ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 295, 2016-12-05 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: על סדר-היום: הצעת חוק ייצוג הולם של בני האוכלוסייה החרדית ושל עולים חדשים בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2016.

ניסן סלומינסקי: היתה הצעת חוק בקריאה שנייה ושלישית בנושא של מתן עדיפות למגזר החרדי וגם היתה הצעת חוק למגזר של העולים.

ניסן סלומינסקי: ועדת שרים כרכה אותם.

ניסן סלומינסקי: בישיבה הקודמת אישרנו, אבל אני הטלתי רביזיה גם על האיחוד שלהם, מאחר וראיתי שאין הסכמת קואליציה.

ניסן סלומינסקי: החלטת ועדת השרים היתה מותנית בזה שיהיה דיבור והסכמה של המשרדים, בחלק הראשון של משרדי המשפטים וכדומה והחלק השני של הדירקטורים של משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: התברר פה שלא היתה הסכמה כוללת.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי שאני אגיש רביזיה כדי לתת אפשרות לכל מרכיבי הקואליציה להידבר עם משרדי הממשלה כדי להגיע להסכמות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי שיש הסכמות ולכן אנחנו מביאים את זה שוב לדיון.

ניסן סלומינסקי: החלק הראשון יהיה פתיחת הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: נועה, תסבירי את הנושא מבחינה טכנית.

<נועה ברודסקי-לוי: בדיון הקודם תחילה הוצבע כאן על הפיצול והוגשה רביזיה על הפיצול.

<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו המשכנו לדון בתנאי שהפיצול יאושר במליאה.

<נועה ברודסקי-לוי: בעיקרון זה איזה קיצור הליכים, כי בדרך-כלל אנחנו מחכים לאישור של המליאה ואז חוזרים לוועדה לאחר האישור הזה.

<נועה ברודסקי-לוי: מאחר שאנחנו כרגע דנים קודם כל ברביזיה על הפיצול.

<נועה ברודסקי-לוי: אם הרביזיה על הפיצול מתקבלת, למעשה כל ההצבעה שהיתה על ההצעה, בכפוף לכך שהיה פיצול, בעצם בטלה וגם הרביזיות שהוגשו.

<נועה ברודסקי-לוי: לכן קודם אנחנו צריכים לדון ברביזיה על הפיצול ואם היא מתקבלת בכך אנחנו פותחים את הדיון מחדש על כל ההצעה.

<נועה ברודסקי-לוי: אם הרביזיה נדחית, אז אנחנו עוברים להצביע על הרביזיה על ההצעה עצמה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שמי שרוצה שנקיים את הדיון, צריך להצביע על קבלת הרביזיה.

<נועה ברודסקי-לוי: מי שרוצה להצביע בעד זה שהעולים החדשים ייכנסו.

<נועה ברודסקי-לוי: כדי לפתוח את זה לעולים החדשים, צריך בעצם לבטל את הפיצול.

ניסן סלומינסקי: מי בעד קבלת הרביזיה שיהיה פיצול.

אלעזר שטרן: קבלת הרביזיה בעצם מאיינת את ההחלטה של הוועדה לפיצול.

אלעזר שטרן: הצבעה בעד הרביזיה - 4 נגד - 1 נמנעים – 1 הרביזיה התקבלה.

אלעזר שטרן: קבלת הרביזיה בעצם מאיינת את ההחלטה של הוועדה לפיצול.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה התקבלה ואנחנו נפתח את הדיון מחדש בנושא של המגזר החדשים ואחר-כך בנושא על העולים החדשים.

<נועה ברודסקי-לוי: על הכול, כל ההצעה נפתחה.

ניסן סלומינסקי: אורי, תציג את הדברים.

דוד ביטן: אולי נשמע את משרד המשפטים?

ניסן סלומינסקי: לא, קודם כל את מציע ההצעה.

אורי מקלב: לפי סדר הדברים שהיו, הצעת החוק של הרב גפני ושלי לא הכלילה את העולים החדשים.

אורי מקלב: על-פי דרישה שהגיעה מהשר אלקין ומאחרים היתה בקשה לכלול גם את העולים החדשים.

אורי מקלב: בעניין הזה התנהל ויכוח לא אצלנו.

אורי מקלב: היה ויכוח במשרד המשפטים עם המציע, אם נכון או לא נכון לעשות.

אורי מקלב: אני לא בקיא בעניין ולכן אני לא אציג אותו.

אורי מקלב: בסופו של דבר, אדוני היושב ראש, התקבלה פשרה בעניין.

אורי מקלב: הגדירו מה זה נקרא עולה חדש.

אורי מקלב: עד כמה שידוע לי עולה חדש זה 10 שנים מיום עלייתו.

אורי מקלב: בהצעה הזאת היתה הסכמה לכלול גם את העולים החדשים בחוק, בהגדרה שעולה חדש נחשב עולה חדש 10 שנים מיום עלייתו ולעזור לו להשתלב בעבודה ולתת לו עדיפות.

אורי מקלב: את הצדדים, למה כן ולמה לא, אני לא מציג אותם מפני שמבחינתנו אנחנו היינו אכסניה לנושא הזה כי הלבישו על החוק שלנו את הנושא של עולים חדשים.

אורי מקלב: אנחנו הסכמנו לקבל את זה.

אורי מקלב: ברגע שהתקבלה פשרה, מבחינתנו אפשר לקבל את הפשרה שהוצעה.

אורי מקלב: יש בזה גם היגיון שהגבילו את זה בזמן.

אורי מקלב: צריך להגדיר כמה זמן עולה מוגדר כעולה חדש.

טלי פלוסקוב: ההגדרה לפי חוק השבות, עולה חדש נחשב מי - - -

ניסן סלומינסקי: טלי, אני אתן לך אחריו.

אורי מקלב: לצורך ההגדרה של ייצוג הולם סיכמו על 10 שנים ומבחינתנו זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: נשמע את משרד המשפטים.

<אייל זנדברג: אני מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<אייל זנדברג: אני אתייחס למסגרת הכללית המשפטית שלפיה אנחנו מנתחים את הצעת החוק וחושבים שכך צריכה לנהוג גם הכנסת וחברי הוועדה כאן הבוקר.

<אייל זנדברג: אני אתייחס לכל אחד מהמרכיבים בקצרה, גם האוכלוסייה החרדית וגם העולים החדשים.

<אייל זנדברג: הרעיון של ייצוג הולם בחקיקה תחת הכותרת של ייצוג הולם יש מכלול של כלים משפטיים, מנעד מכלים רכים יותר של מתן פנייה לקבוצה שנמצאת בתת ייצוג, התאמת כלים, הכשרות וכן הלאה ועד לייצוג הולם, עד לביטוי של העדפה מתקנת ממש, שבה שני אנשים ניגשים למכרז ומעדיפים את האחד על פני חברו, כשהכישורים שלהם זהים, מפני שאותו אחד שמעדיפים אותו משתייך לקבוצה.

<אייל זנדברג: זה לא בגלל מה שהוא אישית מביא לתפקיד אלא בגלל השיוך הקבוצתי שלו כשלעצמו.

<אייל זנדברג: זה ממש העדפה מתקנת וזה הכלי החמור ביותר.

<אייל זנדברג: העדפה מתקנת כזאת היא ראשית לכל פוגעת בשוויון על פני הדברים.

<אייל זנדברג: ככלל, אנחנו בוחרים אדם למשרה לפי הכישורים שלו, לפי הוותק שלו והניסיון שלו ולא לפי השיוך הקבוצתי שלו.

<אייל זנדברג: זאת אפליה, זאת פגיעה בשוויון.

<אייל זנדברג: אלא, שלפי התפיסה המקובלת זאת פגיעה שהיא לגיטימית ומותרת ולכן קוראים לה אפליה מתקנת.

<אייל זנדברג: היא אמנם אפליה אבל היא באה לתקן.

העדפה.

<אייל זנדברג: או, העדפה מתקנת.

<אייל זנדברג: היא יכולה לעמוד במבחנים המשפטיים החוקתיים של אותה פגיעה בשוויון, כאשר ההשתייכות הקבוצתית היא לקבוצה שהיא כשלעצמה כקבוצה סובלת מאותה אפליה.

<אייל זנדברג: כלומר, האפליה של היחיד כאן לטובה, למעשה באה לאזן את האפליה הקיימת של הקבוצה אליה הוא משתייך.

<אייל זנדברג: זאת המסגרת.

<אייל זנדברג: משכך, כדי להצדיק ברמה המשפטית והחוקתית את ההעדפה המתקנת, בעיקר בקצה, באותה נקודה שבה אני רואה שני אנשים לנגד עיניי ואני אומר: הבאתם כישורים דומים אבל אני בוחר מישהו בגלל ההשתייכות הקבוצתית.

<אייל זנדברג: כדי לעשות את זה אנחנו צריכים להשתכנע, במקרה הזה הכנסת צריכה להשתכנע כשהיא מחוקקת את זה ואנחנו כמי שמביאים פה עמדה משפטית, שאותה קבוצה שאנחנו מעדיפים סובלת מאפליה.

ניסן סלומינסקי: משה, אם הוא יחזור על הדברים, יכול להיות שזה ישכנע אותך אז אני אבקש ממנו לחזור.

