הוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט ולוועדת החוץ והביטחון לדיון בהצעת חוק הסדרת ההתיישבות ביהודה והשומרון, כנסת 20, פרוטוקול מספר 4, 2016-12-12 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב לחברי חברי הכנסת, בוקר טוב לאנשי הממלכה, בוקר טוב למצטרפים אלינו, לגופים השונים, בוקר טוב לתקשורת.

ניסן סלומינסקי: נמצא אתנו גם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים בינלאומיים.

ניסן סלומינסקי: במהלך הדיונים דיברנו על כך שלקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נוסיף דברים לפי בקשות ששמענו מחברי הוועדה, אז הוספנו בינתיים שלושה דברים שאמרנו שנשתדל להוסיף אותם.

ניסן סלומינסקי: הוספנו את הנושא של ועדת השגות או ועדת ערעורים – איך שתקראו לזה – שדובר עליה.

ניסן סלומינסקי: הוספנו גם את הנושא של השוויון, שזה לא יהיה רק במצב של יהודי ביחס לערבי, אלא גם הפוך, ערבי ביחס ליהודי, שזה יחול גם עליו.

יעל גרמן: יש מקרה תיאורטי כזה שיכול להיות?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: הוספנו את זה.

יעל גרמן: אני שואלת אם יש בכלל אפשרות שזה יקרה.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: למה לא?

ניסן סלומינסקי: במצב נורמלי זה היה קורה, רק כשיש עונש מוות הרבה דברים משתנים.

ניסן סלומינסקי: לכבודך אני חוזר שהוספנו שלושה דברים שדובר עליהם: האחד, ועדת השגות או ועדת ערעורים; השני זה השוויון; השלישי זה הנושא הכספי.

ניסן סלומינסקי: חוץ מזה גם יש שינויים בניסוחים, כתוצאה מזה שאתה משנה את הנוסח יש קצת שינוי בדבר.

ניסן סלומינסקי: נקרא סעיף-סעיף ונעמוד על השינויים.

אוסאמה סעדי: יש עוד שינוי משמעותי שאתה לא אומר בכוונה.

אוסאמה סעדי: אמרת שלושה דברים חשובים, אבל יש דבר שאתם מנסים להשחיל, שאתם משנים את התוספת.

אוסאמה סעדי: יש פה תוספת.

אוסאמה סעדי: היו ארבעה יישובים, הוצאת את עמונה, ואתמול בלילה אנחנו מקבלים תוספת של 16 יישובים.

בצלאל סמוטריץ': טוב שאתה יודע לקרוא, אוסאמה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אני מבקש.

אוסאמה סעדי: בטח שאני יודע לקרוא.

אוסאמה סעדי: אני עוקב אחריך, אל תדאג.

אוסאמה סעדי: אתה משחיל פה עוד יישובים ועוד יישובים.

אוסאמה סעדי: אני מבקש, אדוני היושב-ראש - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, רגע.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על שינויים - - -

ניסן סלומינסקי: אתה לא נותן לי לסיים.

ניסן סלומינסקי: תרצה לדבר, תצביע.

ניסן סלומינסקי: אתה מכיר אותי, אני נותן לדבר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שכתוצאה משינוי בנוסחים – פעם לא היה שינוי בין סעיף 7 לסעיף 10, ולכן היה מספיק שלושת היישובים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש שינוי מסוים, בגלל הנוסח בין סעיף 7 לסעיף 10, כתוצאה מזה הוסיפו את הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, לא להיתמם.

אוסאמה סעדי: הנוסח של סעיף 7 ו-10 היה מההתחלה על השולחן.

אוסאמה סעדי: זה הנוסח שהגשתם בקריאה הטרומית ועבר בקריאה הטרומית, עם השינוי של סעיפים 7 ו-10.

אוסאמה סעדי: זה היה ידוע.

אוסאמה סעדי: למה עכשיו אתם מוסיפים עוד 15 יישובים?

ניסן סלומינסקי: כשנגיע.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שנתחיל לקרוא?

אוסאמה סעדי: אני מבקש לדעת מה השינוי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נגיע לזה ונסביר.

אוסאמה סעדי: לפני הקריאה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש לשאול.

אוסאמה סעדי: יעל גרמן חברתי באה עם שאלה.

אוסאמה סעדי: היא שאלה בכמה יישובים מדובר, כמה בתים.

אוסאמה סעדי: למה אתם מסתירים את זה?

אוסאמה סעדי: זה משהו חשוב מאוד, אתם יודעים את זה.

אוסאמה סעדי: מדובר באלפי בתים?

אוסאמה סעדי: מדובר בעשרה בתים?

ניסן סלומינסקי: פתחת את - - -

אוסאמה סעדי: אני רוצה לדעת.

אוסאמה סעדי: למה אתם מסתירים את זה?

בצלאל סמוטריץ': לא מסתירים.

אוסאמה סעדי: לא מסתירים?

אוסאמה סעדי: אז זה כל הרשימה.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא.

אוסאמה סעדי: בבקשה, אז תגיד לנו.

אוסאמה סעדי: אם "ממש לא", תגיד לנו כמה זה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנעבור סעיף-סעיף ונדבר, נדבר גם על זה.

ניסן סלומינסקי: אז זה יובן ויוסבר ותראה שלא כצעקתה במובן הזה של הדברים.

ניסן סלומינסקי: נסביר כל דבר לגופו.

ניסן סלומינסקי: בפתיחת הדיון אני רוצה להזכיר את סדר-היום שיש לנו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו נדון, הוועדה המשותפת, מ-10:00 עד 11:00 כאן, ומ-11:00 עד 13:00 נעלה לוועדת החוץ והביטחון לישיבה סגורה, אך ורק חברי הוועדה, בלי פלאפונים, כדי לשמוע את נציגי שלושת המשרדים שהוזמנו: משרד הביטחון, הייעוץ המשפטי, ומשרד החוץ.

ניסן סלומינסקי: נשמע אותם ונוכל לשאול.

בצלאל סמוטריץ': מה עם חברי ועדת חוץ וביטחון שהם לא חברי ועדה?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: רק חברי הוועדה המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': גם אם אני חבר ועדת החוץ והביטחון?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: נכון.

ניסן סלומינסקי: לגבי המשך הדיונים, אם הדיון במליאה יהיה קצר היום – הוצאנו הודעה – אחרי הדיון נמשיך לדון עוד כשעתיים בחוק ההסדרה, לגבי מחר, קיבלתם את סדר-היום ונראה.

אוסאמה סעדי: היתה החלטה בקואליציה לא לקדם את זה עד אחרי כניסתו של טראמפ – זה נכון?

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף שאני רוצה רק להודיע, שמאחר שהנוסח הונח בפנינו, מי שרוצה יוכל כבר מעכשיו להגיש הסתייגויות לאלעזר שטרן, היועץ המשפטי של הוועדה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: עדיף בקובץ וורד אם אפשר.

יעל גרמן: אני אבקש שוב חוות-דעת של אלעזר.

יעל גרמן: כמו שהוא הגיש לנו בעבר אני מבקשת חוות-דעת גם על הנוסח הקיים, מפני שאני רואה את הדברים שאני רואה, ובהחלט יכול להיות שאני לא רואה את כל הדברים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים עכשיו.

יעל גרמן: אני מבקשת חוות-דעת מנומקת, מלומדת, מסודרת, על ההשלכות, ממש כפי שעשית בפעם הקודמת.

יעל גרמן: אנחנו מבקשים, לא רק אני.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו נפתח את הדיון - - -

אוסאמה סעדי: שאלתי האם היתה החלטה של הנהלת הקואליציה לא לקדם את החוק הזה עד אחרי ה-20 בינואר.

אוסאמה סעדי: האם זה נכון או לא?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך, אתה חלק מהקואליציה.

ניסן סלומינסקי: תשאל את יושב-ראש הנהלת הקואליציה.

יעל גרמן: - - - אחרת אנחנו סתם מבזבזים פה את זמננו.

ניסן סלומינסקי: א', אנחנו לא מבזבזים את זמנו.

ניסן סלומינסקי: נעשה את שלנו ונכין את החוק כפי שצריך.

ניסן סלומינסקי: הקואליציה אחר-כך תחליט מתי היא מעלה את זה לדיון, זה סיפור נפרד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה את שלנו.

יעל גרמן: האם היתה החלטה כזאת או שלא היתה?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על החלטה כזאת.

יעל גרמן: אתה אומר שלא היתה.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאני לא יודע על החלטה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מראשי הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על החלטה כזאת.

ניסן סלומינסקי: יש בטח דעות שונות ומחשבות, אבל מבחינתנו כוועדה נעשה את מה שהוטל עלינו, מה שאנחנו רוצים, להכין את החוק הזה, ואחר-כך הקואליציה תחליט מתי היא תעלה את זה לדיון, אם היא תעלה את זה לדיון.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שוב ואני חוזר ואומר, אמרתי את זה מההתחלה, החוק הזה מבחינתי וגם מבחינתנו הוא לא חוק פשוט.

ניסן סלומינסקי: זה לא משהו שאני אומר עליו שזה הגאולה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע את הלבטים שיש.

ניסן סלומינסקי: רק אמרתי שבאיזון בין החששות שיש לי לבין התועלת שיש, אם אני לא אמצא משהו אחר, אני אקח את התועלת ולא את החששות.

ניסן סלומינסקי: פירוש הדבר שאם המערכת תדע למצוא, ואמרתי את זה מההתחלה, אלטרנטיבות שייתנו פתרון למצב את היישובים ואת התושבים ביהודה ושומרון באופן מסודר בלי החוק הזה, בשמחה הייתי מוכן לוותר על החוק ולקבל את האלטרנטיבות אם הן יהיו.

ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו מתקדמים עם החוק.

ניסן סלומינסקי: יש מערכות אחרות שעובדות כנראה על אלטרנטיבות.

ניסן סלומינסקי: אם בסוף זה יתממש, אני מניח שנוכל להתקדם אחרת.

ניסן סלומינסקי: כרגע אין לנו דברים מסודרים ומוסדרים, ואנחנו מתקדמים עם החוק.

יעל גרמן: אני מבקשת לשאול כמה שאלות לגבי השינויים שחלו בחוק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעבור עליו עכשיו.

ניסן סלומינסקי: נעבור אחד לאחד.

יעל גרמן: יש לנו נוסח חדש, אנחנו לא מתחילים ישר בקריאה, אלא מדברים - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על כל דבר.

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: זה עניין עקרוני שאני רוצה להעלות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שכדי שנעשה את זה מסודר - - -

יעל גרמן: אתה מסרב לדון בעניינים העקרוניים קודם?

ניסן סלומינסקי: נדון על כל נושא עקרוני.

ניסן סלומינסקי: ההפך, הייתי שמח לדון רק על העיקרון, אבל אני רוצה שנעבור מסודר.

ניסן סלומינסקי: כל אחד ירגיש איפה הנושא העקרוני בשבילו ושם הוא יאמר את דברו ונתקדם.

יעל גרמן: אני עדיין חוזרת שוב על בקשתי: אני מבקשת לדבר על השינויים שנעשו פה.

יעל גרמן: מאחר שיש כאן כמה שינויים עקרוניים מן הראוי שנדבר על השינויים לפני שאנחנו מתחילים בקריאה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: הסברתי.

ניסן סלומינסקי: החלק הגדול של השינויים זה היה בעקבות דיבורים ובקשות שעלו פה.

