחכה לטבלת ההשוואה המפורסמת שבנק ישראל היה אמור להביא.

חיים ילין: אמרו שלא יהיה.

<רן מלמד: הבנתי שהוא לא יביא – מטעמיו הוא.

<קריאה: סליחה, אנחנו אמרנו למה.

חיים ילין: הם אמרו למה, אבל זה לא יהיה.

חיים ילין: אמרתם בהתחלה שתביאו ואחרי זה אמרתם.

<קריאה: כי אין נוסח.

חיים ילין: אני מקבל, אני לא בא בטענות.

<רן מלמד: אני כן אומר שיש סתירה אחת והיא סתירה מבחינתי קשה ונוראה ואיומה שמפלה בעצם את מה שקורה היום, את המצב הקיים היום מצד הבנקים, לבין התחרות שאנחנו רוצים לייצר.

<רן מלמד: כי ב-31 בינואר השנה בנק ישראל יצא בהודעה שהכותרת שלה: המדיניות החדשה בנושא בנקאות ותקשורת.

<רן מלמד: בהודעה הזו, ואחר כך יש מנגנון מלא ומפורט של איך לעשות את זה, כתוב שהבנקים יוכלו אז להציע ללקוחות שלהם, בעיקר למשקי הבית, ריכוז מידע מכל הגופים הפיננסים שבהם הם מנהלים חשבונות, בנקים אחרים, חברות כרטיסי אשראי, גופים פיננסים חוץ בנקאיים, ריכוז מידע על הלוואות, פיקדונות, חסכונות, תשלומי ריבית ועמלות כדי לאפשר ללקוחות לשלוט יותר טוב במצב שלהם ולקבל הצעות מתחרות יותר.

<רן מלמד: אני חושב שהמינימום שצריך לעשות זה לקחת את המרווח הזה של הנתונים ולאפשר ללקוחות לעשות השוואות לא רק דרך המערכת הבנקאית.

<רן מלמד: אני חושב שזה יאפשר לייצר תחרות שתתחיל הרבה יותר מהר מהזמן הראשון שהחוק הזה ייכנס לתוקף או חוק נתוני אשראי ייכנס לתוקף.

<רן מלמד: אני חושב שזה משהו שזכותו של הציבור לקבל.

<קריאה: להכניס גם את היועצים הכלכליים והפיננסיים לעידן הזה כי הם דואגים באמת לטובת הלקוח.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: אנחנו נתראה מחר ב-17:30.

אלי כהן: הישיבה נעולה.