משה גפני: לא.

משה גפני: 15 שנה מכיר את זה בעל-פה.

משה גפני: מאז התקבלו הרבה חרדים לעבודה.

ניסן סלומינסקי: זה היה בבדיחותא.

<אייל זנדברג: לחזור?

משה גפני: להגיד לך לחזור כדי שאני אשמע זה ממילה דבדיחותא.

<אייל זנדברג: חבר הכנסת גפני, שמתי לב שאתה מאזין לי, אז אני כבר במקום טוב יותר.

<אייל זנדברג: אנחנו צריכים להבחין בין שני מושגים בהקשר הזה - - -

אולי תחזור על מה שאמרת כשהחוקים לגבי אפליה מתקנת היו לגבי מגזרים אחרים?

האם נאמת את אותו נאום, כן או לא?

שאלת הבהרה אדוני היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו שמחים לקבל אותך, אם תרצה לדבר בשמחה.

ניסן סלומינסקי: דברי חכמים בנחת נשמעים.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, קיימנו כבר הצבעה ראשונה וקיבלנו את הרביזיה ולכן אנחנו מתחילים בדיון על החוק.

משה גפני: אני לא מתערב בניהול שלך את הוועדה.

ניסן סלומינסקי: רק שתדע שעשינו הצבעה אחת.

משה גפני: רק הערה לסדר.

משה גפני: הדיון התקיים.

משה גפני: היתה רביזיה על נושאים מוגדרים.

משה גפני: זאת אומרת, לפתוח עכשיו את הדיון מחדש?

משה גפני: זה הרבה זמן.

משה גפני: שר החינוך מגיע אלי לוועדה ב-11.

משה גפני: אם לא נסיים עד 11 - - -

ניסן סלומינסקי: למה לא אמרת מהתחלה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, היינו כבר מסיימים.

<אייל זנדברג: כדי להצדיק בעצם מנגנון שהכנסת רוצה לחוקק אותו, של העדפה מתקנת לקבוצה מסוימת, הכנסת צריכה להשתכנע, כדי שזה יעמוד במבחן החוקתי, שאותה קבוצה סובלת מאפליה.

<אייל זנדברג: אפליה של הקבוצה מצדיקה את ההעדפה של היחיד.

<אייל זנדברג: זה לא אומר שאין כלים רכים יותר בעולם הזה שתחת הכותרת של ייצוג הולם אינם אפשריים ואותם קל להצדיק גם בלי אפליה ברורה של אותה קבוצה.

<אייל זנדברג: יש פה איזה ספקטרום.

<אייל זנדברג: אני רוצה להבחין בין שני מושגים, שחשוב שחברי הוועדה יבינו אותם.

<אייל זנדברג: מושג אחד זה תת ייצוג והשני זה אפליה.

<אייל זנדברג: תת ייצוג הוא נתון עובדתי.

<אייל זנדברג: כלומר, שחברי אותה קבוצה לא נמצאים כשיעורם באוכלוסייה בתוך אותה מסגרת.

<אייל זנדברג: לצורך העניין, לדוגמא, מדברים עכשיו על שירות המדינה.

יעל גרמן: לצורך העניין, ערבים בכנסת.

<אייל זנדברג: אפליה היא משהו מבוסס יותר, שלא מדבר רק על מספר העובדים מאותה קבוצה אלא ההתייחסות לאותה קבוצה היא באיזה חסמים עומדים בפניה?

<אייל זנדברג: איזה התייחסות חברתית יש אליה?

<אייל זנדברג: האם שמים אותם במקום שבו כקבוצה הם מופלים, הם זוכים לאורך שנים ליחס אחר, שונה ולא שוויוני.

<אייל זנדברג: אני אגיד בצד הפוזיטיבי.

<אייל זנדברג: הממשלה פועלת לגבי הקבוצה של האוכלוסייה החרדית.

<אייל זנדברג: נמצא פה ראש מטה יישום רפורמה בשירות המדינה והוא יוכל לתת פרטים לגבי מה עושה המדינה.

<אייל זנדברג: התפיסה היא שבהחלט יש מה לעשות.

<אייל זנדברג: גם נעשים פה דברים, לא בגלל הצעת החוק - - -

אורי מקלב: לא פותחים את הדיון בעניין הזה.

אורי מקלב: אתה רוצה להתייחס לעולים החדשים?

אורי מקלב: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: הרב מקלב, יכול להיות שיהיה בג"צ ורצוי שהדיון יהיה מסודר ורציני.

ניסן סלומינסקי: ישמעו את הדברים, אתה יכול לקבל או לא לקבל וזה בסדר.

אורי מקלב: שמענו את הדברים.

אורי מקלב: הרביזיה היא על העולים החדשים.

אורי מקלב: זאת הרביזיה וזה הדיון היום.

<אייל זנדברג: לא, לא.

<אייל זנדברג: לנו נאמר שהרביזיה היא גם על החרדים כדי שנוכל להתייחס - - - -

אורי מקלב: מתי זה נאמר לכם?

<אייל זנדברג: יש את זה בפרוטוקול, היושב ראש אמר בדיון הקודם.

ניסן סלומינסקי: אורי, יש כמה דברים קצת שונים מהפעם הקודמת.

ניסן סלומינסקי: שווה חמש דקות בנושא הזה.

אורי מקלב: מה שיש זה הדברים ידועים.

<נועה ברודסקי-לוי: אחר-כך אני ארחיב לגבי ההגדרה של אדם חרדי.

<אייל זנדברג: לכן, ראשית צריך לומר שנעשות פעולות גם היום.

<אייל זנדברג: אנחנו חושבים שגם במסגרת הצעת החוק, הפער בין אותה נקודה שנראית לנו בעייתית ולא עומדת במבחן המשפטי, היא הנקודה שמדברת על העדפה במכרז מסוים, בין אדם אחד למשנהו, בעוד ששאר הכלים שמופיעים בהצעת החוק, ויש הצעה שהצענו בדיון הקודם, אלה כלים שיכולים בהחלט לעמוד.

<אייל זנדברג: כך לגבי האוכלוסייה החרדית.

<אייל זנדברג: הבעיות המשפטיות, אני חוזר ואומר שהן לא השתנו משבוע שעבר.

<אייל זנדברג: אנחנו עומדים עליהם ומזמינים את הוועדה לאשר את הדברים וללכת לפי המודל המשפטי, כלומר, להשתכנע שיש אפליה.

<אייל זנדברג: אם הוועדה תשתכנע שיש אפליה לגבי קבוצה אחת לגבי הקבוצה השנייה, זה שם אותנו במקום אחר בצד המשפטי.

<אייל זנדברג: אנחנו, להבנתנו, אין תמיכה בתזה הזאת.

<אייל זנדברג: ככל שמדובר בעולים החדשים, זאת אותה מסגרת משפטית אלא שהנתונים קשים עוד יותר במובן הזה.

<אייל זנדברג: גם כאן עמיתי משירות המדינה יוכל להציג.

<אייל זנדברג: לא מוכרת לנו תופעה של אפליה של עולים חדשים בקבלה לעבודה בשירות המדינה וגם לא ברור שיש אפילו תת ייצוג.

<אייל זנדברג: כלומר, שתי המדרגות, לא אפליה ולא תת ייצוג.

<אייל זנדברג: מבחינה משפטית זה לא עומד לתת העדפה לאדם בגלל השתייכות לקבוצה שלא סובלת מתת ייצוג או מאפליה.

<אייל זנדברג: זאת המסגרת המשפטית להבנתו כפי שזה עומד עכשיו.

טלי פלוסקוב: לפי דעתכם.

טלי פלוסקוב: יש לנו נתונים אחרים.

<אייל זנדברג: השורה התחתונה היא, אנחנו חושבים שלגבי העולים החדשים והמנגנון המוצע, אנחנו לא רואים איך הוא עומד במבחנים משפטיים.

<אייל זנדברג: אפשר לקבוע טיפול בחסמים וכדומה, הטלת חובה על הממשלה לטפל בחסמים, זה אפשרי אבל העדפה מתקנת ממש לא.

<אייל זנדברג: לגבי האוכלוסייה החרדית אמרנו שיש רכיב אחד שלדעתנו לא עומד במבחן המשפטי ושניהם על אותם אדנים שחשובים לקביעה עובדתית שיש תת ייצוג ויש אפליה.

<רון צור: ראשית, אנחנו רוצים להזכיר שעמדת נציב שרות המדינה היא בעד חקיקה בתחום החרדים.

<רון צור: אנחנו חושבים שיש פערים מהותיים ביכולת ההשתלבות וייצוג באופן יחסי באוכלוסייה בשירות המדינה.

<רון צור: כפי שאמר עמיתי, הממשלה והמדינה עושות לא מעט פעולות בשביל לאפשר.

זאת אומרת שיש תת ייצוג.

<רון צור: כן, יש תת ייצוג לחלוטין.

<רון צור: אנחנו מסכימים על זה.

<רון צור: מהמקום הזה המדינה קיימה ועדה מסודרת.

<רון צור: מתקיים מעקב סדור וניתנים כלים מסודרים על-מנת לסגור את הפערים הללו.