יעל גרמן: אדרבה ואדרבה.

ניסן סלומינסקי: אז הכנסנו אותם.

יעל גרמן: אדרבה ואדרבה.

יעל גרמן: אני בהחלט רוצה לדון בזה.

ניסן סלומינסקי: נדון בהם כשנגיע.

ניסן סלומינסקי: במקום שנתחיל לדון על השורה הזאת ונסתכל על ההקשרים.

ניסן סלומינסקי: יותר פשוט יהיה שנעשה את זה - - -

יעל גרמן: אתה מסרב לדון בדברים.

ניסן סלומינסקי: לא מסרב.

יעל גרמן: אתה מסרב לבקשתי.

ניסן סלומינסקי: לבקשתך כן, כי אני חושב שהנוהל - - -

יעל גרמן: אתה מסרב לבקשתי.

ניסן סלומינסקי: הנוהל היותר מסודר יהיה שנעשה את זה כך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא בורחים מזה, ההפך.

יעל גרמן: אני חושבת שמסודר יותר יהיה שקודם כול נדבר כמו שאנחנו עושים בדרך כלל, מדברים עקרונית, ולאחר מכן קוראים, ולא נכנסים ישר לקריאה לפני שאנחנו מבינים את העניין.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, כאן הקריאה היא לא קריאה טכנית.

ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים דנים ואחר-כך קוראים קריאה טכנית של החוק.

ניסן סלומינסקי: פה הקריאה לא תהיה קריאה טכנית, אלא נדבר.

יעל גרמן: למה אתה לא רוצה לדבר על מספר עניינים עקרוניים?

ניסן סלומינסקי: כי ככה זה יותר מסודר.

ניסן סלומינסקי: תגידי הדבר הזה והזה, וכל אחד יתחיל לחפש על מה מדובר ולא יבין.

מיכל רוזין: יש דברים שהם עקרוניים והם לא לפי סעיפים.

יעל גרמן: כך עשינו מאז ומעולם, אנחנו מדברים על דברים עקרוניים.

ניסן סלומינסקי: נצטרך להסביר לפעמים שלוש פעמים את אותו דבר בכל פעם.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, תקרא.

אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הצעת חוק להסדרת ההתיישבות ביהודה והשומרון, התשע"ז–2016 אני אעיר קודם על השינוי.

אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: כל סעיף שנקרא אני אעיר על השינויים, אני אסביר אותם ואחרי זה אני אעיר הערות לגופם של דברים.

אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: השינוי שיש פה זה "הישראלית".

אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אם תסתכלו במהלך כל הנוסח זה שינוי שחורג - - -

יעל גרמן: אין התיישבות לא ישראלית.

אוסאמה סעדי: יש התיישבות פלסטינית, למשל?

מיכל רוזין: מה זה התיישבות בלי "ישראלית"?

אוסאמה סעדי: יש התיישבות פלסטינית - -

יעל גרמן: יש התיישבות פלסטינית ביהודה ושומרון?

מיכל רוזין: על מי אתם עובדים.

מיכל רוזין: אתה חושב שאתם עובדים על בג"ץ בזה שאתם מורידים את המילה ישראלית?

אוסאמה סעדי: למה אתם מורידים את המילה "ישראלית"?

מיכל רוזין: זה כאילו שוויוני להתיישבות - - -

אוסאמה סעדי: זה לא אלעזר, זה מציע החוק.

מיכל רוזין: זו בדיחה.

יעל גרמן: השאלה היא פשוטה.

יעל גרמן: האם יש התיישבות שהיא לא ישראלית ביהודה ושומרון?

ניסן סלומינסקי: שאלת שאלה - - -

מיכל רוזין: זה אומר שאם הם התיישבו על מקרקעין פרטי, מאותו רגע זה שלהם.

מיכל רוזין: הפלסטינים מתיישבים עכשיו בהתנחלות, זה שלהם.

אוסאמה סעדי: המתנחלים עכשיו מקומיים, הפלסטינים זרים.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: הם האורחים.

ניסן סלומינסקי: מיכל ואוסאמה, אתם - - -

מיכל רוזין: המתנחלים הם המקומיים, הם היו פה מאז ומתמיד....

מיכל רוזין: עכשיו פתאום הפלסטינים הגיעו, רוצים שטח, איזה חצופים.

מיכל רוזין: ..

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים שנמשיך הלאה?

יעל גרמן: האם יש התיישבות לא ישראלית?

יעל גרמן: זאת שאלתי.

מיכל רוזין: למה הורדה המילה "ישראלית"?

ניסן סלומינסקי: שאלתם שאלה תקבלו תשובה.

ניסן סלומינסקי: אם תמשיכו את הדיון, נמשיך הלאה.

יעל גרמן: אמרת שאתה לא רוצה לדון בעניינים העקרוניים, אבל אם אנחנו קוראים ואני שואלת שאלה, אז תתעלם מהשאלות שלי גם כשאנחנו קוראים?

ניסן סלומינסקי: יעל, אני לא יודע מה קרה לך היום.

ניסן סלומינסקי: אמרתי ששאלתם שאלה, וביקשתי מאלעזר שייתן לכם תשובה.

יעל גרמן: דווקא ממך, לא מאלעזר.

אוסאמה סעדי: מי הוריד את זה, היועץ המשפטי או מציע - - -

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, שייתן תשובה.

אוסאמה סעדי: אלעזר, בבקשה.

יעל גרמן: א

יעל גרמן: לעזר לא יכול לדעת אם יש התיישבות פלסטינית - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, את לא מדברת בשם אלעזר.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יגיד שהוא לא יודע את התשובה, אז לא תהיה תשובה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: קודם כול, חשוב להבהיר נקודה עקרונית.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הנוסח הזה זה לא נוסח שהייעוץ המשפטי הניח על שולחן הוועדה.

מיכל רוזין: אז מי?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני מסביר.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זה נוסח מטעם יושב-ראש הוועדה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: התיקונים שמוצעים פה זה לא תיקונים שלנו.

אוסאמה סעדי: זה בדיוק מה שאמרנו.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: התיקונים העקרוניים כאן זה תיקונים שיושב-ראש הוועדה מציע.

מיכל רוזין: האם בדיון לקריאה שנייה ושלישית מקובל שיושב-ראש הוועדה מביא נוסח ולא הייעוץ המשפטי?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אסביר.

ניסן סלומינסקי: זה תמיד ככה.

מיכל רוזין: בשנייה שלישית זה אף פעם לא כך.

ניסן סלומינסקי: זה תמיד ככה.

ניסן סלומינסקי: ממתי הייעוץ המשפטי - - -

מיכל רוזין: בשנייה שלישית תיקונים?

ניסן סלומינסקי: ממתי הייעוץ המשפטי מביא תיקונים?

מיכל רוזין: התיקונים בשנייה שלישית הם של יושב-ראש הוועדה?

ניסן סלומינסקי: ממתי הייעוץ - - -

מיכל רוזין: אני פה שנה וחצי, בכל ישיבה שאני יושבת אנחנו מקבלים מסמך מהייעוץ המשפטי של הערות ותיקוני חקיקה.

ניסן סלומינסקי: הערות, לא החוק.

ניסן סלומינסקי: הערות שלהם.

ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים, אם את זוכרת, לא קיבלנו את ההערות.

מיכל רוזין: וגם תיקונים.

ניסן סלומינסקי: תמיד קיבלתי את ההערות של סיגל?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה הערות, אבל לא הנוסח.

מיכל רוזין: חבל, למה אנחנו שואלים את אלעזר?

מיכל רוזין: תסביר לנו אתה למה הורדת את "הישראלית".

ניסן סלומינסקי: מיכל.

מיכל רוזין: אתה אומר שזה לא הוא.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

מיכל רוזין: הוא אומר שזה יושב-ראש הוועדה.

מיכל רוזין: תסביר בבקשה למה הורדת.

מיכל רוזין: אתה יושב-ראש הוועדה?

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

מיכל רוזין: אתה יושב-ראש הוועדה, תסביר לנו.

מיכל רוזין: למה הוא צריך להסביר.

מיכל רוזין: למה אתה מבקש ממנו להסביר משהו שהוא לא עשה?

ניסן סלומינסקי: כשתנה

ניסן סלומינסקי: לי את הישיבה - - -

מיכל רוזין: אני שואלת שאלה פשוטה.

ניסן סלומינסקי: את רוצה שניכנס למסגרת של קריאות?

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין אותך.

ניסן סלומינסקי: שאלת.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי.

ניסן סלומינסקי: די, את חוזרת עשר פעמים.

מיכל רוזין: למה אתה לא עונה?

ניסן סלומינסקי: ביקשתי ממנו להסביר.

מיכל רוזין: איך הוא יכול להסביר מה שאתה עשית?

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

מיכל רוזין: תסביר לי.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

יעל גרמן: אלעזר, אתה יכול לענות על זה?

מיכל רוזין: זה פרוצדורה.

מיכל רוזין: תסביר לי את הפרוצדורה.

אוסאמה סעדי: מה אתם רוצים מאלעזר?

מיכל רוזין: זו פרוצדורה פשוטה.

מיכל רוזין: זו החלטה שלך או הערה שלו?

מיכל רוזין: זו החלטה שלך, תסביר אתה.

מיכל רוזין: למה הוא מסביר אותך?

ניסן סלומינסקי: מיכל, כל הדברים שנעשו, נעשו תוך כדי התייעצות.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא לא מסכים וכן מסכים, הדברים - - -

מיכל רוזין: זה כבר נשמע אחרת.

אוסאמה סעדי: אתם אונסים את הייעוץ המשפטי במה שאתם עושים פה.

אוסאמה סעדי: אתה פה מוריד את המילה "הישראלית" זה סופר פוליטי, ואתה אומר שזה בתיאום עם היועץ המשפטי לוועדה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: לא בתיאום.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אסביר.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי בתיאום.

אוסאמה סעדי: ייעוץ.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לא בתיאום, אמרתי שבדיון אנחנו דנים - - -

אוסאמה סעדי: מה בתיאום?

מיכל רוזין: גם אנחנו דנים, זה לא אומר שאנחנו אומרים אותו דבר.

אוסאמה סעדי: הוא אומר את זה.

אוסאמה סעדי: כל-כך גלוי הוא אמר את זה: זה לא שינוי שלנו.

אוסאמה סעדי: אתם מנסים גם את זה.

אוסאמה סעדי: תהיו אמיצים.

אוסאמה סעדי: תגיד "התיישבות ישראלית".

אוסאמה סעדי: מה הבעיה?

אוסאמה סעדי: מה הבעיה שלך?

אוסאמה סעדי: אתה רוצה להסדיר את ההתיישבות הפלסטינית?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

מיכל רוזין: זה מה שהוא רוצה.

מיכל רוזין: ..

אוסאמה סעדי: תודה רבה, אנחנו מוותרים על זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אתה מוותר.

יעל גרמן: אלעזר, שאלתי האם יש התיישבות שהיא לא ישראלית.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אם תתנו לי לענות, אני אענה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אבהיר שוב.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הנוסח הזה הוא לא נוסח של הייעוץ המשפטי, הוא נוסח שתוכנו, בוודאי התיקונים המהותיים שבו, הם תיקונים שהציע יושב-ראש הוועדה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש פה תיקונים מסוימים שהיושב-ראש אמר שהוא רוצה להניח, אנחנו הצענו תיקוני ניסוח, לא תיקוני תוכן.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: תיקוני ניסוח בלבד.

