ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 356, 2016-11-22 18:00

איתן כבל: ערב טוב, גברתי מנהלת הוועדה, יועצת משפטית, יועצות, רשמת, דובר.

איתן כבל: גברתי הממונה על ההגבלים העסקיים, תודה שמצאת לנכון לבוא.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בפרק ה' (אנרגיה), מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, סעיפים 7-10, שעניינם הגברת התחרות במשק הגפ"מ.

איתן כבל: כבר קיימנו את הדיון הראשון.

איתן כבל: הבהרתי לנוכחים, גם לאלה שלא הגיעו היום, שהחוק הולך לעבור.

איתן כבל: אין ויכוח על העניין הזה.

איתן כבל: הממונה על ההגבלים מצאה לנכון לבוא ולהציג את הדברים, להציג את חוסר התחרות בשוק מנקודת המבט של ההגבלים העסקיים.

<מיכל הלפרין: תודה רבה, חבר הכנסת כבל, שהזמנת אותי ואפשרת לי להגיד כמה מילים.

<מיכל הלפרין: אני מגיעה בעקבות הפגישה הקודמת שהתקיימה בנושא הזה.

<מיכל הלפרין: הבנתי שבמהלכה היו הסתייגויות שונות מההצעה.

<מיכל הלפרין: חשבתי שיהיה נכון לפרוס בפני חברי הכנסת את המפה של התחרות בתחום הגפ"מ כפי שאנחנו רואים אותה, כדי להבין מה מונח פה על הכף.

<מיכל הלפרין: חברות הגז נמצאות מזה שנים רבות במצב של תת תחרות, או העדר תחרות.

<מיכל הלפרין: בשנת 2004, כשהייתי היועצת המשפטית של הרשות להגבלים עסקיים, הגשנו כתב אישום נגד חברות הגז.

<מיכל הלפרין: הן הורשעו על קרטל שהתקיים בשנות ה-90.

<מיכל הלפרין: בספטמבר האחרון פתחתי בחקירה נוספת נגד חברות הגז.

<מיכל הלפרין: גם הפעם החשד הוא להסדרים כובלים ולקרטל בין חברות הגז.

<מיכל הלפרין: לצערנו הרב, אחד מהנחקרים הוא אחד מהמורשעים בקרטל הקודם.

<מיכל הלפרין: הבעיה היא סיסטמתית ועקבית.

<מיכל הלפרין: בשוק הגז הביתי, הגז לבישול, 85% מהאספקה לבתים הפרטיים נעשית באמצעות 3 חברות הגז הגדולות.

<מיכל הלפרין: הן חוסמות מידי יום ביומו את הכניסה של מתחרים קטנים לשוק.

עיסאווי פריג': מי?

<מיכל הלפרין: יש עשרות מתחרים קטנים שפועלים באופן מקומי.

יעקב פרי: ה-3 הן: סופר גז, אמישראגז ופזגז.

<מיכל הלפרין: הן חוסמות באופן אקטיבי את הכניסה של מתחרים קטנים.

<מיכל הלפרין: אפשר לומר שחברות הגז הגדולות לא מתחרות זו בזו.

<מיכל הלפרין: אם אנחנו רוצים להביא תחרות לשוק הגז הביתי, אנחנו חייבים שיהיו מתחרים קטנים שינערו את שיווי המשקל שקיים בין חברות הגז.

<מיכל הלפרין: החקירה של הרשות להגבלים עסקיים עדיין בעיצומה, אני לא אחשוף פרטים ספציפיים מתוך תיק החקירה.

איתן כבל: זה לא הולך לסתור את הרפורמה.

<מיכל הלפרין: נכון.

<מיכל הלפרין: אני רוצה לשתף אתכם בתמונה שהצטיירה במחלקת חקירות ברשות להגבלים עסקיים עד היום.

<מיכל הלפרין: חברות הגז מנצלות את המבנה הרגולטורי הקיים, את העובדה שצריך להשיג יותר מ-50% מהחתימות של בעלי הדירות.

<מיכל הלפרין: הן מנצלות את זה על-מנת למנוע את כניסתם של ספקי הגז קטנים.

<מיכל הלפרין: זאת עובדה ברורה לחלוטין.

עיסאווי פריג': הן יושבות ומתאמות?

איך?

עיסאווי פריג': חברות הגז יושבות ביחד על מנת לתאם ביניהן את המחיר?

<מיכל הלפרין: התיאומים הם כרגע בגדר חשדות שנחקרים.

<מיכל הלפרין: התיאומים נעשים בצורה מורכבת ומתוחכמת.

אני מדבר על השגת הרוב.

<מיכל הלפרין: הצורך בהשגת 50% מהחתימות זה נשק בידי חברות הגז הגדולות למנוע את כניסתן של חברות הגז הקטנות לשוק.