<רון צור: הוצע גם על-ידי משרד המשפטים וגם על-ידי הנציבות לשנות את הגישה לחקיקה ולעשות את זה באמצעות 15ב ולא 15א.

<רון צור: זה מה שהצגנו בפעם הקודמת ואני לא אחזור.

<רון צור: לגבי העולים.

<רון צור: לגבי העולים התמונה היא אחרת לחלוטין וזאת חובתנו המקצועית בפני הוועדה.

<רון צור: האחריות שלכם היא כמובן להחליט כי אתם הגוף המחוקק אבל אחריותנו המקצועית היא להציג בפניכם נתונים שהם עובדות.

<רון צור: הנתון, כפי שאנחנו רואים אותו – אגב, אנחנו נציג אותו גם מחר בוועדת הקליטה של הכנסת.

<רון צור: אין בעיה כמותית של השתלבות עולים בשירות המדינה.

<רון צור: להיפך, הנתונים מראים שנכון להיום 10% מהעובדים בשירות המדינה הם כאלה שבזמן קליטתם לשירות היו בהגדרת ה-10 שנים מאז קליטתם למערכת.

טלי פלוסקוב: בוודאי, אתה מדבר על רופאים, על אחיות.

<רון צור: מאז עלייתם.

יוליה מלינובסקי: מערכת הבריאות בעיקר, נכון?

<רון צור: יש פה דוח מסודר שמונח פה בפניכם והוא מציג את החלוקה למשרדי ממשלה.

<רון צור: דרך אגב, הוא לא רק סוקר את ההיסטוריה, הוא גם מראה לכם את הנתון של השנה האחרונה, על כמות ההשתלבות של העולים בשירות המדינה בשנה האחרונה.

<רון צור: עם זאת, למרות מה שאמרתי, בוועדה משותפת שנערכה - - -

יעל גרמן: אתם נוקטים פה במספרים נומינאליים ולא באחוזים.

יעל גרמן: המספרים לא עוזרים לנו.

<רון צור: המספרים הם מתוך 75,000 עובדי מדינה.

<רון צור: את יכולה לראות את המספר בצורה מסודרת.

<רון צור: כתוב כ-10%.

<רון צור: יש לך היום בין 0% ל-10% ואת יכולה לראות.

<רון צור: יש 7,496 אנשים שביום קליטתם לשירות המדינה היו פחות מעשר שנים מאז עלייתם לארץ ישראל.

יוליה מלינובסקי: כמה סך הכול עובדי מדינה יש לנו?

<רון צור: כ-75,000 עובדים.

<רון צור: למרות זאת, אני רוצה לומר שהוועדה קיימה ועדה מסודרת במשרד הקליטה להסיר חסמים במידה ועדיין קיימים.

<רון צור: לדוגמא, לאפשר לעולים שנמצאים בישראל עד 7 שנים להגיש מועמדות למכרזים בשירות המדינה, לקבל את המועמדות, ובלבד שעומדים בדרישות המכרז.

<רון צור: בקצרה, זה אומר להקל עליהם בעניין של אישורים ממוסדות אקדמיים ורישומי ניסיון.

יוליה מלינובסקי: זה מוציא אותי מדעתי.

ניסן סלומינסקי: את רשומה.

<רון צור: אנא תרשו לי לסיים.

<רון צור: אני מציג בפניכם את הנתונים, ההחלטה היא שלכם.

<רון צור: הדבר הבא זה לתרגם את מבחני המיון לשפות הנדרשות לעולים: אנגלית, צרפתית, רוסית וספרדית.

<רון צור: כל עולה שמבקש לעבור את המבחנים בשפות זרות רשאי ויכול לעשות את זה.

<רון צור: אגב, אין הרבה כאלה שמבקשים.

<רון צור: למרות שאנחנו לא רואים פער בייצוג של עולים חדשים, להיפך.

<רון צור: יש גם ואוצ'רים להכנה למיון.

<רון צור: זה עוד דבר חשוב.

<רון צור: המדינה גם החליטה לממן ואוצ'רים לכל מי שרוצה מקרב העולים החדשים להסתייע בהכנה לקראת מעבר במכוני המיון.

<רון צור: גם פה המדינה הציבה אפשרות בפני העולים.

<רון צור: מי שבחר, לקח.

<רון צור: משרד הקליטה מאפשר לקבל אפילו ואוצ'רים שמסייעים לעבור את מכוני המיון.

<רון צור: אני מסכם ואומר גם ממקום אישי.

<רון צור: אנחנו עוברים בפרוזדורים, אנחנו רואים את כל מגוון העולים החדשים מכל המדינות.

<רון צור: אגב, העלייה מחבר העמים היא עלייה ברוכה שהצילה את המדינה, עם פער במהנדסים, במדענים, במקצועות הרפואה.

יוליה מלינובסקי: לקחו פרופסורים לנקות רצפות.

<רון צור: לא.

<רון צור: לכן, בשורה התחתונה, אנחנו מבקשים מהוועדה.

<רון צור: לגבי חרדים אנחנו בעד החקיקה.

<רון צור: אנחנו מבקשים לשקול שוב אפשרות לעשות שימוש ב-15ב.

<רון צור: לגבי עולים אנחנו חושבים שהשימוש בכלי באמצעות החקיקה יהיה שגוי.

<רון צור: זאת עמדתנו.

<פיאד טמיש: אני מייעוץ וחקיקה כלכלי משרד המשפטים.

<פיאד טמיש: אני רוצה לחדד כמה דברים בקשר לייצוג הולם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.

<פיאד טמיש: אני אתן רקע קצר: השרים הם אלה שממנים לדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.

<פיאד טמיש: חברות ממשלתיות הם גופים עסקיים - - -

יעל גרמן: ממתי השרים?

<פיאד טמיש: הסמכות בחוק היא של השרים.

יעל גרמן: יש נבחרת - - -

<פיאד טמיש: הנבחרת היא בתור המלצה, בתור מאגר של מועמדים שיכולים לבחור ממנה.

ניסן סלומינסקי: יעל, זה שר האוצר והשר הרלוונטי.

יעל גרמן: למרות הנבחרת?

<פיאד טמיש: הנבחרת היא רק בתור המלצה לשרים כדי לבחור ממאגר מועמדים ולא יותר מזה.

<פיאד טמיש: ההצדקה של ייצוג הולם בשירות המדינה, אותם צידוקים תקפים גם לגבי דירקטוריונים אבל יש עוד צידוקים אחרים.

<פיאד טמיש: הצידוק לייצוג הולם לשני הסעיפים שנמצאים כבר בחוק, ייצוג הולם של נ שים וייצוג הולם של ערבים בדירקטוריונים, היה חוסר של ערבים ונשים באותם זמנים במוקדי הכוח.

<פיאד טמיש: לכן היה צריך להציע מנגנון כזה שיבטיח את כניסתם למקומות האלה.

<פיאד טמיש: לטעמנו, כדי להיענות לדרישות ייצוג הולם בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות צריך נימוקים יותר כבדי משקל מאשר לשירות המדינה וזאת מכמה טעמים.

<פיאד טמיש: הטיעון הראשון הוא המקצועיות.

<פיאד טמיש: לטעמנו, התפקיד של הדירקטוריון הוא התוויית מדיניות עסקית לחברה ועל-מנת שדירקטורים יעשו את העבודה שלהם על הצד הטוב ביותר, צריך לבחור בדירקטורים רק על בסיס של כישורים מקצועיים בלבד.

<פיאד טמיש: זאת העמדה שלנו.

<פיאד טמיש: הטיעון השני הוא טיעון הרכב.

<פיאד טמיש: דירקטוריונים מורכבים ממספר מועט של חברים.

<פיאד טמיש: הטלת עוד חובות ייצוג על דירקטוריון תכביד מאוד על הרכבת דירקטוריונים.

<פיאד טמיש: גם כיום יש מלא דירקטוריונים של חברות ממשלתיות שלא מורכבות במלואן בגלל החובות הקיימות של הייצוג ההולם.

תורידו את כל החובות.

תוריד גם את החובות של נשים, של ערבים.

<פיאד טמיש: אנחנו לא מורידים כלום מהחוק, אנחנו מתמודדים עם הוראות החוק הקיימות.

<פיאד טמיש: אלה ההוראות שקיימות היום בחוק, של ייצוג נשים וערבים.

<פיאד טמיש: יש גם כל מיני דרישות מקצועיות של ידע פיננסי וכל מיני דרישות אחרות שמכבידות מאוד להרכיב את הדירקטוריונים.

<פיאד טמיש: הטלת עוד מגבלות על הקמת דירקטוריונים פשוט תשתק את החברות הממשלתיות.

<פיאד טמיש: יתרה מזאת.

<פיאד טמיש: מבחינת היישום יהיה מאוד קשה לקבוע חובת ייצוג הולם של אוכלוסיות קטנות כמו של חרדים ועולים חדשים.

<פיאד טמיש: הם עוד לא מוגדרים ואנחנו לא יודעים את האחוז שלהם באוכלוסייה ולכן אי-אפשר באמת להגיד איך זה יבוא לידי ביטוי בדירקטורים.

<פיאד טמיש: למשל, היום, לאור חובת ייצוג של נשים, יש החלטת ממשלה שאומרת 50% של דירקטוריון צריך להיות נשים.