מיכל רוזין: זה חוזר אליך, ניסן.

מיכל רוזין: אתה צריך להסביר את המהות.

אוסאמה סעדי: אלעזר, זה תיקון נוסח?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אם תתנו לי לסיים, אני אסביר.

אוסאמה סעדי: אחרי זה אתה אומר - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אסיים.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, אלעזר.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, עוד פעם תמשיך ככה, ואני אקרא לך קריאות.

ניסן סלומינסקי: תנו לו לדבר, אחרי שהוא יסיים לדבר יהיו לך שאלות, תשאל.

מיכל רוזין: אנחנו דורשים שאתה תדבר ואתה תסביר.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים שאתה תדבר, לא הוא.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שאתה תדבר.

אוסאמה סעדי: תסביר לנו מה המשמעות.

מיכל רוזין: אתה תסביר לנו, יושב-ראש הוועדה, מה המשמעות של התיישבות לא ישראלית.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה – קריאה ראשונה.

אוסאמה סעדי: אתה יכול להוציא אותי כבר בקריאה השלישית אם תנהל את הדיון ככה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

מיכל רוזין: מה כל-כך קשה לך להסביר?

מיכל רוזין: אתה לא יודע למה הצעת את זה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

מיכל רוזין: אתה לא יודע?

ניסן סלומינסקי: לא.

מיכל רוזין: אתה לא יודע למה הצעת, אז בוא נשנה את זה אם אתה לא יודע למה.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מבקש.

מיכל רוזין: אתה צריך לדעת להסביר את עצמך.

ניסן סלומינסקי: את רוצה גם להיכנס לקריאה ראשונה?

מיכל רוזין: אתה לא מאיים עלי.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך לאיים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מאיים, אני רק רוצה שיהיה סדר.

מיכל רוזין: אתה צריך לענות, להסביר את התיקון שלך.

אוסאמה סעדי: אתה יכול לעשות את הדיון הזה בינך לבין הייעוץ המשפטי או בינך לבין סמוטריץ.

ניסן סלומינסקי: אמת.

אוסאמה סעדי: תעשה.

אוסאמה סעדי: תעשה את זה.

מיכל רוזין: זה מה שהוא רוצה, שנצא כולנו, והוא יישאר כאן - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו שואלים שאלה כל-כך פשוטה.

אוסאמה סעדי: גם בנוסח הראשון, גם בנוסח השני, גם בטרומית הראשונה, גם בטרומית השנייה, גם בקריאה הראשונה כתוב "התיישבות ישראלית".

אוסאמה סעדי: למה אתה מוריד את המילה "ישראלית".

מיכל רוזין: וזה לא הוא צריך להסביר.

מיכל רוזין: אתה צריך להסביר.

אוסאמה סעדי: אני לא מבקש ממנו להסביר, אני מבקש ממך להגיד לנו את זה.

מיכל רוזין: תסביר, אתה יושב-ראש הוועדה.

ניסן סלומינסקי: פעם אחרונה - - -

מיכל רוזין: מה "פעם אחרונה"?

מיכל רוזין: תסביר.

ניסן סלומינסקי: שאלת שאלה - - -

אוסאמה סעדי: אז תענה לנו.

ניסן סלומינסקי: שאלת שאלה ואתה לא נותן - - -

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שתענה.

אוסאמה סעדי: אלעזר אמר: זה לא אני.

מיכל רוזין: זה חלם פה.

מיכל רוזין: אלעזר אומר: זה לא תיקון שלנו, זה של היושב-ראש.

מיכל רוזין: היושב-ראש אומר: תנו לאלעזר להסביר.

מיכל רוזין: מה קורה פה?

יעל גרמן: אני גם ממתינה לתשובה לשאלה שלי.

ניסן סלומינסקי: מיכל, פעם ראשונה, ואני לא רוצה שנחזור על זה.

מיכל רוזין: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אין מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים כך, אז נמשיך כך.

ניסן סלומינסקי: אין לי שום בעיה.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שאתה תסביר.

ניסן סלומינסקי: את לא תגידי למי להסביר.

מיכל רוזין: אתה אומר שזה תיקון שלך.

ניסן סלומינסקי: קראתי לך קריאה ראשונה.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

מיכל רוזין: זה אבסורד - - -

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, אבסורד.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, בבקשה.

יעל גרמן: אלעזר, האם יש תשובה לשאלה?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אסביר שוב.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הנוסח הזה הוא לא נוסח מטעמנו.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הנוסח הזה כולל שני סוגים של תיקונים: סוג אחד של תיקונים הוא תיקונים מהותיים, שזה תיקונים כמו ההורדה של המילה "הישראלית", שתיכף אני אתייחס אליה, וזה לא הגיע מאתנו, זה הגיע מהיושב-ראש.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש תיקונים אחרים שהם תיקונים ניסוחיים בלבד, וזה כן תיקונים שהצענו אותם כדי להבהיר.

יעל גרמן: האם אתה יכול לתת תשובה לשאלה הספציפית שלי?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: לשאלה שלך, חברת הכנסת גרמן, אני חושב שאני לא הכתובת, מכיוון שהנתונים של השטח, מה קורה בשטח - - -

אוסאמה סעדי: במקום שהיושב-ראש יענה לנו, הוא אומר: אלעזר יענה.

אוסאמה סעדי: אלעזר אומר: אני לא יכול לענות.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני לא יכול לענות על השאלה האם יש או אין התיישבות לא ישראלית - - -

מיכל רוזין: הבנו, לכן אנחנו לא רוצים ממך תשובה.

מיכל רוזין: יושב-ראש הוועדה.

יעל גרמן: אדוני היושב-ראש, אומר היועץ המשפטי לוועדה שבניסוחים האלה ידו לא היתה במעל.

יעל גרמן: הוא לא אמר מעל, אני אומרת.

יעל גרמן: האם ידוע לך, בכל זאת אתה מתמצא בנושא, האם יש התיישבות לא ישראלית ביהודה ושומרון?

ניסן סלומינסקי: לתפיסת עולמי אין שום התיישבות לא ישראלית.

ניסן סלומינסקי: לצערי במערכת יש כאלה שחושבים שיש חלק מההתיישבויות שאולי הן לא ישראליות ויכול לבוא מישהו ולהגיד שאם ההתיישבות עלתה בלי אישור מראש, נניח, גם אם אחר-כך המדינה השתתפה, זה לא נקרא "ישראלית" – הרי אנחנו לא יודעים מי יפרש את החוק אחר-כך.

ניסן סלומינסקי: אם הייתי מפרש את החוק, אני מבטיח לך שלא הייתי צריך לא את "הישראלית" ולא הרבה תיקונים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מי אחר-כך יפרש את החוק.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להיות בטוחים שמי יפרש את החוק יידע בדיוק למה אנחנו מתכוונים.

ניסן סלומינסקי: אם יהיה כתוב "ישראלית" יכול לבוא מישהו אחר-כך אולי ולהגיד שמאחר שהיישוב הזה עלה בהתחלה לא באישור הממשלה, והממשלה רק השתתפה אחר-כך, יכול להיות שזה לא נקרא "ישראלי".

מיכל רוזין: עד עכשיו הם טענו שכל היישובים עלו בתמיכת ממשלת ישראל.

ניסן סלומינסקי: לא, סליחה.

ניסן סלומינסקי: מיכל, מה פתאום.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שעלה בתמיכה או שהמדינה השתתפה אחר-כך.

ניסן סלומינסקי: באו ואמרו שגם אם מישהו יפרש או ירצה לפרש את זה אחרת, שנדע שאנחנו מדברים על היישובים ביהודה ושומרון.

אוסאמה סעדי: זה השוויון שאתה מתכוון אליו, שהורדת את המילה "ישראלית"?

אוסאמה סעדי: אתם עובדים על בית משפט העליון בעיניים?

מיכל רוזין: הם חושבים שבית המשפט העליון לא יבין שכתוב "ישראלית" - - -

<קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: סמוטריץ למה הורדת את המילה "הישראלית"?

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

אוסאמה סעדי: תסביר לנו.

אוסאמה סעדי: בוא תסביר לנו.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אין לך זכות דיבור.

יעל גרמן: אני לא רוצה לשמוע את בצלאל, אני דווקא רוצה לשמוע אותך.

יעל גרמן: אתה היושב-ראש ואני רוצה להבין.

יעל גרמן: הבנתי ממה שאתה אומר שההורדה של "הישראלית" לא באה כדי לעשות איזה שוויון בפני החוק בין הפלסטינים לישראלים, אלא להבהיר שכל התיישבות יהודית שנמצאת ביהודה ושומרון, גם אם מישהו אי-פעם יבוא ויגיד שהיא לא ישראלית, היא תוכשר.

יעל גרמן: לא דאגה לשוויון, אלא דאגה להתיישבות היהודית - -

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שדרך זה גם ייכנס - - -

יעל גרמן: - - ככה אתה הסברת לנו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שמישהו יבוא ויסביר גם מה שאת אומרת.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יעל גרמן: זו היתה הכוונה כאשר הורדת את "הישראלית".

יעל גרמן: דאגתך היתה לכך - - -

מיכל רוזין: יפה שאת הבנת.

מיכל רוזין: אני לא הבנתי עדיין.

מיכל רוזין: אולי כדאי שסמוטריץ יסביר, כי היושב-ראש לא מצליח להסביר לי מדוע הורידו את "הישראלית".

יעל גרמן: יש לי שאלה.

יעל גרמן: אני לא סיימתי את השאלות.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: מה השאלה?

יעל גרמן: זה דווקא ליועץ המשפטי.

יעל גרמן: אנחנו פה למעשה מבקשים לראשונה להחיל חוק ישראלי על שטחי יהודה ושומרון.

יעל גרמן: והשאלה האם יש אפשרות להחיל חוק ישראלי על שטחי יהודה ושומרון שאינו חל בשטחי מדינת ישראל, או האם ברגע שאנחנו נחוקק חוק כזה שהוא רק על יהודה ושומרון – האם הוא לא יחול אוטומטית?

יעל גרמן: האם אפשר לחוקק חוק על חלק ממדינת ישראל, למשל על הגליל?

יעל גרמן: האם לא ברור שברגע שאנחנו מחוקקים חוק על יהודה ושומרון אותו כלל יחול גם בתוך מדינת ישראל?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש הסוגיה הכללית שדנו בה והשמעתי את עמדתי, ואני מוכן גם לחזור עליה, לגבי החקיקה של הכנסת באשר למחוץ לגבולות הריבוניים של מדינת ישראל.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זו סוגיה כללית שמעוררת קשיים.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש לזה דוגמאות.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני חושב שעיקר השיח צריך להתמקד בשאלה של מה המשמעות של זה ומה ההשלכות של זה, גם ברמה הבינלאומית וגם ברמת הנראות של הדברים.

יעל גרמן: אלעזר, אני מתנצלת, כאן השאלה שלי שונה.

יעל גרמן: זה נושא שדנו בו.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הבנתי.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אענה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אם ננכה את השאלה העקרונית הזאת – ככלל אם הכנסת מחוקקת על יהודה ושומרון, זה לא חייב לחול אוטומטית בשטחי מדינת ישראל.

יעל גרמן: האם זאת לא אפליה בפני עצמה?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זה שני מסלולים שונים.