<פיאד טמיש: לגבי ערבים, בגלל שהאחוז שלהם באוכלוסייה הוא 20% אז אמרו דירקטוריון אחד מכל דירקטוריון של חברה ממשלתית.

<פיאד טמיש: לגבי האוכלוסייה של החרדים, שמספרם באוכלוסייה הוא פחות, מבחינה יישומית אנחנו לא יודעים איך לעשות את זה.

<פיאד טמיש: תקופה כזאת היא פשוט לא ישימה.

<פיאד טמיש: אלה הם הטיעונים העיקריים שלנו ובזה אני אסתפק.

ניסן סלומינסקי: היועצת המשפטית ואחר-כך חברי הכנסת.

<נועה ברודסקי-לוי: בדיון הקודם דנו בנושא של החרדים.

<נועה ברודסקי-לוי: אני רק אבהיר כי הדיון היה לחוץ ולא הצלחנו להרחיב.

<נועה ברודסקי-לוי: בנושא הזה אנחנו חשבנו, שנוכח התכלית החשובה מצד אחד, ומצד שני, השאלות שעלו, מה הסיבות שמובילות לתת הייצוג, חשבנו שהכי נכון זה לעשות הוראת שעה של 5 או 7 בתוך סעיפים 15א כדי לבחון את זה בתקופה הזאת וגם לראות אם יש צורך לאחר מכן להמשיך עם הוראה כזאת.

<נועה ברודסקי-לוי: המחשבה היתה שאם אפליה מובנית דווקא שילוב של חרדים בתקופה הזאת - - -

ישראל אייכלר: גם בייצוג אישי לנשים מוגבל בהוראת שעה?

ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת.

ישראל אייכלר: וערבים?

ניסן סלומינסקי: ניתן לך לדבר עוד מעט.

<נועה ברודסקי-לוי: חשבנו שמאחר שמאוד יכול להיות שאין כאן אפליה מובנית ושורשית, ברגע שישתלבו יותר חרדים בשירות המדינה, יכול מאוד יכול להיות שלא יהיה עוד צורך להמשיך בהוראה כזאת.

<נועה ברודסקי-לוי: לעניין העולים החדשים.

<נועה ברודסקי-לוי: כמו שאמרתי בדיון הקודם באופן כללי לגבי תיקון 15א וכמו שאייל ציין כאן.

<נועה ברודסקי-לוי: מדובר כאן בהעדפה מתקנת.

<נועה ברודסקי-לוי: כדי לקבוע העדפה מתקנת במשאב מוגבל וחשוב של שירות המדינה, צריך הצדקה כדי לחייב איזו העדפה של אחד על פני האחר, רק כאשר הוכחה אפליה.

<נועה ברודסקי-לוי: הסיבה לכך היא, שאם אנחנו קובעים שאדם אחד עדיף על אחר, אנחנו למעשה פוגעים בשוויון.

<נועה ברודסקי-לוי: רק כאשר יש הוכחה של אפליה או דעות קדומות, אז אנחנו מתקנים בזה שאנחנו קובעים העדפה כזאת.

<נועה ברודסקי-לוי: בנושא של העולים החדשים, מהנתונים וגם מבדיקה של מחקרים לגבי שילוב עולים בתעסוקה וגם מהנתונים של נציבות שירות המדינה, קשה להגיד שיש כאן בעיה של דעות קדומות או אפליה מובנית.

<נועה ברודסקי-לוי: יש בעיה שבמשרדים מסוימים כמעט ואין עולים ומצד שני, יש משרדים שבהם יש הרבה יותר.

<נועה ברודסקי-לוי: מהנתונים לא עולה בעיה של אפליה או של דעות קדומות.

<נועה ברודסקי-לוי: לכן אנחנו חושבים שצריך לעשות איזה סעיף שמדבר על הסרת חסמים.

<נועה ברודסקי-לוי: גם בדיון שהתקיים בוועדה לפני מספר חודשים בקריאה הראשונה וגם הארגונים שדיברו כאן אמרו שיש קושי של חסמים להתקבל לשירות המדינה.

<נועה ברודסקי-לוי: לכן חשבנו שצריך לעשות איזה סעיף שכן מחייב את הממשלה לפעול בנושא אבל בכיוון של הסרת חסמים, כדי לאפשר לעולים את ההזדמנות השווה להתקבל לתוך שירות המדינה.

<נועה ברודסקי-לוי: אני רוצה להבהיר.

<נועה ברודסקי-לוי: ההצעה שכרגע על השולחן בנושא של עולים חדשים, המשמעות שלה היא, שאם יהודי אמריקאי עלה לארץ בגיל 15, למד בבית ספר ישראלי ואפילו עשה צבא.

<נועה ברודסקי-לוי: הוא משתחרר ובעצם יש לו עדיפות על אדם שנולד כאן.

<נועה ברודסקי-לוי: זאת המשמעות כאן.

<נועה ברודסקי-לוי: אין בהצעה הבחנה לגבי ארץ מוצא ואין אבחנה לגבי גיל.

<נועה ברודסקי-לוי: כמו שאמרתי, אין לנו הוכחה לאפליה.

<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו חושבים שמצב הזה עלולה להיות ממש פגיעה בשוויון אם נפגע סעיף של העדפה מתקנת כמו ב-15א.

<נועה ברודסקי-לוי: במסמך שהצגנו כן הצענו נוסח אחר שמדבר על הסרת חסמים.

<נועה ברודסקי-לוי: עשינו שם שתי חלופות, אחת של הסרת חסמים בלבד ואחת שנותנת יותר מזה, שזה גם אפילו אותם תקנים ייעודיים לנושא הזה, שזה גם צעד נוסף אבל הוא עדיין לא מהווה את אותו חשש לפגיעה בשוויון.

<נועה ברודסקי-לוי: כשאקריא את הנוסח תראו שעשינו הידוק של ההגדרה של חרדי שאני אקריא בנוסח.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מתנגדים לזה, לא יקום ולא יהיה.

יוליה מלינובסקי: עולים חדשים זה יחד עם חרדים.

יוליה מלינובסקי: לא יהיה אחד ואחד.

ניסן סלומינסקי: תהיה לך זכות דיבור.

ניסן סלומינסקי: תאמרי, נשמע אותך בשקט.

<נועה ברודסקי-לוי: לגבי הגדרה של חרדים אני חושבת שנקריא את זה בתוך הנוסח בהמשך.

<נועה ברודסקי-לוי: יש פה שני עניינים שדורשים ניסוח.

<נועה ברודסקי-לוי: קודם כל העניין של חרדי.

<נועה ברודסקי-לוי: אמרתי שעשינו הידוק של ההגדרה ואני אציין את זה כשקריא אתה נוסח.

משה גפני: מתי תקריאי את הנוסח, בשנה הבאה?

משה גפני: שתקריא את הנוסח ונצביע.

יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו לא מצביעים בלי עולים חדשים.

משה גפני: תאמיני לי, את יכולה ללכת.

משה גפני: אני אדאג לעולים החדשים, הם יהיו בדיוק כמו החרדים.

משה גפני: החרדים כמו עולים חדשים מאז קום המדינה.

משה גפני: זה ההסכם שלנו.

ניסן סלומינסקי: חשבתי שתגיד הפוך, שהעולים החדשים הם חרדים כמו - - -

משה גפני: לא, אני אומר הפוך.

משה גפני: שהיא תקריא ונצביע.

משה גפני: נראה מה היא מציעה ונצביע.

טלי פלוסקוב: סליחה, יש לנו אפשרות להביע עמדה?

ניסן סלומינסקי: ככה עובר הזמן וחבל.

ניסן סלומינסקי: בואי תסיימי כדי שחברי הכנסת יוכלו גם להתבטא.

<נועה ברודסקי-לוי: אם מחליטים להכניס את העולים החדשים צריך להגדיר מי הוא עולה חדש?

<נועה ברודסקי-לוי: לכמה זמן ומאיזה גיל הוא עלה כדי שזה ייחשב.

ניסן סלומינסקי: זה כשנקריא.

<נועה ברודסקי-לוי: זה לא כשנקריא, זה כבר דיון של ממש.

<נועה ברודסקי-לוי: על החרדים יש לנו משהו יותר מהודק בעקבות הדיון הקודם אבל לגבי העולים החדשים זה משהו שצריך להחליט פה בוועדה.

<אייל זנדברג: האם התקיים בוועדה דיון על הבסיס העובדתי לגבי העולים החדשים?

<נועה ברודסקי-לוי: זה מה שאמרתי.

<נועה ברודסקי-לוי: על חרדים דיברנו ועל עולים חדשים צריך לדבר.

ניסן סלומינסקי: על עולים חדשים אנחנו גם מדברים עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לפני שאני נותן רשות דיבור לחבריי, רק לתת את המסגרת לגבי עולים חדשים.

ניסן סלומינסקי: לגבי החרדים כבר קראנו ויש את ההגדרה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שיש איזה עידון מסוים בהגדרה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני רק רוצה להציע לחבריי.

משה גפני: מי שתומך בחוק הזה פשוט שלא ידבר, כי אחרת לא יהיה חוק.

משה גפני: אנחנו נצביע על הכול אותו דבר כפי שסוכם.

ניסן סלומינסקי: משה, אני אבקש עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא של החרדים היה דיון והיתה הגדרה.

ניסן סלומינסקי: יש עידון מסוים - - -

<נועה ברודסקי-לוי: לא עידון, פשוט הידקנו שיהיה יותר ברור.

ניסן סלומינסקי: נסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: לגבי העולים החדשים היה דיון פחות ועכשיו הוא מתקיים.

ניסן סלומינסקי: שוב, יש תפיסות שונות.

ניסן סלומינסקי: צריך לדעת שחלק מהעולים נמצאים כבר במפורש בחוק, כמו יוצאי אתיופיה.

ניסן סלומינסקי: מדובר על עולים.

ניסן סלומינסקי: יושב ראש הכנסת שלנו הוא עולה, שרים בממשלה הם עולים ואת זה כולם יודעים.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, יש עדיין עולים חדשים שמתקשים מאוד בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: לכן, מתוך הדיונים שנעשו גם לפני כן, ניסינו למצוא את הזמן שבו אתה עדיין נמצא כעולה חדש עם הקשיים, לבין הזמן שממנו אתה כבר ישראלי וכבר עברת את הקשיים.

ניסן סלומינסקי: בבדיקות שנעשו זה היה 10 שנים.

ניסן סלומינסקי: המגמה היא להכניס בחוק גם את החרדים וגם את העולים החדשים ושתהיה הגדרה בעולים החדשים, מבחינת השנים, עד 10 שנים.

ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, אנחנו יודעים שיש קליטה טובה שלהם ואנחנו רואים את זה אפילו בכנסת.

ניסן סלומינסקי: זאת המסגרת.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת יכולים להתייחס גם לחרדים וגם לעולים.

משה גפני: זה ייקח זמן.

משה גפני: מי שתומך בחוק, אני מציע שלא ידבר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה אבל יש זכות.

ניסן סלומינסקי: מי שיתגבר על עצמו, נחסוך זמן.

ניסן סלומינסקי: נשמע את כולם באהבה.

טלי פלוסקוב: נתחיל בזה שאם הוועדה הזאת היתה מתקיימת לפני 10 אני הייתי מסכימה עם ההגדרה של עולה חדש כפי שצוין כאן.

טלי פלוסקוב: אבל אני רוצה להגיד לכם, גם למשרד המשפטים וגם לנציבות שירות המדינה, התחושה שלי שאתם מנותקים מהשטח.

טלי פלוסקוב: האם פעם חשבתם לבוא לפה לכנסת ולשבת בישיבת שדולה של דור אחד וחצי?

טלי פלוסקוב: האם אתם מכירים את הילדים האלה?

טלי פלוסקוב: אני קוראת להם ילדים כי זה סוג של ילדים שלי, שמכירים את המושג תקרת זכוכית ומנסים לשבור אותה שנים ולא מצליחים.

טלי פלוסקוב: אם אתם חושבים שהשכנוע שלכם על-כך שיש במערכת הבריאות של מדינת ישראל מספר מאוד גדול של העולים, אז צריך להגיד להם תודה.

משה גפני: למה את מתווכחת?

טלי פלוסקוב: אדוני, לא הפרעתי לך.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להגיד תודה לרופאים שהגיעו לכאן, כי ברגע שהם הפסיקו להגיע יש לנו חוסר ברופאים.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להגיד תודה לאחיות שהגיעו לכאן, כי ברגע שהן הפסיקו להגיע לכאן יש מחסור באחיות.

טלי פלוסקוב: אבל הנתון שעולה מהמסמך של הייעוץ המשפטי בכנסת הוא, כי העולים בשירות המדינה מועסקים בעיקר במערכת הבריאות.

טלי פלוסקוב: שם שיעורם עולה על רבע מכלל העובדים, 27.7%, ואילו ברוב המשרדים והיחידות האחרות של שירות המדינה, שיעורם נמוך בהרבה.

טלי פלוסקוב: האם אתם ראיתם את הנתון הזה?

<רון צור: אני אשמח לענות לך.

טלי פלוסקוב: אז קודם כל תענו.

טלי פלוסקוב: אני אקבל את התשובה אבל אדוני אני אומרת כאן חד משמעית, שאני לא אצביע עבור החוק הזה במתכונת הקיימת.

טלי פלוסקוב: לפי חוק השבות, עולה חדש ההגדרה שלו היא "מי שעלה למדינת ישראל משנת 1989.

טלי פלוסקוב: כמו שיש ייצוג הולם ליוצאי אתיופיה והם גם עולים חדשים.

טלי פלוסקוב: אני מסכימה פה שקשה להפריד בין קבוצה לקבוצה.

טלי פלוסקוב: אני אומרת לכם נתון מהשטח רבותי.

טלי פלוסקוב: העולים החדשים הם עד היום, רובם, לא חלק מהחברה הישראלית.

טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו צריכים פה לשנות.

טלי פלוסקוב: זאת ההזדמנות.

טלי פלוסקוב: אני מאוד שמחה שסוף סוף הנושא של עולים חדשים עלה לדיון בשילוב עם המילה ייצוג הולם.

ניסן סלומינסקי: יוליה מלינובסקי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להסביר לכם משהו.

יוליה מלינובסקי: כשאנחנו עלינו לפה, הייתם מאוד שמחים ואירחתם אותנו, אבל קלטתם אותנו לניקיונות ולעבודות שחורות והפרופסורים ניקו רחובות.

טלי פלוסקוב: עד עכשיו מנקים רחובות.

יוליה מלינובסקי: והיום מנקים רחובות.

יוליה מלינובסקי: אתם יושבים במשרדים היפים שלכם בנציבות שירות המדינה ומספרים לי סיפורים על ייצוג הולם?

יוליה מלינובסקי: כמה אנשים עם תואר ראשון ושני לא מצאו את מקומם?

יוליה מלינובסקי: כשאני באחד הסיבובים שלי חיפשתי עבודה בשירות המדינה ונשלחתי למבחנים האלו.

יוליה מלינובסקי: זאת פעם ראשונה שראיתי את זה כי במדינה שממנה באתי זה לא היה.

יוליה מלינובסקי: שם לא עשו מבחנים פסיכומטריים ולא ידעתי מה זה.

יוליה מלינובסקי: איכשהו התמודדתי עם זה, אף אחד לא הכין אותי לאופציה הקיימת.

יוליה מלינובסקי: אחר-כך התחילו לשאול אותי במבחן בעברית כל מיני מילים מהתנ"ך, שלא היה לי סיכוי לדעת אותן.

יוליה מלינובסקי: יש מילה מיוחדת, למשל, על קטיפת זיתים.

יוליה מלינובסקי: אין סיכוי שהייתי יודעת, כי העברית שלי היתה מהאולפן ומהלימודים.

יוליה מלינובסקי: אז זה סיפורי סבתא שאתם מספרים, אתם יכולים לספר אחד לשני.

יוליה מלינובסקי: אז תאמינו אחד לשני, זה היה יפה.

יוליה מלינובסקי: אבל לא לנו, לא לי ולא לטלי, כי היינו שם וגם חברים שלנו היו שם.

יוליה מלינובסקי: במשרד התחבורה היה מצב שהיו שני נציגי עולים במשרד, השר ומנקות.

יוליה מלינובסקי: באמצע לא היה שום דבר.

יוליה מלינובסקי: אני אומרת את זה מידיעה.

טלי פלוסקוב: נכון, זה עובדות.

יוליה מלינובסקי: הוא הגיע בזכות עצמו והיא היתה עובדת קבלן ומנקה במסדרון.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שהיא היתה מהנדסת ויכול להיות שהיתה מצוינת במשרד.

יוליה מלינובסקי: לא יקום ולא יהיה.

יוליה מלינובסקי: אם החוק הזה עולה על שולחן הוועדה אתם תצטרכו להתמודד עם זה ולהתאים את המבחנים שלכם.

יוליה מלינובסקי: אם אתה לא עברת בארץ את המסלול של בית ספר, אוניברסיטה ומבחנים פסיכומטריים ולא למדת את השיטות האלה - דרך אגב, אני בעצמי לא התקבלו פעם לבנק כקופאית.

יוליה מלינובסקי: אני לא יודעת מי הפסיד או הרוויח, הבנק או אני.

יוליה מלינובסקי: חברה שלי שהיום היא רואת חשבון מצוינת ובתפקיד מאוד בכיר היא גם כן לא עברה את המבחן במכון פילת.

יוליה מלינובסקי: 8 שעות של סיוט, שאחר-כך אתה מרגיש שדרסו אותך ואנסו ביחד.

יוליה מלינובסקי: היא היום רואת חשבון בכירה ולא עברה מבחן לקופאית.

יוליה מלינובסקי: אז סיפורי הסבתא האלה שאתם מספרים על המבחנים האלו שאתם מקשים שם במיוחד.

יוליה מלינובסקי: זה יהיה יחד חרדים עם עולים חדשים.

טלי פלוסקוב: או שלא יהיה.

יוליה מלינובסקי: אני מגישה הסתייגות של 15 שנה ואני אסביר למה.

יוליה מלינובסקי: ב-5 השנים הראשונות אתה בהלם מוחלט.