יעל גרמן: במנותק מהחוק הבינלאומי, האם זו לא אפליה?

יעל גרמן: בוא נניח שיהודה ושומרון זה חלק מארץ ישראל וחלק ממדינת ישראל, האם זו לא אפליה להחיל על חלק ממדינת ישראל חוק שלא יחול במקום אחר?

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זה לא חלק ממדינת ישראל, כי זה יהודה ושומרון.

יעל גרמן: אדרבה ואדרבה, זה קל וחומר.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זה שני מצבים שונים.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: מצב שבו בשטח הריבוני של ישראל מחוקקים על מקום אחד ולא על מקום אחר, ככלל זה דבר בעייתי, אלא אם כן יש שונות רלוונטית שמצדיקה את זה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הדוגמה של חקיקה על הגליל ולא על הנגב - - -

ניסן סלומינסקי: עד עכשיו חיית טוב מאוד עם השונות כזאת, כשהיו חוקים שחלו על מדינת ישראל ולא חלים על יהודה ושומרון.

מיכל רוזין: כי זה לא מדינת ישראל, מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: את חיה עם - - -

מיכל רוזין: כי זה לא מדינת ישראל.

מיכל רוזין: מה זה "חיה"?

מיכל רוזין: זה לא עניין של שוויון.

מיכל רוזין: אין שוויון.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני מדבר עם יעל, ואל תתפרצי בבקשה.

מיכל רוזין: מה זה "מדבר עם יעל"?

מיכל רוזין: אנחנו פה בדיון אחד על אחד?

מיכל רוזין: עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: תשאלי ותוכלי לקבל תשובה.

מיכל רוזין: ממש.

מיכל רוזין: ראיתי.

מיכל רוזין: שאלתי ולא קיבלתי תשובה.

ניסן סלומינסקי: קיבלת תשובה כללית.

מיכל רוזין: לא קיבלתי תשובה.

ניסן סלומינסקי: את לא מסכימה עם התשובה.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: לא נתת לי תשובה.

מיכל רוזין: לא נתת תשובה.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

ניסן סלומינסקי: כמו שחיית עם השונות הזאת עד היום, שיש חוק שחל בחלק אחד ולא חל בחלק השני.

ניסן סלומינסקי: חיית עם זה.

ניסן סלומינסקי: לא שינינו את הריבונות, לא שינינו כלום, אז את ממשיכה לחיות עם זה שיש חוק שיחול פה ולא יחול פה.

ניסן סלומינסקי: הרי את חיה עם זה כל הזמן.

מיכל רוזין: יעל, זו הצגה לא נכונה של הדברים.

יעל גרמן: ניסן, לא היה חוק ישראלי שחל על השטחים.

ניסן סלומינסקי: זו שאלה אחרת.

יעל גרמן: זו לא השאלה.

מיכל רוזין: אל תשווה בין שני אזורים, כשאתה אומר:

מיכל רוזין: חוק אחד פה, חוק אחד פה.

ניסן סלומינסקי: יעל, שאלת שתי שאלות.

ניסן סלומינסקי: שאלת איך יכול להיות שיחול על חלק אחד ועל החלק השני לא.

ניסן סלומינסקי: על זה נתתי לך תשובה, ואני חושב שהתשובה היא טובה.

יעל גרמן: - - - חוק ישראלי.

ניסן סלומינסקי: לגבי החוק הישראלי אני אגיד עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: שמענו פה דעות.

ניסן סלומינסקי: נעשה את זה פעם אחת, ולא נחזור על זה הרבה פעמים, כי אין טעם.

ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל לא הכירה ולא הסכימה להגדרה שהיא כובש ביהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

מיכל רוזין: סליחה?

מיכל רוזין: שמענו פה מהרבה מומחים שאומרים שהשטח של הגדה המערבית - -

ניסן סלומינסקי: יעל, את בקריאה ראשונה.

מיכל רוזין: - - הוא שטח בתפיסה מלחמתית, לכן השליט שם הוא הצבא והמפקד.

מיכל רוזין: עם כל הכבוד, כל מה שאתה אומר עכשיו לא תואם את החוק הישראלי.

ניסן סלומינסקי: יעל, את בקריאה ראשונה.

מיכל רוזין: ניסן, אני מיכל.

מיכל רוזין: שכחת את שמי, אני מבינה.

ניסן סלומינסקי: מיכל, סליחה.

ניסן סלומינסקי: את בקריאה ראשונה.

מיכל רוזין: תקשיב, אמרו פה בצורה חד-משמעית, אתה לא יכול לעוות את ההיסטוריה.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

ניסן סלומינסקי: את בקריאה שנייה.

מיכל רוזין: הוא שטח כבוש, הוא שטח בתפיסה מלחמתית, הוא שטח שבו - -

ניסן סלומינסקי: את בקריאה שלישית.

ניסן סלומינסקי: קחי חמש דקות.

מיכל רוזין: - - מי שמפקד בשטח זה המפקד הצבאי - -

ניסן סלומינסקי: מיכל, צאי בבקשה.

מיכל רוזין: - - זה לא מדינת ישראל, זה לא רשויות מדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: צאי בבקשה לחמש דקות.

מיכל רוזין: החוק הזה משנה את זה.

מיכל רוזין: אל תשקר.

מיכל רוזין: אל תשקר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: צאי לחמש דקות.

מיכל רוזין: אל תטעה את הציבור, תגיד את האמת.

ניסן סלומינסקי: צאי לחמש דקות.

ניסן סלומינסקי: צאי לחמש דקות.

ניסן סלומינסקי: עשית את שלך בתקשורת, צאי לחמש דקות ותחזרי.

מיכל רוזין: די, כבר.

מיכל רוזין: ניסן, באמת.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאת עושה.

מיכל רוזין: לא, מה שאתה עושה, שאתה לא נותן לנו פתחון פה.

מיכל רוזין: לא נותן לעשות דיון.

ניסן סלומינסקי: אני נותן את התשובה.

ניסן סלומינסקי: מעוות את המציאות.

ניסן סלומינסקי: נו, באמת.

ניסן סלומינסקי: צאי לחמש דקות ותחזרי.

ניסן סלומינסקי: (חברת הכנסת מיכל רוזין יוצאת ממליאת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: )

ניסן סלומינסקי: אני עכשיו אסביר לך, יעל.

ניסן סלומינסקי: שמענו את זה וזו תפיסת עולם.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיחלקו.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שמישהו יחלוק.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: יעל, אני עונה לך.

יעל גרמן: לא היה חוק ישראלי ביהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: יעל, אני עונה לך.

ניסן סלומינסקי: אם לא תתנו לענות, אז לא נענה לכם.

ניסן סלומינסקי: נקרא הלאה.

יעל גרמן: אני רוצה להקשיב.

ניסן סלומינסקי: שמענו פה.

ניסן סלומינסקי: מדינת ישראל מ-67', מן היסוד לא הסכימה להגדרה שניסו להגדיר במקומות אחרים של כובש.

ניסן סלומינסקי: היא בתפיסה שאין כובש, אלא אם כן הוא כובש מישהו מריבונות אחרת, וכאן זה לא היה - -

יעל גרמן: יש באמת פרשנות כזאת, אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: - - ולכן מדינת ישראל לא הגדירה את עצמה ככובש.

ניסן סלומינסקי: נכון שהיא גם לא החילה את הריבונות.

ניסן סלומינסקי: היא נמצאת בסיטואציה שהיא לא כובש ולא ריבון, ואז שמגר, שהיה נדמה לי הפצ"ר, הגדיר את זה כשטחים מוחזקים שזה משהו באמצע.

ניסן סלומינסקי: ישראל יכולה ורשאית לפעול ביהודה ושומרון בשתי הזרועות האלה.

אוסאמה סעדי: איזה שתי זרועות?

ניסן סלומינסקי: אני מסביר.

ניסן סלומינסקי: ב-95% היא פועלת בזרוע הצבאית, דרך אלוף הפיקוד ודרך המינהל האזרחי.

ניסן סלומינסקי: אבל גם ראינו דוגמאות שהיא פעלה כריבון.

ניסן סלומינסקי: זו האפשרות שלה, כי ככה היא הגדירה את עצמה.

אוסאמה סעדי: היא לא הגדירה את עצמה כריבון אף פעם.

אוסאמה סעדי: אמרת שאף פעם ישראל לא הגדירה את עצמה כריבון.

ניסן סלומינסקי: היא לא הגדירה לא ככובש ולא כריבון, היא יכולה לפעול גם בזרוע הזאת וגם בזרוע הזאת, והיא פעלה - - -

אוסאמה סעדי: מתי היא פעלה?

ניסן סלומינסקי: כבר היו לנו כאן הרבה דוגמאות.

ניסן סלומינסקי: ב-95% היא פועלת בזרוע אחת, נכון.

ניסן סלומינסקי: היו דוגמאות והיועץ המשפטי של איו"ש, שלמה פוליטיס, נתן דוגמאות שהיא פעלה גם כריבון.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אם הכנסת במקרה הזה תחליט להחליט את זה היא תפעל גם כריבון, וזה בלי להחיל ריבונות.

ניסן סלומינסקי: בנושא זכויות הפרט הכנסת החילה כמעט את כל זכויות הפרט על היהודים שגרים ביהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: אם הכנסת תחליט, יש לה אפשרות – לשאלה שלך – אם היא לא תאשר את החוק, אז היא לא תעבוד גם כריבון.

ניסן סלומינסקי: אם היא תחליט שכן, היא תעבוד כריבון.

ניסן סלומינסקי: היא תנצל את המעמד שהיא קבעה לעצמה, שהיא יכולה לפעול בשתי הזרועות, והיא תפעל גם בזה וגם בזה.

אוסאמה סעדי: האם אפשר לקבל את העמדה של היועץ המשפטי לממשלה בנקודה הזאת?

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו - -

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני רק אסיים את הדברים שלי, חבר הכנסת סלומינסקי - - -

ניסן סלומינסקי: - - נשמע אותה אחר-כך.

ניסן סלומינסקי: שמענו אותה.

אוסאמה סעדי: מתי שמענו?

אוסאמה סעדי: בנקודה הספציפית הזאת, מה הבעיה?

<יוסף עזרא: אדוני היושב-ראש, אני יכול - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אדוני.

ניסן סלומינסקי: תצביע.

ניסן סלומינסקי: יש חברי כנסת ואחר-כך - - -

<יוסף עזרא: מה שאדוני אמר, אין אמת בזה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

<יוסף עזרא: מה שאדוני אמר כאן, אין בזה אמת.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מי כבודו.

ניסן סלומינסקי: לא מקובל - - -

<יוסף עזרא: כבודו מלא עולם.

ניסן סלומינסקי: וואו.

ניסן סלומינסקי: זו פעם אחרונה שכבודו יתערב.

ניסן סלומינסקי: לחברי כנסת אני סבלן, בפעם הבאה אני פשוט אבקש מכבודו לצאת, כי זה לא מקובל.

ניסן סלומינסקי: אחרי שחברי הכנסת ידברו, אחרי שהממלכה תדבר, אם יהיה לנו זמן, אני נותן גם לאנשים אחרים לדבר כשהם מבקשים, בוודאי בצורה מכובדת.

יעל גרמן: ניסן, לא קיבלתי תשובה לשאלתי.

אוסאמה סעדי: אני מבקש לשמוע את העמדה של היועץ המשפטי לממשלה בנקודה הספציפית הזאת.