יוליה מלינובסקי: אתה לא ידוע מה קורה איתך.

יוליה מלינובסקי: שלחו אותי לעשות תעודת זהות במשרד הפנים.

יוליה מלינובסקי: הגעתי למשרד הפנים והיה כתוב: ימי העבודה מא' עד ב'.

יוליה מלינובסקי: מי ידע מה זה?

יוליה מלינובסקי: אני למדתי באולפן יום ראשון, יום שני, יום שלישי.

יוליה מלינובסקי: אף אחד לא הסביר לי ש-א' זה יום ראשון.

יוליה מלינובסקי: אני מסתכלת על הלוח הזה ומרגישה בת 23, אחרי לימודי אוניברסיטה במשפטים וארבע שנים במשטרה.

יוליה מלינובסקי: אני מרגישה הכי אבודה בעולם.

יוליה מלינובסקי: מישהו מכם חווה את זה?

יוליה מלינובסקי: שאתה הולך עשר פעמים כי אף אחד לא טרח להסביר לך שיום א' זה יום ראשון, שזה שעות הפתיחה של המשרד.

יוליה מלינובסקי: אמרו שהמשרד נמצא באזור תחנה מרכזית.

יוליה מלינובסקי: אנשים טובים הסבירו לי מה זה תחנה מרכזית.

יוליה מלינובסקי: אחרי 18 שנה זה עושה לי צמרמורת כל הסיוט שעברנו והצלחנו.

יוליה מלינובסקי: ואתם גאים במערכת הבריאות?

יוליה מלינובסקי: אתם צריכים כל יום, שלוש פעמים יום, השר ליצמן עד לזה, להגיד תודה לאותם אחיות ורופאים.

משה גפני: מה ליצמן עכשיו?

יוליה מלינובסקי: אתה מאשר שמערכת הבריאות יושבת על הרופאים והאחיות עולים חדשים.

משה גפני: למה לא דרשתם את זה בהסכם הקואליציוני?

יוליה מלינובסקי: אנחנו סומכים עליך שאתה תדאג לנו.

ניסן סלומינסקי: את יותר גרועה מישראלית, מה את מספרת לי עולה חדשה?

יוליה מלינובסקי: אני אסביר למה 15 שנה.

יוליה מלינובסקי: זאת הסתייגות שאני מגישה בשם ישראל ביתנו.

יוליה מלינובסקי: חמש שנים ראשונות אתה בכלל כמו דג שהוציאו מהמים.

יוליה מלינובסקי: עד שאתה מבין מה קורה לך, עד שעברה מדירה שכורה אחת לדירה אחרת, עם ריהוט משוק הפשפשים.

יוליה מלינובסקי: רק אחר-כך אתה מתחיל להתאושש.

יוליה מלינובסקי: אתה אפילו לא יודע איפה לחפש את המשרות האלה.

יוליה מלינובסקי: עד שאתה קולט את כל המערכת, איך להגיש, מה קורה.

יוליה מלינובסקי: עוד שולחים אותך למבחנים האלה שאין לך סיכוי.

יוליה מלינובסקי: אין לך מישהו שלמד איתך, אין לך מישהו ששירת איתך בצבא ואין חברה של אימא שבמקרה עובדת באותו משרד ממשלתי והיא יכולה להכניס אותך כממלא מקום זמני.

יוליה מלינובסקי: גם את התרגילים האלה אנחנו מכירים.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 15 שנה מיום העלייה.

יוליה מלינובסקי: אפשר לדון על הגיל כי יש את העניין שהזכירה היועצת המשפטית.

יוליה מלינובסקי: על זה אנחנו מוכנים לדבר בנפרד ולהיכנס לעומק הדברים אבל כרגע אני מגישה הסתייגות ל-15 שנה מיום עלייה לעולים חדשים מכל המדינות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: יוליה, אני רק רוצה שתביני את הסיטואציה שאנחנו נמצאים.

ניסן סלומינסקי: אמנם את לא חברת ועדה - - -

יוליה מלינובסקי: אני מדברת בשם המפלגה.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, אתם לא חברים.

ניסן סלומינסקי: הסיכום שהיה לנו זה היה 10 שנים.

יוליה מלינובסקי: כרגע אני מפרה את הסיכום.

ניסן סלומינסקי: ברגע שתגישי הסתייגות יש שתי אפשרויות.

ניסן סלומינסקי: אם ההסתייגות תיפול, אז בסדר.

ניסן סלומינסקי: אם לא, פשוט אני לא אוכל להעביר את החוק.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להיכנס לסיטואציה הזאת.

יוליה מלינובסקי: אני קיבלתי הוראה מהמפלגה שאנחנו מגישים הסתייגות.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לקחת חמש דקות של הפסקה ולבדוק את זה.

יוליה מלינובסקי: כרגע אנחנו עומדים על 15 שנה כי זה הגיוני מבחינת מסלול החיים של האנשים.

משה גפני: אבל זה היה הסיכום.

טלי פלוסקוב: מה זה סיכום?

טלי פלוסקוב: מה זה אומר?

טלי פלוסקוב: בשביל מה אנחנו פה יושבים, גפני, בגלל שסיכמו שם ואני צריכה להרים יד אוטומטית?

משה גפני: טלי אין בעיה, שהחוק ייפול.

משה גפני: הכול יהיה בסדר.

טלי פלוסקוב: צריך לדאוג לכולם.

טלי פלוסקוב: אתה דואג לחרדים, אני דואגת לעולים, אני דואגת לכולם.

טלי פלוסקוב: אני גם בגלל חרדים, אני גם רוצה שתעבדו.

משה גפני: ההסכם הקואליציוני של יהדות התורה אומר שזה יהיה חרדים ועולים חדשים.

משה גפני: היו לנו בעיות, את יודעת, נלחמנו על זה.

משה גפני: בסוף הגענו לזה והגענו לסיכום.

משה גפני: הסיכום נגדכם?

משה גפני: עשינו בעדכם.

ניסן סלומינסקי: יוליה, אני מציע שתדברי עם מי שצריך, אחרת שוב ניתקע במצב שאנחנו לא רוצים להיתקע.

ניסן סלומינסקי: כבר פעם אחת עצרתי את הדיון כדי שיגיעו להבנות.

יוליה מלינובסקי: אבל לגבי הנוסח מי זה עולה חדש, שהחוק יחול עליו, יש כבר נוסח?

יוליה מלינובסקי: 10 שנים מיום העלייה?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: קודם כל, אני מסכים עם כל התיאורים שתיארה חברת הכנסת מלינובסקי לגבי עולים חדשים.

ישראל אייכלר: כל מי שעלה לארץ ב-100 השנים האחרונות יכול לספר לכם על הסבל שעולה חדש עובר.

ישראל אייכלר: כל חוק צריך לעזור לעולים החדשים או אנשים חדשים, לבוא ולעמוד בתחרות שוויונית עם שאר אזרחי הארץ ואין לי שום הסתייגות בעניין הזה.

ישראל אייכלר: אני לא אאריך כדי לא להאריך את הדיון.

ישראל אייכלר: עצם העובדה שבמדינה מתוקנת, במדינה דמוקרטית, צריך חוק לייצוג הולם כי המבנה שנבנה לפני ראשית המדינה, שלמי שאין פתק של המפלגה המתאימה, או קשרים בתוך ההסתדרות, או אחר-כך בתוך המדינה, זה עוול לציבור גדול מאוד שאנחנו מייצגים אותו כאן, שהוא ציבור ותיק.

ישראל אייכלר: יש לנו זכות וגם סבל של ניסיון.

ישראל אייכלר: כל מה שהם אמרו לגבי העולים החדשים אנחנו מרגישים כבר 150 שנה מימי התורכים.

ישראל אייכלר: כשמגיע יהודי חרדי, אין לו שום סיכוי.

ישראל אייכלר: הסיפור עם הקופאית עם הבנק, יש יום יום נשים חרדיות שמגיעות ורוצות להתקבל לעבודה.

ישראל אייכלר: אם הן כבר בתוך הבנק כקופאיות והן רוצות להתקבל לאיזו משרת ניהול, לא מכירים בלימודים שלהן, לא מכירים בתארים שלהן בבית יעקב ובחינוך החרדי.

ישראל אייכלר: המדינה היתה צריכה להיות הראשונה להגיש הצעת חוק לייצוג הולם לחרדים ולעולים חדשים.

ישראל אייכלר: בוודאי שלא לעשות את זה בהוראת שעה ולא כטובה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שהיתה ועדה שדנה במה שקורה במגזר הציבורי, בעיקר במשרדי הממשלה.

ישראל אייכלר: אפילו לא היו נתונים כמה חרדים עובדים שם.

ישראל אייכלר: לגבי כל אוכלוסייה אחרת, כולל ערבים וכולל עולים היו נתונים.

ישראל אייכלר: הווה אומר, שמדינת ישראל עד היום התנכרה למתפרנס החרדי, ואני לא רוצה להשתמש במילים בוטות יותר, כדי שהם יוכלו להגיד: אתם לא עובדים.

ישראל אייכלר: זאת עלילה עתיקה מאוד נגד יהודים שהועתקה פה נגד החרדים בצורה הכי גסה והכי נוראה.