ניסן סלומינסקי: שמעתי שביקשת.

אוסאמה סעדי: שמעתי את הפרשנות שלך, אבל בשבילי אתה לא המקור לפרשנות החוק.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: כשהיועץ רצה לדבר, אמרתם שאתם לא רוצים, אתם רוצים אותי, כשאני מדבר, פתאום אתם לא רוצים אותי, אתם רוצים מישהו אחר.

אוסאמה סעדי: שמענו אותו.

אוסאמה סעדי: הוא אמר שזה לא הוא, זה היושב-ראש, לכן ביקשתי ממך.

ניסן סלומינסקי: שמעתי אותך.

אוסאמה סעדי: אני עדיין מחכה להסבר שיסביר את זה, כי ההסבר שלך עם כל הכבוד לא משכנע.

ניסן סלומינסקי: הוא לא צריך לשכנע, כי אתה תצביע - - -

אוסאמה סעדי: יש מטרה ברורה.

ניסן סלומינסקי: אותך לא צריך לשכנע כי אתה מצביע נגד החוק.

ניסן סלומינסקי: היועץ המשפטי באמצע הדברים שלו ואני מבקש - - -

אוסאמה סעדי: בנקודה הזאת אני רוצה להבין - - -

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אני יודע שאתה רוצה להבין - -

יעל גרמן: בסעיף הזה לא סיימנו את הדיון.

ניסן סלומינסקי: - - אבל אתה עוד לא מנהל את הישיבה, מה אפשר לעשות.

אוסאמה סעדי: אני שואל.

ניסן סלומינסקי: שאלת פעם אחת, חזרת על זה כבר עשר פעמים.

ניסן סלומינסקי: די, אני לא רוצה לעבוד בדרך הזאת - -

יעל גרמן: ניסן, אמרת שאנחנו עוברים סעיף-סעיף.

ניסן סלומינסקי: - - שמענו אותך.

ניסן סלומינסקי: הבנתי אותך.

ניסן סלומינסקי: נמצאת כאן תהילה, אחר-כך אני אתן גם לה לדבר.

ניסן סלומינסקי: עד היום לא מנענו ממנה לדבר, והיא אמרה מה שיש לה לומר, והיא תחזור על זה בטח פעם שנייה ושלישית עד שכבר נדע את זה בעל-פה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, היא נמצאת פה.

ניסן סלומינסקי: אף פעם לא מנענו.

ניסן סלומינסקי: ותאמין לי, היא תחזור על זה עוד פעם אם יהיה הזמן, וזה יהיה כבר הפעם השלישית, אבל לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: כרגע - - -

אוסאמה סעדי: אני שואל על המצב המשפטי בנקודה הזאת.

אוסאמה סעדי: מי הריבון שם?

ניסן סלומינסקי: אוסאמה, אם אתה רוצה לדבר, רק תבקש אישור.

ניסן סלומינסקי: די, נגמר.

ניסן סלומינסקי: לא יהיה כך.

אוסאמה סעדי: שאלתי אותך.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: תבקש אישור.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, תמשיך.

יעל גרמן: לא, רגע.

ניסן סלומינסקי: רגע, אלעזר באמצע הדברים שלו.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

יעל גרמן: לא גמרנו את הדיון בסעיף 1.

ניסן סלומינסקי: אלעזר באמצע הדיבור שלו.

ניסן סלומינסקי: אני הפסקתי אותו.

ניסן סלומינסקי: לי מותר להפסיק אותו.

ניסן סלומינסקי: שאלת אותו.

ניסן סלומינסקי: אמרת: עכשיו אני שואלת אותך, היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: הוא מתחיל לדבר ואת מפסיקה אותו.

מיכל רוזין: קיבלתם הסבר בזמן שלא הייתי?

יעל גרמן: לא.

ניסן סלומינסקי: כן, קיבלתם הסבר.

מיכל רוזין: חשבתי שאולי פספסתי את ההסבר שלך.

ניסן סלומינסקי: למה את אומרת "לא"?

ניסן סלומינסקי: יעל, קיבלת הסבר.

ניסן סלומינסקי: את לא מסכימה אתו, אבל קיבלת הסבר.

יעל גרמן: לא.

ניסן סלומינסקי: לא קיבלת הסבר על הנושא של המעמד שלנו ביהודה ושומרון?

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: זאת לא היתה השאלה.

יעל גרמן: השאלה שלי היתה האם אפשר להחיל חוק ישראלי רק בחלק ממקום מסוים, ואם זאת לא חיה בפני עצמה?

יעל גרמן: האם יעלה על הדעת שנעשה חוק לגליל ובדרום נגיד שהוא לא חל, ולהפך?

יעל גרמן: האם זה יכול להיות?

ניסן סלומינסקי: אמרתי לך שאת חיה כל הזמן עם הסיטואציה הזאת שיש חוק שמוחל על צד אחד והוא לא מוחל על הצד השני.

ניסן סלומינסקי: נכון?

ניסן סלומינסקי: לא על צד אחד.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר כרגע - - -

מיכל רוזין: אין פה שני צדדים שווים.

מיכל רוזין: זו ההטעיה שלך.

ניסן סלומינסקי: יהיה חוק שיחול פה ולא יחול פה.

יעל גרמן: זה לא שוויוני.

יעל גרמן: זאת השאלה.

מיכל רוזין: אין פה שני צדדים שווים כמו שאתם מנסים לעשות.

ניסן סלומינסקי: נכון, לכן גם אין חוקים שווים.

מיכל רוזין: אתם מנסים לעשות שני צדדים שווים, והם לא שווים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: כן, אלעזר.

ניסן סלומינסקי: תמשיך.

יעל גרמן: מה להמשיך?

יעל גרמן: אמרת שנדון תוך כדי קריאה, אז אנחנו מבקשים לדון.

ניסן סלומינסקי: יעל, איך את מבקשת לדון כשאת לא נותנת לו לדבר?

מיכל רוזין: אנחנו רוצים ייעוץ משפטי מה זה התיישבות ישראלית ומה זו התיישבות שאין אחריה "ישראלית".

מיכל רוזין: אנחנו מבקשים הסבר.

ניסן סלומינסקי: מיכל, יש לי כלל, אני מתחיל בלב טוב, רוצה לדון באמת, לתת לכל אחד לדבר.

יעל גרמן: גם אני רוצה.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאני מרגיש שאנשים רוצים פשוט למשוך את הזמן - - -

מיכל רוזין: אתה מרגיש עוד לפני שהתחילה הישיבה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: ממש לא.

יעל גרמן: זה פשוט לא נכון.

ניסן סלומינסקי: - - - למשוך, כי חוזרים על אותו דבר עשר פעמים.

מיכל רוזין: למה למשוך?

ניסן סלומינסקי: מיכל.

ניסן סלומינסקי: את רוצה לדבר, תצביעי.

ניסן סלומינסקי: תצביעי אם את רוצה לדבר.

מיכל רוזין: אני רוצה לבקש הסבר משפטי למה שאמרת.

ניסן סלומינסקי: אם את רוצה - - -

מיכל רוזין: אפשר לקבל הסבר משפטי מה ההבדל בין התיישבות ישראלית לבין רק ההתיישבות?

מיכל רוזין: אפשר לקבל הסבר מה ההבדל המשפטי?

ניסן סלומינסקי: הסברתי מה שהסברתי.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: מה זה הסברת מה שהסברת?

ניסן סלומינסקי: לא מסכימים – לא מסכימים.

מיכל רוזין: זה לא עניין של לא להסכים.

מיכל רוזין: לא נתת הסבר מספק משפטית, אז אולי יש פה משפטנים שיסבירו לי.

מיכל רוזין: הנה, הוא רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: לא.

מיכל רוזין: הוא רוצה להסביר לי.

מיכל רוזין: למה לא?

ניסן סלומינסקי: מיכל, את רוצה שאני אוציא אותך עוד פעם?

מיכל רוזין: אני לא מבינה, אמרת שיהיה דיון.

ניסן סלומינסקי: זה דיון כשאת מדברת כל הזמן בלי לקבל אישור?

מיכל רוזין: אני מבקשת הסבר.

מיכל רוזין: זה לא דיון כשאני מבקשת הסבר?

ניסן סלומינסקי: ביקשת – קיבלת.

ניסן סלומינסקי: את לא חייבת להסכים.

מיכל רוזין: לא קיבלתי.

ניסן סלומינסקי: אז לא, את לא חייבת להסכים.

מיכל רוזין: לא קיבלתי הסבר משפטי.

מיכל רוזין: קיבלתי הסבר מהיושב-ראש, לא הסבר משפטי.

מיכל רוזין: אני רוצה לקבל הסבר משפטי.

מיכל רוזין: אני רוצה להבין את זה.

ניסן סלומינסקי: כל הזמן אמרתם שאתם רוצים מהיושב-ראש.

מיכל רוזין: יפה.

מיכל רוזין: לא מספיק.

ניסן סלומינסקי: לא מספיק, את לא חייבת לקבל את זה.

מיכל רוזין: ההסבר שלך לא היה משפטי.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני לא אכנס אתך לוויכוח ולמשוך את הזמן.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, את תצאי שוב החוצה לחמש דקות.

מיכל רוזין: אפשר לקבל הסבר משפטי מה ההבדל?

ניסן סלומינסקי: לא, ביקשת מהיושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: ביקשת מהיושב-ראש תשובה, קיבלת תשובה.

מיכל רוזין: ההסבר שלך לא הניח את דעתי.

ניסן סלומינסקי: אז לא הניח את דעתך.

ניסן סלומינסקי: אז מה?

ניסן סלומינסקי: את בין כה וכה - - -

מיכל רוזין: אני מחוקקת, הוועדה הזאת צריכה לחוקק - -

ניסן סלומינסקי: כל החוק הזה לא מניח את דעתך.

מיכל רוזין: - - אני רוצה הסבר בין ה"התיישבות" ל"התיישבות ישראלית" מבחינת החוק.

מיכל רוזין: אפשר לקבל הסבר משפטי?

ניסן סלומינסקי: פעם אחרונה, אחרת עוד פעם תצאי.

מיכל רוזין: הנה, הם רוצים להסביר.

מיכל רוזין: למה שלא תיתן להסביר?

מיכל רוזין: אמרת שיתקיים דיון תוך כדי סעיפים, דיון זה לשתף את כולם.

ניסן סלומינסקי: מיכל, תצאי עוד פעם לחמש דקות.

מיכל רוזין: לא, אני לא אצא.

מיכל רוזין: אני לא אצא.

מיכל רוזין: אמרת שיהיה דיון, זה קריאה שנייה שלישית - -

ניסן סלומינסקי: צאי עוד פעם לחמש דקות.

מיכל רוזין: - - מן הראוי שיהיה פה דיון.

ניסן סלומינסקי: צאי בבקשה לחמש דקות.

יעל גרמן: אבל מיכל צודקת, אמרת שנדון תוך כדי הקראה.

ניסן סלומינסקי: דיון זה לא שמישהו לא נותן לדבר.

מיכל רוזין: ההפך, אתה לא נותן לקהל לדבר.

ניסן סלומינסקי: מיכל, את מנהלת את הישיבה?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: יש דיון, תנהל דיון.

ניסן סלומינסקי: צאי לחמש דקות.

מיכל רוזין: אתה לא מנהל דיון.