ישראל אייכלר: לכאורה, כל אוכלוסייה אחרת במספרים כמו האוכלוסייה החרדית כבר מזמן היתה יוצאת למרד מרקסיסטי או למרד כמו פידל קסטרו בקובה, ולא היתה מרשה ששלטון ידכא ציבור של 800,000 אנשים כמו הציבור החרדי.

ישראל אייכלר: אבל הציבור החרדי הוא ציבור מחונך, ציבור ערכי, ציבור אמוני, ציבור גלותי, לכן הוא שתק על זה.

ישראל אייכלר: ב-2004, לא היום, הגשנו את הצעת חוק לייצוג הולם.

ישראל אייכלר: היה שר אוצר בנימין נתניהו שהגיע פה לכנסת להסיר את ההצעה מסדר היום.

ישראל אייכלר: הוא הבטיח שהוא יכיר בלימודים תורניים ובלימודים חרדיים בדיוק כמו לימודים אחרים, אקוויוולנטי, ושזה יהיה הפתרון ושהוא יעשה את זה.

ישראל אייכלר: מ-2004 ועד עכשיו יש לו יותר מ-10 שנים ולא נעשה שום דבר.

ישראל אייכלר: היום, אנחנו שותפים בקואליציה וצריכים להעביר חוקים קשים לנו מאוד, שעוד יבואו ויעשו איתנו משא ומתן על הוראות שעה ועל דברים כאלה, אני חושב שזאת בושה וחרפה וחייבים מייד לאשר את החוק הזה ואחר-כך ליישם אותו.

ישראל אייכלר: אני קטן אמונה ואני לא מאמין, מתוך ניסיון רב, שזה ייושם ושבאמת אדם חרדי יוכל להתקבל, כי עדיין יגידו לו: תביאו תארים שאנחנו נותנים ולא שאתה מקבל.

ישראל אייכלר: לכן אני גם לא מאמין שזה יביא פתרון.

ישראל אייכלר: אבל זה המינימום הנדרש להעביר את החוק הזה מיידית בלי שום תנאי.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם כך, ישראל ביתנו מושכת את ההסתייגות.

יוליה מלינובסקי: אני מושכת את ההסתייגות שלי.

דוד ביטן: 10 שנים זה הגיוני.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני צריך ללכת.

משה גפני: מה זה הדיון הזה?

יעל גרמן: ביטן, בניגוד לברוגז שאתה עושה איתנו, אנחנו מצביעים בעד.

יעל גרמן: אנחנו מצביעים עניינית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו קוראים את החוק.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים לוודא שבפרוטוקול יהיה כתוב מה שאמרתם.

<אייל זנדברג: לא, אנחנו שומרים את האפשרות של השרה להכין את ההסתייגות אחרי הדיון.

דוד ביטן: איזו שרה?

<אייל זנדברג: שרת המשפטים.

דוד ביטן: זה על דעתה.

<אייל זנדברג: אני מבקש שנשמור את האופציה.

דוד ביטן: זה על דעת השרה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקריאים את החוק.

<נועה ברודסקי-לוי: "הצעת חוק לייצוג הולם של בני האוכלוסייה החרדית ושל עולים חדשים בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2016.

<נועה ברודסקי-לוי: תיקון חוק שירות המדינה (מינויים) 1.

<נועה ברודסקי-לוי: בחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959, בכל מקום, אחרי "והצ'רקסית", יבוא "של בני האוכלוסייה החרדית, עולים חדשים".

<נועה ברודסקי-לוי: לעניין ההגדרה של חרדי.

<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מציעים לקבוע בעצם הגדרה בסעיף עצמו וגם למנות את המוסדות בתוספת.

<נועה ברודסקי-לוי: "חרדי" – מי שמשתייך לאוכלוסייה החרדית ואשר הוא, ילדו או בן זוגו לומד או למד לפחות באחד ממוסדות החינוך החרדיים המנויים בתוספת הראשונה".

<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו נעשה הבהרה.

<נועה ברודסקי-לוי: בסעיף 23 יהפוך לתוספת השנייה שם.

<נועה ברודסקי-לוי: אז נוסיף בתוספת הראשונה: "מוסד חרדי שהוא בפיקוח המחוז החרדי, שהוא אחד מאלה: 1.

<נועה ברודסקי-לוי: בית ספר רשמי שפונה לאוכלוסייה החרדית בלבד.

<נועה ברודסקי-לוי: " רק רגע.

<נועה ברודסקי-לוי: רוצים להוריד את פיקוח המחוז החרדי ורק להגיד שזה מוסד חרדי אחד מאלה.

<הדס אגמון: אני ממשרד המשפטים.

<הדס אגמון: בדיוק בדבר הדבר הזה, שזה נושא מורכב כל הנושא של מוסדות הלימוד, הצענו שכל הקביעה של המוסדות לימוד תהיה בהוראות שהנציב קבע.

<הדס אגמון: זה מה שאנחנו מציעים.

<הדס אגמון: זה יפתור את הצורך עכשיו להגדיר בחקיקה ראשית.

<הדס אגמון: בואו נגיד שזה מוסדות לימוד חרדיים שהכיר בהם הנציב בהוראות.

<הדס אגמון: חוק שירות המדינה (מינויים) מכיר את המנגנון הזה שנציב שירות המדינה קובע הוראות ביצוע.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, ההגדרה של חרדי מוגדרת כולה.

ניסן סלומינסקי: הנושא של המחוז החרדי, אין בעיה שזה ייכנס, אבל מאחר ויש חשש שמא הממשלה הזאת או ממשלה אחרת תחליט לבטל - - -

פעם לא היה.

לפני שנתיים לא היה מחוז חרדי.

ניסן סלומינסקי: דקה, דקה, תן לי.

ניסן סלומינסקי: הם יכולים לבטל את זה ואז אם יבטלו את זה, כל החוק הזה נופל.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שזה לא דבר שהיה מאז ייסודו וגם לא בטוח שנרצה שזה יהיה.

ניסן סלומינסקי: להיפך, יכול להיות שלא ירצו ואז כל החוק הזה נופל.

ניסן סלומינסקי: לכן לא נשאיר את הנושא של מחוז חרדי אבל כל ההגדרה כולה נשארת.

ניסן סלומינסקי: זה לא זקוק לנושא של המגזר החרדי אז תורידי את זה.

<הדס אגמון: שוב, אני חוזרת על ההצעה שלנו, שזה יהיה מוסד חינוך חרדי, שהנציב קבע בהוראות.

<הדס אגמון: זה יאפשר לנציבות המדינה, אפשר באישור ועדת חוקה, למצוא את הדרך היעילה לבדוק מי הוא חרדי.

ניסן סלומינסקי: חבל על הוויכוח.

ניסן סלומינסקי: אני מבין את העמדה, שמענו את העמדה.

<הדס אגמון: חשוב גם לשמוע את נציבות שירות המדינה אומרת שאנחנו קובעים אותם בחקיקה ראשית למשהו שלא בטוח שהם יוכלו - - -

ישראל אייכלר: מה זה נציבות שירות המדינה?

ישראל אייכלר: – 80 שנה אתם לא נותנים להם להיכנס.

ניסן סלומינסקי: אייכלר, אתה רוצה למשוך את הזמן?

ניסן סלומינסקי: שמענו בכבוד.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת לא מסכימים.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שיש הבנות גם למעלה.

ניסן סלומינסקי: שמענו וזה נכנס לפרוטוקול, עכשיו חברי הכנסת צריכים להחליט.

<נועה ברודסקי-לוי: אני רוצה רק להסביר.

<נועה ברודסקי-לוי: עלתה שאלה גם בהכנה לדיון, האם יותר נכון לעשות את זה בתקנות, כמו שהדס הציגה?

<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו מקריאים פה את הנוסח של אותם מוסדות ואנחנו קובעים אותם בתוספת.

<נועה ברודסקי-לוי: התוספת יכולה להיות מתוקנת על-ידי צו של ראש הממשלה שאמון על החוק הזה, ואם רוצים באישור של ועדת החוקה ובהסכמה של - - -

ראש הממשלה הוא מעל.

<נועה ברודסקי-לוי: אני אקריא את המוסדות ואז נעבור לתוספת הזאת.

<נועה ברודסקי-לוי: התוספת הראשונה: "מוסד חרדי שהוא אחד מאלה: 1.

<נועה ברודסקי-לוי: בית ספר רשמי שמיועד לאוכלוסייה החרדית בלבד.

<נועה ברודסקי-לוי: 2.

<נועה ברודסקי-לוי: בית ספר שהוא מוכר שאינו רשמי שפועל ברישיון ולפי הכרה כדין".

<נועה ברודסקי-לוי: אנחנו כנראה נפנה פה לפי חוק הפיקוח על בתי ספר שמיועד לאוכלוסייה החרדית בלבד.

<נועה ברודסקי-לוי: "3.

<נועה ברודסקי-לוי: מוסד חינוך שניתנה לגביו הוראת פטור לפי סעיף 5א לחוק לימוד חובה.

<נועה ברודסקי-לוי: 4.

<נועה ברודסקי-לוי: מוסד חינוך תרבותי ייחודי שניתן לו רישיון והכרה מכוח חוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים, התשס"ח-2008".

<נועה ברודסקי-לוי: נבהיר פה שהמיועד לאוכלוסייה חרדית ונעשה התאמה להגדרה בחוק מוסדות חינוך תרבותיים ייחודיים ונגיד שהוא מיועד לאוכלוסייה חרדית שתלמידיה לומדים בישיבה לימודי קודש לפי ההלכה היהודית.

<נועה ברודסקי-לוי: 5.

<נועה ברודסקי-לוי: מוסד שנקבע בצו שירות ביטחון מוסד לימוד חרדי, התשע"ה-2014.

<נועה ברודסקי-לוי: " כמו שאמרנו, אנחנו נקבע הוראה שהתוספת יכולה להיות מעודכנת בצו על-ידי ראש הממשלה באישור ועדת החוקה.

<נועה ברודסקי-לוי: עלתה פה בקשה שזה יהיה בהסכמת שר העבודה.

<אייל זנדברג: עוד פעם, אם אתם הולכים לזה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, עזבי.

טלי פלוסקוב: שר העבודה לא יגיד משהו בניגוד לראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, עם הסכמת שר העבודה כי זה אצלו במשרד.

<נועה נאמן: אנחנו מבקשים שזה יהיה בהסכמת שר העבודה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, הכנסתי, כי זה אצלכם.

<נועה ברודסקי-לוי: לעניין הגדרת עולה חדש אמרנו שזה 10 שנים.

ניסן סלומינסקי: כדי שנגיע להסכמה ולשלום בית, שזה יהיה 12 שנה.

יוליה מלינובסקי: 12.5.

יוליה מלינובסקי: ביקשתי 15 שנה - - -

טלי פלוסקוב: הגענו לפשרה, פשרה זה באמצע.

יוליה מלינובסקי: גם גפני יוכל לחיות עם זה.

ניסן סלומינסקי: יוליה, אין חצי שנה.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר חצי שנה.

משה גפני: יוליה, זה בסדר.

<נועה ברודסקי-לוי: עלה הנושא של הגיל והאם אפשר לקבוע שזה מי שעלה בהיותו בגיר?

<נועה ברודסקי-לוי: עלה הנושא של הגיל.

<נועה ברודסקי-לוי: האם אפשר להבהיר שהוא עלה בהיותו בגיר?

<נועה ברודסקי-לוי: זה מגיל מסוים, שזה לא מישהו שהתחנך במערכת החינוך הישראלית.

טלי פלוסקוב: זה גם נכון.

<נועה ברודסקי-לוי: מי שלמד פה בתיכון, האם הוא באמת זקוק?

טלי פלוסקוב: בגיר, את מתכוונת לגיל 18?

טלי פלוסקוב: זאת הכוונה?

<נועה ברודסקי-לוי: כן.

טלי פלוסקוב: ואז בעצם אנחנו נותנים לו עוד 12 שנה עד גיל 30 את ההעדפה.

טלי פלוסקוב: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: סוכם שאם מישהו עלה בגיל שנה והוא לומד בכל המערכת הישראלית, אז זה לא רלוונטי שייקרא עולה חדש.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים לתת 12 שנים למי שעלה מגיל 18.

ניסן סלומינסקי: אז נותנים לו את ה-12 שנה.

יוליה מלינובסקי: תקופת הצבא תבוא בחשבון ב-12 שנים?

טלי פלוסקוב: כן.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

<נועה ברודסקי-לוי: "תיקון חוק החברות הממשלתיות בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה–1975‏, אחרי סעיף 18א1 יבוא: ייצוג הולם לבני האוכלוסייה החרדית ועולים חדשים" אנחנו מוסיפים פה גם יוצאי אתיופיה ואנשים עם מוגבלות, שלגביהם יש הוראה דומה ב-15א אבל אין הוראה דומה בחוק החברות הממשלתיות.

<נועה ברודסקי-לוי: "בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות יינתן ביטוי הולם לייצוגם של בני האוכלוסייה החרדית, של אנשים עם מוגבלות, של יוצאי אתיופיה ולעולים חדשים, כולם כהגדרתם בסעיף 15א לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959.

<נועה ברודסקי-לוי: "

נורית קורן: אני מבקשת להוסיף את התימנים.

ניסן סלומינסקי: רגע.

יעל גרמן: זה הופך להיות פיאסקו, תסלחו לי.

יעל גרמן: כל הדיון הזה הוא פיאסקו.

יעל גרמן: אני מחכה כדי להצביע בעד אבל כל התוספות האלה, מה זה פה שוק?

יוליה מלינובסקי: עולים חדשים זה כולם, זה גם תימנים.

ניסן סלומינסקי: תכתבי בתהליכים שפתאום לא הכול צריך להתמלא.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, אני באמת לא ראיתי דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: אני גם כן לא.

יעל גרמן: זה שוק.

ניסן סלומינסקי: מסכים איתך.

יעל גרמן: אני אצביע בעד בכנסת.

יעל גרמן: אני לא יכולה פה.

ניסן סלומינסקי: שלא יבואו למחרת ויבקשו למלא את כל המכסה.

<נועה ברודסקי-לוי: זה תהליכים.

ניסן סלומינסקי: איך זה ברור שזה תהליכים אם זה לא כתוב?

<נועה ברודסקי-לוי: אני אבהיר את זה לפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: רבותי, הגענו לשורה התחתונה.

ניסן סלומינסקי: אם החוק ייכתב כך, יש אפשרות – רבותי, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אף אחד לא מדבר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר לחברי על מה מדובר.

ניסן סלומינסקי: אני לא זוכר שהיה דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: על מה מדובר?

ניסן סלומינסקי: אם החוק ייכתב כך, יכול להיות שהמשמעות תהיה שמחר יבוא מישהו ויגיד: רבותי, תוך שבוע אתם חייבים למלא את כל המכסה לדירקטורים כי כתוב כך.

דוד ביטן: לא, תוך 7 שנים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אף אחד לא ידבר אם לא קיבל רשות.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, גם בית המשפט כתב, שתוך 7 שנים יצטרכו להגיע למכסה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אי-אפשר להגיע למחרת ולמלא את כל המכסה.

ניסן סלומינסקי: לכן היתה בקשה לכתוב 7 שנים.

ניסן סלומינסקי: משרד המשפטים, תסביר רק על הנקודה הזאת.

<פיאד טמיש: אדוני, המשמעות של הוספת התנאי של 7 שנים, זה אומר שכל המינויים עכשיו יהיו רק של חרדים או של עולים חדשים ושל האוכלוסיות המוצגות בסעיף, לכן אנחנו מתנגדים.

ניסן סלומינסקי: אתה מציע לא לכתוב בכלל?

<הדס אגמון: מבחינת הפסיקה החובה היא לפעול להשגת התוצאה.

<הדס אגמון: מבינים שזה לוקח זמן.

ניסן סלומינסקי: אם לא היה כתוב שום דבר, לא היה אפשר למחרת למלא את הכול?

<הדס אגמון: כן.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אורי, אני מצביע.

<נועה ברודסקי-לוי: התבקשנו על-ידי משרד העבודה להבהיר ליתר ביטחון ולמען הסר ספק, שברור שאין בחקיקה הזאת, החקיקה הזאת לא אמורה לגרוע משום תכניות שיש היום למשרד העבודה בעניין של שילוב חרדים.

ישראל אייכלר: חיים כץ עוד לא הכניס את כל החברים שלו בכל הוועדים?

ניסן סלומינסקי: אייכלר, באמת.

ניסן סלומינסקי: להיפך, לטובתך הוא אומר.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר את זה לטובתך ושיש תכנית.

<נועה ברודסקי-לוי: ההבהרה היא, כדי שלא לפגוע דווקא בתכניות הקיימות.

נורית קורן: הוספתם את ההגדרה של יוצאי אתיופיה ואני רוצה שתוסיפו גם את יוצאי תימן.

נורית קורן: העולים החדשים באו מעולם שלישי - - -

<נועה ברודסקי-לוי: זה כל העולים.

נורית קורן: סליחה, לא מדובר פה בכל-כך הרבה אנשים.

נורית קורן: מדובר בעולים.

נורית קורן: אני נתקלת בתלונות שהאנשים האלה מגיעים - - -

<נועה ברודסקי-לוי: חברת הכנסת קורן, מדובר על כל העולים.

ניסן סלומינסקי: פתחנו את זה עכשיו לכל העולים.

<נועה ברודסקי-לוי: אני אבהיר.

<נועה ברודסקי-לוי: היום יש את יוצאי אתיופיה, עכשיו אנחנו מוסיפים עולים חדשים מכל מקום.

ניסן סלומינסקי: רבותי, היתה בקשה לרביזיה של אוסאמה סעדי לרביזיה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נופלת.

ניסן סלומינסקי: כולנו משכנו את הרביזיות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את החוק כפי שהוקרא עם התיקונים שנאמרו?

ניסן סלומינסקי: בעד הצעת החוק – 7

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין הצעת חוק הצעת חוק ייצוג הולם של בני האוכלוסייה החרדית ושל עולים חדשים בשירות הציבורי (תיקוני חקיקה), התשע"ו-2016, אושרה.