ניסן סלומינסקי: צאי לחמש דקות.

מיכל רוזין: אתה לא מנהל דיון.

מיכל רוזין: (חברת הכנסת מיכל רוזין יוצאת מחדר הוועדה)

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אלעזר תמשיך.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: עלו פה כמה שאלות - -

יעל גרמן: השאלה שלי.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: - - אני אדבר בקצרה על כל אחד מהדברים, ואני אתייחס לכל הדברים לפי הסדר.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: המונח "התיישבות" או "התיישבות ישראלית" – המשמעות היא שבעוד בקריאה הראשונה כל ההסדר המוצע חל רק על התיישבות ישראלית – המשמעות של הורדת המילה "ישראלית" שההסדר הזה יחול בצורה עיוורת, דהיינו, לא משנה מי יצר את ההתיישבות, ככל שהתנאים שבהצעת החוק יתקיימו בהתיישבות הזאת, דהיינו, היא הוקמה בתום לב או היתה הסכמה של המדינה, יחול ההסדר, בין אם זה רישום של המקרקעין כרכוש ממשלתי, בנסיבות המתאימות, ובין אם זה הפקעת זכויות השימוש בנסיבות האחרות.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זה לגבי המונח "התיישבות ישראלית.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: לגבי הדברים שחברת הכנסת גרמן שאלה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: קשה לתת תשובה כוללת ואחידה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: גם בתוך מדינת ישראל יש חוקים שחלים על אזורים מסוימים כן ועל אזורים מסוימים לא, תלוי בנסיבות, תלוי בתוכן - - -

יעל גרמן: - - - של מיסוי.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש רציונלים מסוימים שלפעמים מתאימים.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני מדבר על חוק שחוקק פה בוועדה לפני מספר שנים, החוק כשלעצמו עורר מחלוקת, חוק ועדות קבלה, הוא חל רק על הגליל ועל הנגב ולא חל על מרכז הארץ – גם בתוך שטחי מדינת ישראל – כי לפעמים יש רציונלים שמתאימים לאזורים מסוימים ולאזורים מסוימים לא.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: זה כשמדובר בתוך מדינת ישראל.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש בהרבה מאוד תחומים שונות רלוונטית בין מה שחל בתוך שטחי מדינת ישראל לבין יהודה ושומרון.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: ככלל הכנסת לא נוהגת לחוקק בצורה ישירה על יהודה ושומרון.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני לא מתייחס כרגע לשאלה אם יש לה סמכות, אין לה סמכות.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: יש לזה תקדימים.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: ככלל הכנסת לא עושה את זה, דרך המלך והדרך הרגילה שבה מחוקקים ביהודה ושומרון זה על-ידי תחיקת הביטחון של האלוף.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: גם כאשר הכנסת מחוקקת דברים זה בדרך כלל דברים שהם פרסונליים ולא טריטוריאליים.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אומנם עו"ד פוליטיס בדיון הקודם הביא דוגמה, למיטב ידיעתי זו הדוגמה היחידה שיש לה גם אלמנט טריטוריאלי מסוים, אבל ככלל זה דבר חריג.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הכנסת צריכה להביא בחשבון את המשמעויות שלו ואת ההשלכות שלו, וכיצד הדברים עלולים להתפרש ומה עשויות להיות ההשלכות של זה.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: לגבי השאלה הקודמת שלך, של נתונים מהשטח, האם יש התיישבות לא ישראלית שעונה על הקריטריונים האלה, אני מודה שאני לא הכתובת.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: הנתונים של מה קורה בשטח לא נמצאים בידי.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני חושב שהגורמים הרלוונטיים הם המינהל האזרחי או משרד המשפטים.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אין לי כלים לענות על זה.

יעל גרמן: אתה בוודאי יכול לפנות למינהל האזרחי ולשאול.

ניסן סלומינסקי: תשובתו של אלעזר היתה כמעט כמו תשובתי - - -

יעל גרמן: לא, הנתונים.

יעל גרמן: אלעזר אמר שאין לו נתון, והוא אמר שהנתון נמצא בידי המינהל האזרחי, אז אני חושבת שאתה יכול לפנות.

יעל גרמן: אני לא יכולה לפנות, אז אתה יכול לפנות בתור יושב-ראש ולבקש עבור הוועדה נתונים האם יש התיישבויות לא ישראליות ולא יהודיות.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: כבר אמרת משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אמרת עכשיו משהו אחר.

יעל גרמן: אני מכסה את כל האפשרויות.

ניסן סלומינסקי: זה לא מה שהוגדר.

ניסן סלומינסקי: בהחלט יש מקומות, ולכן גם הוגדר בתום לב – יש מקומות שעלו בהתחלה לא באישור המדינה והמדינה אחר-כך השתתפה.

יעל גרמן: לא להם אני מתכוונת.

ניסן סלומינסקי: גם זה.

יעל גרמן: השאלה שלי, האם יש התיישבויות פלסטיניות ביהודה ושומרון?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך.

יעל גרמן: אני מבקשת שתשאל את המינהל האזרחי ותביא לידיעתנו.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

אוסאמה סעדי: אני שואל פה, אלעזר, על סעיף המטרה.

אוסאמה סעדי: ברגע שאתה אומר שמטרת החוק להסדיר את ההתיישבות – דנו בעניין הזה של ישראלי ולא ישראלי – אם בסופו של יום המטרה של החוק הזה היא לעודד לא רק את היישובים הקיימים, והעמדה שלנו לגבי ההתיישבות בכללותה, ולא רק סוג זה או זה, שהכול בלתי חוקי – אני מתווכח עכשיו עם החוק עצמו – ברגע שאתה בא ואומר שאתה רוצה לעודד - - -

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני לא בא ואומר, הכנסת באה ואומרת.

אוסאמה סעדי: הכנסת.

אוסאמה סעדי: - - - לאפשר את המשך ביסוסה ופיתוחה, ואנחנו לא מדברים על התנחלויות שקיימות והממשלה מכירה בהן.

אוסאמה סעדי: היום לפי החוק הזה כל אדם או חבר בני אדם יכול לבוא ולהגיד: אני מוצא חלקת אדמה בראש ההר, אדמת טרשים, אין בעלים, אני יושב על זה.

אוסאמה סעדי: שם קרוון ויושב על זה בתום לב.

ניסן סלומינסקי: החוק לא מכסה את זה.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: תום לבו.

ניסן סלומינסקי: לא תום לבו.

ניסן סלומינסקי: החוק הגדיר מה זה תום לב.

יעל גרמן: לא נכון.

אוסאמה סעדי: איפה הוא הגדיר?

יעל גרמן: ניסן, זה לא רציני מה שכרגע עשית.

יעל גרמן: אין הגדרה לתום לב.

יעל גרמן: הלוואי שהיתה הגדרה לתום לב.

אוסאמה סעדי: אם הייתם באים ואומרים: יש כמה נקודות - - -

ניסן סלומינסקי: כתוב שיש שני מצבים.

יעל גרמן: או תום לב או בסמכות הרשויות, המדינה - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: תום לב הוגדר, או שהמדינה נתנה מראש אישור - - -

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: זה או תום לב או המדינה.

מיכל רוזין: בגלל התום לב הורידו את "הישראלית".

מיכל רוזין: אם זה המדינה זו "התיישבות ישראלית".

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: המדינה לא נתנה, אבל אחר-כך השתתפה.

מיכל רוזין: תום לב – בגלל זה הורידו את "הישראלית".

מיכל רוזין: אם זה מהמדינה זו התיישבות ישראלית.

אוסאמה סעדי: סעיף 3 מדבר - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - לא רק ליהודים, שלא יגידו שזה גזענות.

אוסאמה סעדי: עוזב, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אל תעשה טובה לערבים, אתה.

בצלאל סמוטריץ': זה שאתה לא משרת את הבוחרים שלך, זה ידוע, אני לפחות משרת את הערבים.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא דואג לבוחרים שלך.

אוסאמה סעדי: רק אתה דואג.

אוסאמה סעדי: ..

מיכל רוזין: די, בצלאל.

מיכל רוזין: כמו הישראבלוף הזה - - -

ניסן סלומינסקי: בצלאל.

אוסאמה סעדי: תפסיק עם הצביעות הזאת.

אוסאמה סעדי: תגיד "התיישבות ישראלית".

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

מיכל רוזין: הבג"ץ דביל?

מיכל רוזין: הוא לא יודע שאתם עוקפים אותו?

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: תפסיקו עם זה.

ניסן סלומינסקי: אוסאמה.

מיכל רוזין: כל התרגיל הזה בשביל שזה יבוא לבית משפט עליון, ואז - - -

בצלאל סמוטריץ': אל תדברי ככה על בג"ץ.

ניסן סלומינסקי: בצלאל.

מיכל רוזין: - - - ובית המשפט יבטל את החוק, ואז תגידו: הם שמאלנים.

בצלאל סמוטריץ': אל תגידי "דביל" על בג"ץ - - -

מיכל רוזין: אמרתי: אתם חושבים שהוא דביל.

מיכל רוזין: אני לא חושבת.

ניסן סלומינסקי: מיכל, את ממשיכה לדבר כאילו שאת לא צריכה לקבל אישור וכלום.

מיכל רוזין: אתה לא נותן לי אישור.

ניסן סלומינסקי: את ביקשת?

מיכל רוזין: כן.

ניסן סלומינסקי: הצבעת וביקשת?

מיכל רוזין: כל הזמן.

מיכל רוזין: אתה לא נותן לי.

ניסן סלומינסקי: סלחי לי, את לא ביקשת.

מיכל רוזין: אז תרשום.

ניסן סלומינסקי: בסדר, רשמנו.

אוסאמה סעדי: כתוב בסעיף 3 במפורש, וזה אמר עכשיו גם בצלאל "מצאו רשויות האזור כי בתקופה שקדמה ליום פרסומו של חוק זה נבנתה בתום לב" - - -

יעל גרמן: אין הגדרה ל"תום לב".

אוסאמה סעדי: "או ניתנה לבנייתה".

אוסאמה סעדי: זה לא ואו.

אוסאמה סעדי: "או ניתנה לבנייתה הסכמת המדינה".

אוסאמה סעדי: זה "או".

ניסן סלומינסקי: נו?

אוסאמה סעדי: אני אומר, או תום לב - - -

ניסן סלומינסקי: תום לב של מי?

אוסאמה סעדי: לא יודע.

יעל גרמן: של האדם שהתיישב.

אוסאמה סעדי: איפה ההגדרה של תום לב?

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לסעיף 3, נדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה אתה רוצה עכשיו שנעשה.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי שנתקדם סעיף-סעיף, אחרת כל פעם מישהו יביא מפה ויביא מפה ויהיה בלבול.

ניסן סלומינסקי: נתקדם לאט-לאט.

ניסן סלומינסקי: נגיע לסעיף ההוא, תשאל מה שאתה רוצה.

מיכל רוזין: אפשר לשאול שאלה?

יעל גרמן: - - - אם בתום לב התיישבות שאינה ישראלית, פלסטינית, האם זה - - -

ניסן סלומינסקי: יעל.

ניסן סלומינסקי: יעל.

ניסן סלומינסקי: מה שהוא שאל אם אדם פרטי עולה בתום לב, אין מושג כזה.

ניסן סלומינסקי: אין אדם פרטי שעולה בתום לב.

מיכל רוזין: לא הבנתי עכשיו.

מיכל רוזין: של מי זה תום הלב?

ניסן סלומינסקי: מיכל - - -

מיכל רוזין: רגע.

מיכל רוזין: באמת אני לא מצליחה להבין.

אוסאמה סעדי: מה הכוונה?

מיכל רוזין: רמת הישראבלוף פה עולה דרגה בקריאה השנייה והשלישית.

מיכל רוזין: אני לא מצליחה להבין.

מיכל רוזין: באתם בידיים נקיות, אמרתם: אנחנו רוצים חוק שהוא חוק סיפוח זוחל.

מיכל רוזין: אנחנו באים ואומרים: ניישם את החוק הישראלי על ההתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון.

מיכל רוזין: מי שתפס קרקע פלסטינית, גם אם היא פרטית, בתום לב או בתמיכת המדינה, אנחנו נאפשר לו ונסדיר אותו והוא יוכל לחיות.

מיכל רוזין: עכשיו אתה בא ומנסה לעשות מין סיבוב עלינו ואתה אומר: לא, גם אם פלסטיני יתפוס קרקע, אבל לא פרטי, הוא לא יכול להיות פרטי.

מיכל רוזין: אז מה?

מיכל רוזין: הרשות הפלסטינית תתפוס קרקע בתום לב, זה יהיה שלה?

מיכל רוזין: אני לא מצליחה להבין.

מיכל רוזין: פרטי שתופס זה לא בתום לב, אבל המדינה שהיא פרטים זה כן בתום לב?

ניסן סלומינסקי: לא דיברתי על מה שדיברת.

ניסן סלומינסקי: למרות שנדון על זה בסעיף 3, אני מדבר או שהמדינה בתום לב חשבה, וקרו מקרים שהקרקע היא אדמת מדינה - - -

מיכל רוזין: במקרה של עמונה כבר מ-89' היו צווי פינוי, המדינה ידעה שזה שטח פרטי, המדינה דרשה לפנות.

מיכל רוזין: איך תסדיר מקום שכבר יש עליו צווי פינוי, כשהמדינה בעצמה הכירה בכך שאין פה לא תום לב ולא - - -

ניסן סלומינסקי: החוק הזה לא מסדיר - - -

מיכל רוזין: אז מה הוא מסדיר?

ניסן סלומינסקי: היה חסר לך שבוע שלא היית אתנו.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה לא מסדיר - - -

מיכל רוזין: עקבתי צמוד.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה לא מדבר על עמונה ולא מסדיר אותה.

מיכל רוזין: אני יודעת שהוא לא מסדיר.

מיכל רוזין: מקומות אחרים כמו עמונה.

ניסן סלומינסקי: לא.

מיכל רוזין: על שטח פרטי.

מיכל רוזין: גם עפרה - - -

ניסן סלומינסקי: החוק הזה מדבר על כל אותם מקומות שאין צווים.

ניסן סלומינסקי: עפרה – הסברנו את זה גם בישיבה הקודמת, זה לא מדבר על תשעת הבתים שעל-פי צו של בית המשפט הם יצטרכו להיהרס.

מיכל רוזין: אז מה זה אומר?

מיכל רוזין: כל היישובים שהחוק הזה מסדיר לא יושבים או שכרגע המדינה לא יודעת שיושבים על שטח פרטי?

מיכל רוזין: הרי יש דוח של זה, אנחנו יודעים שהם יושבים על שטח פרטי.

ניסן סלומינסקי: לא זה מה שאמרו.

מיכל רוזין: מה אתה אומר?

ניסן סלומינסקי: ניכנס לתוך החוק.

מיכל רוזין: מה ההבדל?

ניסן סלומינסקי: ההבדל אם יש פסיקה חלוטה של בית משפט או לא.

מיכל רוזין: זה לא ההבדל היחיד.

מיכל רוזין: ההבדל צריך להיות, כמו שאתה כותב פה, או תום לב או בחסות המדינה.

ניסן סלומינסקי: חבל.

מיכל רוזין: אתה לא נותן פה לאנשי מקצוע, משפטנים, לדבר על העניין, להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: מיכל, לא אמרתי שאני לא אתן להם אחר-כך.

ניסן סלומינסקי: קודם כול אנחנו נתקדם כמו שאנחנו עושים תמיד.

מיכל רוזין: אתה לא מתקדם, אנחנו עדיין בסעיף 1.

מיכל רוזין: בוא נישאר בסעיף 1 ונדבר על התיישבות ישראלית, אתה לא מאפשר דיון.

ניסן סלומינסקי: מיכל, בבקשה.

מיכל רוזין: אתה לא באמת נותן.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

מיכל רוזין: אני רוצה לדעת מתי הדיון על התיישבות ישראלית.

מיכל רוזין: מתי הדיון על זה?

ניסן סלומינסקי: נגמור לקרוא.

ניסן סלומינסקי: לא בטוח שאת כבר מבינה את הנושא של החוק - - -

מיכל רוזין: אמרת שעל כל סעיף יהיה דיון.

עמר בר-לב: אנחנו רוצים להבין למה נמחק "הישראלית".

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר שבכל פעם ייכנס - - -

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: זה לא כל פעם, אנחנו פה מ-10:00, והשאלה עדיין רלוונטית מבחינת הדיון.

מיכל רוזין: בואו נקבל הסבר.

ניסן סלומינסקי: מיכל, היה דיון.

ניסן סלומינסקי: את לא חייבת לקבל.

מיכל רוזין: לא היה דיון.

ניסן סלומינסקי: סליחה.

ניסן סלומינסקי: את שמעת תשובה.

ניסן סלומינסקי: את לא חייבת לקבל.

מיכל רוזין: הדיון הוא בינינו?

מיכל רוזין: למה אנחנו לא שומעים אנשי מקצוע?

ניסן סלומינסקי: הדיון לא יהיה כל עוד לא השתכנעת.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אני לא רוצה.

מיכל רוזין: אני רוצה לשמוע אנשי מקצוע.

מיכל רוזין: אולי תצליח לשכנע אותי שעדיף שתהיה התיישבות ולא ישראלית, אולי תשכנע אותי.

טלב אבו עראר: קראת את התיקונים של החוק הזה?

טלב אבו עראר: השאלה השנייה, באיזה סמכות אתם הולכים ומבקשים להסדיר התיישבות בשטח פלסטיני, שטח פרטי?

טלב אבו עראר: מחקתם את "הישראלית", למה השארתם את זה בעילום שם?

טלב אבו עראר: התיישבות של מי?

טלב אבו עראר: של האו"ם?

טלב אבו עראר: תגיד את האמת.

טלב אבו עראר: תענה.

טלב אבו עראר: אתה יושב-ראש הוועדה, אז תענה לי.

טלב אבו עראר: למה המילה "ישראלית" נמחקה?

טלב אבו עראר: פחד מהעולם או בושה?

טלב אבו עראר: תענה לי עכשיו.

טלב אבו עראר: כולנו שאלנו אותה שאלה, אין לך תשובה.

טלב אבו עראר: תענה לי.

ניסן סלומינסקי: אם לא תרד מהטון הזה - - -

טלב אבו עראר: מכובדי, אין לך תשובות.

ניסן סלומינסקי: אתה כבר נכנס לקריאה ראשונה, כי אתה ממשיך לדבר בלי הפסק.

ניסן סלומינסקי: הוא קיבל את רשות הדיבור.

טלב אבו עראר: תענה לי.

טלב אבו עראר: אם אין לך תשובה, תגיד: אין לי תשובה.

טלב אבו עראר: זה לא בושה להגיד את זה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אתה איחרת.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מתבייש?

ניסן סלומינסקי: - - -

טלב אבו עראר: סמוטריץ הזה הוא שיביא לאסון בארץ הזאת.

ניסן סלומינסקי: אתה איחרת.

ניסן סלומינסקי: השאלה הזאת נשאלה.

טלב אבו עראר: יש לך תשובה לגבי השאלה הזאת?

ניסן סלומינסקי: ניתנה תשובה - - -

יעל גרמן: אני אומר לך את התשובה שהוא נתן לי.

ניסן סלומינסקי: לא, יעל.

ניסן סלומינסקי: איחרת.

ניסן סלומינסקי: שאלו את השאלה, קיבלו תשובה.

מיכל רוזין: לא קיבלנו תשובה.

בצלאל סמוטריץ': היחיד שנתן תשובה זה סמוטריץ.

ניסן סלומינסקי: גם איחרת, אתה גם מדבר בצורה שלא מקובלת בוועדה הזאת.

טלב אבו עראר: כשבאתי, כולם שאלו אותה שאלה, ולא היתה לך תשובה.

טלב אבו עראר: אין לך תשובה עד עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אתה כבר בפעם ראשונה, תדע.

ניסן סלומינסקי: עמר, תשאל בבקשה.

עמר בר-לב: ראשית, אני מודה שאיחרתי, אבל אני מבין ממה שנאמר כאן, והשאלה שלי מופנית ליועץ המשפטי.

עמר בר-לב: אני לא יודע אם אני בעד או נגד מחיקת "הישראלית", אני רוצה להבין את העניין המשפטי.

עמר בר-לב: ברור שאם קודם היתה המילה "ישראלית", ועכשיו היא נמחקה, יש לזה איזה משמעות.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד את המשמעות שאני מבין.

מיכל רוזין: למה אתה לא נותן לאנשים לדבר?

מיכל רוזין: למה אתה לא עושה דיון?

ניסן סלומינסקי: עמר, ביקשתי מהיועץ המשפטי, עד עכשיו הם אמרו לי שמאחר שההצעה היא שלי - - -

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: היועץ המשפטי אמר: זה לא תיקון שלי, זה תיקון של יושב-ראש הוועדה.

מיכל רוזין: תדייק בבקשה, חבר הכנסת סלומינסקי.

מיכל רוזין: אל תפיל את זה על היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אני מפיל עליו?

מיכל רוזין: הבטחת דיון על כל סעיף, ויש פה אנשים שרוצים להביע את עמדתם בדיון, ואתה לא נותן, אתה סותם פיות.

ניסן סלומינסקי: לכן ביקשת שאני אתן תשובה.

מיכל רוזין: אני מבקשת שייפתח דיון.

מיכל רוזין: נתת תשובה.

מיכל רוזין: אני רוצה לפתוח דיון ולשמוע פה עמדות מכולם.

ניסן סלומינסקי: את רוצה שאני אוציא אותך עוד פעם?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אני רוצה שתקיים דיון, כמו שיאה לעשות בכנסת על קריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: מיכל את בפעם ראשונה ואת נכנסת לפעם שנייה.

ניסן סלומינסקי: למרות שאיחרתם אני אגיד לכם מה הסברתי.

ניסן סלומינסקי: נמשיך, לא חייבים לקבל את ההסבר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלבצלאל יש הסבר אחר.

ניסן סלומינסקי: מאחר שאני מגיש את זה - - -

טלב אבו עראר: תסכימו ביניכם, וזהו.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש.

מיכל רוזין: אתה מנהל בדורסנות הצעת חוק דורסנית.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, ואני אומר את זה בפעם האחרונה, כי עוד פעם ייכנסו אנשים וישאלו עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: אם הייתי צריך לממש את החוק הזה, בהנחה שהוא יעבור, לא הייתי עושה את השינוי.

טלב אבו עראר: החוק הזה לא יתממש, תהיה בטוח.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם אחת ואני אבקש ממך לצאת החוצה, כי אי-אפשר.

טלב אבו עראר: באיומים – בצורה הזאת אי-אפשר.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר לנהל ישיבה, כי אתה כל הזמן מדבר.

טלב אבו עראר: אי-אפשר.

ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן מדבר.

ניסן סלומינסקי: אתה לא שם לב, אתה כל הזמן מדבר ומפריע.

טלב אבו עראר: אני מבטיח לך שהוא לא יעבור.

טלב אבו עראר: בטוח.

ניסן סלומינסקי: אני לא הייתי מוחק את "הישראלית", כי אני יודע להסביר מה זה "ישראלית" מבחינתי.

ניסן סלומינסקי: "ישראלית" מבחינתי, כפי שגם בחוק אחר-כך יפרטו את שני הנתיבים, גם אם זה עלה באישור מראש וגם אם זה לא עלה באישור מראש אבל אחר-כך המדינה הצטרפה.

ניסן סלומינסקי: אבל מאחר שאני לא בטוח מי יצטרך לממש את זה ולפרש את זה, אם יהיה כתוב רק "ישראלית", יכול לבוא מישהו ולפרש שב"ישראלית" הכוונה רק אם הוא עלה מראש באישור הממשלה, ואם הוא לא עלה מראש באישור ממשלה, למרות שאחר-כך המדינה השתתפה, זה לא ישראלי ולא יחול עליו החוק.

ניסן סלומינסקי: כדי להיות בטוחים בפירוש שאנחנו אומרים אמרנו שאם יהיה כתוב "התיישבות ביהודה ושומרון" זה יכסה אחר-כך את שתי האופציות שהחוק מדבר עליהן.

טלב אבו עראר: הסבר לא משכנע.

ניסן סלומינסקי: זה לא צריך לשכנע אותך, אתה לא מבין?

ניסן סלומינסקי: אתה בין כה וכה נגד החוק, אז איך זה ישכנע אותך?

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, אני לא חושב שקיבלתי את ההסבר שלך, אבל מכיוון שיש לזה משמעות משפטית, לכן ביקשתי מהיועץ המשפטי של הוועדה שיסביר לנו מה המשמעות של המחיקה או האי-מחיקה של "הישראלית".

יעל גרמן: או נציגת משרד המשפטים.

טלב אבו עראר: משרד המשפטים.

טלב אבו עראר: אנשים רוצים גם להביא דעה.

טלב אבו עראר: בואו נשמע.

<קריאה: - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך.

ניסן סלומינסקי: הצבעת פעם אחת וביקשת, יש גם אחרים שרוצים.

טלב אבו עראר: אנחנו מעוניינים לשמוע, מכובדי.

ניסן סלומינסקי: עמר, כששאלו את השאלה הזאת אמרתי: אלעזר תענה.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר, אמרו: לא, היושב-ראש יסביר, כי זו הצעה שלי.

ניסן סלומינסקי: כשאני מסביר: אומרים, לא הוא.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים לשמוע אנשי מקצוע כמו ששמענו לקריאה הראשונה, לשמוע משפטנים שיסבירו לנו את "ההתיישבות הישראלית".

ניסן סלומינסקי: זה לא הוגן ככה לנסות להעביר את הזמן.

ניסן סלומינסקי: זה לא מקובל.

עמר בר-לב: זה לא להעביר את הזמן.

עמר בר-לב: אני באמת רוצה להבין - - -

ניסן סלומינסקי: אליך אני לא בא בטענות, כי לא היית.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שהתהליך היה הפוך.

ניסן סלומינסקי: די, הסברנו.

ניסן סלומינסקי: לא כולם חייבים לקבל את זה.

ניסן סלומינסקי: בהמשך הדיונים שיהיו לנו, מי שירצה אחר-כך מהמומחים שיהיו - - -

מיכל רוזין: למה לא עכשיו?

מיכל רוזין: למה אחר-כך?

מיכל רוזין: למה אתה דוחה?

ניסן סלומינסקי: המומחים שירצו להתייחס לזה, יוכלו גם להתייחס לזה.

יעל גרמן: אנחנו מבקשים עכשיו שיתייחסו.

ניסן סלומינסקי: בסדר, ביקשת, אבל את לא מנהלת את הישיבה.

מיכל רוזין: למה להתקדם?

מיכל רוזין: זה קריטי, זה חותך את כל הצעת החוק ה"התיישבות" ו"התיישבות ישראלית".

ניסן סלומינסקי: כל נושא הוא קריטי - - -

מיכל רוזין: זה קריטי, כי הוא אחר-כך מלווה את כל הסעיפים, אז בואו נקבל הסבר.

ניסן סלומינסקי: מיכל, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תמשיך הלאה.

מיכל רוזין: בואו נקבל הסבר.

מיכל רוזין: יש פה משפטנים משני הצדדים שיסבירו לנו.

ניסן סלומינסקי: רבותי, יש לנו עוד שתי דקות, ואז אנחנו צריכים לעבור לוועדת החוץ והביטחון.

יעל גרמן: מה נעשה בשתי דקות?

יעל גרמן: אולי בינתיים נשמע את חוות-הדעת של משרד המשפטים.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תמשיך הלאה.

טלב אבו עראר: למה אתה לא נותן לשמוע?

טלב אבו עראר: בוא נשמע אותם.

טלב אבו עראר: כל חברי הכנסת מבקשים שנשמע אותם.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי ממך לא לדבר, רק אם תצביע.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

טלב אבו עראר: אתה רוצה לשמוע דעה אחת, דעה שמתאימה לדעתך.

טלב אבו עראר: זהו.

ניסן סלומינסקי: אתה לא נמצא אתנו בדיונים.

ניסן סלומינסקי: היו כאן דיונים, ישבו כאן כל הסוגים והמינים של העמותות - - -

מיכל רוזין: זה שינוי חדש לקריאה שנייה-שלישית, למה אתם לא נותן להם להסביר?

ניסן סלומינסקי: מיכל, את עוד פעם חוזרת?

ניסן סלומינסקי: הם יסבירו כשהם יקבלו את הזמן שלהם לדבר.

טלב אבו עראר: תן להקשיב.

יעל גרמן: אמרת שתוך כדי הקראה יהיה דיון.

מיכל רוזין: כן, ואין דיון.

יעל גרמן: מה מטרת הדיון אם לשמוע - - -

ניסן סלומינסקי: נשמע אותם גם כן, כמו שאנחנו תמיד רגילים.

מיכל רוזין: למה שלא בכל סעיף יהיה דיון?

ניסן סלומינסקי: לא על כל מילה שאתם רוצים אני אתן לכולם לדבר.

מיכל רוזין: על כל מילה?

מיכל רוזין: עשית פה שינוי מהותי.

מיכל רוזין: ההתיישבות כבר לא ישראלית, בוא נדבר על זה.

מיכל רוזין: אולי אמריקנית, אולי הודית, אולי יפנית.

מיכל רוזין: בוא נדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, מיכל.

ניסן סלומינסקי: מיכל.

מיכל רוזין: אני רוצה לדעת.

מיכל רוזין: יפנים עכשיו מגיעים לאזור יהודה ושומרון, מתיישבים ומקימים התנחלות.

מיכל רוזין: האם זה נחשב או לא נחשב בחוק ההסדרה?

עמר בר-לב: תאילנדים שיבואו לעבוד בהתנחלויות

מיכל רוזין: הנה, תאילנדים.

ניסן סלומינסקי: מיכל, את רוצה לצאת עוד פעם?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: אני רוצה לשאול אותך.

מיכל רוזין: אתה לא עונה לי.

ניסן סלומינסקי: את רוצה לצאת שוב?

מיכל רוזין: נו, באמת.

מיכל רוזין: אתה לא עונה על שאלות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אתם מכירים אותי.

ניסן סלומינסקי: יעל, זה לא יפחיד אותי.

ניסן סלומינסקי: יעל, נקיים דיונים בלילה, זה לא יפיל אותי מבחינת משיכת הזמן, אז חבל - - -

מיכל רוזין: אנחנו לא מושכים זמן, אנחנו דורשים הסברים.

ניסן סלומינסקי: את לא דורשת הסברים, את רוצה - - -

מיכל רוזין: התנחלות תאילנדית מקובלת עליך?

מיכל רוזין: זו התיישבות להסדרה או לא?

יעל גרמן: אין לי ספק.

יעל גרמן: ניסן, אנחנו מכירים אותך, אני יודעת שזה לא יעזור.

יעל גרמן: עדיין יש לנו זכות לשמוע חוות-דעת משפטית.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: פעם מנעתי ממכם?

יעל גרמן: הדרישה שלנו לקבל חוות-דעת משפטית נובעת מזה שאנחנו רוצים לדעת, לא מפני שאנחנו חושבים שחוות-הדעת המשפטית תמנע את החוק.

ניסן סלומינסקי: זה לא מה שהיה פה.

יעל גרמן: ראינו שאתם מצפצפים על חוות-הדעת המשפטית.

יעל גרמן: זה לא ימנע את מעבר החוק.

יעל גרמן: עדיין זו זכותנו.

יעל גרמן: אין לנו הרבה זכויות, ואתה תעביר את החוק הזה על אפנו ועל חמתנו, אבל יש לנו כן זכות לשמוע את חוות-הדעת המשפטית, ואת הזכות הזאת אנחנו מבקשים ממך.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אני פעם מנעתי מכם?

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: אתה גוזל לא רק אדמות, אתה גוזל גם את תהליך החקיקה מהכנסת.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שהוא לא יהיה?

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שלא נשמע את האנשים?

ניסן סלומינסקי: פעם היה דיון פה שלא נתתי למישהו לדבר?

מיכל רוזין: כשתעשה את זה ב-23:00 בלילה ואף אחד כבר לא יהיה פה זה לא יהיה רלוונטי.

מיכל רוזין: התרגילים האלה שלך מוכרים לנו היטב.

מיכל רוזין: 20 שנה התרגילים האלה.

ניסן סלומינסקי: התרגיל את עושה.

ניסן סלומינסקי: מי שמושך את הזמן - - -

מיכל רוזין: תרגילים פרלמנטריים אתה עושה בשביל לשמוע עכשיו הסבר משפטי פשוט משני צדדים, שני אנשי מקצוע.

מיכל רוזין: כבר היינו מגיעים ל-11:00 עם הסבר על התיישבות ישראלית, לא ישראלית, תאילנדית, יפנית, סינית, טיוונית.

ניסן סלומינסקי: מי שמשך את הזמן זו רק את, תסלחי לי.

מיכל רוזין: ממש.

מיכל רוזין: פשוט דרשתי תשובות וקשה לך לתת תשובות באופן כללי, אני יודעת את זה.

מיכל רוזין: קשה לך לתת תשובות וקשה לך לקיים דיון ענייני, והגזל הוא לא רק של אדמות, הוא גם של החקיקה מהכנסת.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מסיימים את הדיון.

ניסן סלומינסקי: רק חברי הוועדה המשותפת עולים לחדר ועדת החוץ והביטחון בלי פלאפונים, בלי כלום, כדי לשמוע את נציגי משרד הביטחון, נציגי הייעוץ המשפטי הבינלאומי ונציגי משרד החוץ, אם יגיעו.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: אני אשמח להעיר את ההערה שלא הערתי על סעיף 1.

<אלעזר שטרן – הלשכה המשפטית: רק השבתי על תשובות וגם לי יש הערות.