יעקב פרי: הנושא הזה לא ברור לנו.

יעקב פרי: אנחנו מבינים שזה חסם לכניסת חברות קטנות.

יעקב פרי: האם בגלל כוחן של החברות הגדולות, בגלל השפעתן, בגלל מעשים שלא ייעשו, הן משיגות את ה-50% שחברה קטנה לא יכולה להשיג?

<מיכל הלפרין: כל מה שחברת גז גדולה צריכה לעשות זה למנוע מספק הגז הקטן להשיג 50% מהחתימות.

<מיכל הלפרין: הוא לא צריך להשיג 50% מהחתימות בעצמו, הוא רק צריך למנוע מספק הגז הקטן להשיג את זה.

<מיכל הלפרין: כשיש תהליך של החתמה של דיירים, החברות הגדולות מתייצבות, מונעות את החתימות, משדלות ועדי בתים לא להחתים את הדיירים.

יעקב פרי: אתם חושדים בכך שהן מנצלות את זה שיש להן יותר כוח מאשר הכוח הדל שיש לחברה הקטנה?

<מיכל הלפרין: נכון מאוד.

עיסאווי פריג': אולי יש מקרים יחידים.

עיסאווי פריג': אסור לנו להשליך על הרוב.

עיסאווי פריג': יכול להיות שפה ושם יש מקרה בודד.

יכול להיות שזה קיים, אבל הפתרון הוא לא פתרון.

עיסאווי פריג': אסור לנו להכליל, אלה דברים די רגישים.

<מיכל הלפרין: אני מדברת על עשרות מקרים, אם לא מאות, שנבחנים על ידי מחלקת חקירות.

<מיכל הלפרין: החקירה שמתנהלת כרגע היא לא על מקרה פרטני.

<מיכל הלפרין: אחת הדרכים הנפוצות למנוע החתמה של 50% מהדיירים זה כאשר יש ניסיון של ועד הבית להחתים דיירים.

<מיכל הלפרין: אז באה החברה הוותיקה, מציעה את ההצעה התחרותית.

<מיכל הלפרין: היא אומרת: איתך נסגור על מחיר תחרותי.

את זה אתם מסדרים בחוק.

<מיכל הלפרין: אחת ההצעות שלנו היא למנוע את ההפליה בין החברות.

זה לא הסעיף שיש לנו בעיה איתו.

לנו יש בעיה בנוסח החדש.

בנוסח החדש את משאירה ליושב-ראש הוועד את הסמכות לזמן את האנשים.

אם הוא יזמן אותם ב-13:00 בצהריים, אף אחד לא יוכל לפקח על זה, אותן חברות יכולות לדבר עם אותם אנשים.

מה את מרוויחה?

איתן כבל: אנחנו לא עוסקים בדברים מקבילים.

איתן כבל: הממונה על ההגבלים מתארת את המציאות כפי שמתקיימת בשטח.

איתן כבל: היא בתוך חקירה.

איתן כבל: היא מתארת את המצב של השימוש בחובת ה-50%.

איתן כבל: הכללים הקיימים הם כדי לנסות ולהתמודד עם המציאות הזאת.

איתן כבל: בדיון הקודם, כשהביאו אנשי אגף התקציבים את השיטה, את ההצעה, חלקנו על חלק מהדברים, אמרנו להם בדיוק מה שאדוני אומר בעניין של ה-50%.

איתן כבל: חשוב לי שנבין את החובה לשנות את החוק ואת המציאות.

איתן כבל: היו כאן חברי כנסת שהביעו סקפטיות, שקצת חשבו שיש מישהו שמבקש להפריז.

איתן כבל: באה עכשיו הממונה על ההגבלים, מציגה בפנינו דברים שהם הרבה מעבר לאמירה בעלמא.

<מיכל הלפרין: במקום בו מצליח להיכנס מתחרה קטן המחירים יורדים באופן דרמטי.

<מיכל הלפרין: הממצאים שלנו מראים שבעוד שבמקום שאין תחרות המחירים הם 35 ₪ לקוב, במקום שבו נכנסת תחרות המחירים יורדים באופן מידי ל-10 ₪ לקוב.

<מיכל הלפרין: במקומות מסוימים גם ראינו 7 שקלים.

<מיכל הלפרין: זה יורד באופן מידי.

<מיכל הלפרין: לפי הממצאים של המחקר של הכנסת, משפחה מוציאה על גז בישול 650 ש"ח בשנה.

<מיכל הלפרין: היא תוכל לחסוך 450 ש"ח בשנה.

איתן כבל: לא במקומות הקרים.

<מיכל הלפרין: בית משותף יחסוך אלפי שקלים בשנה אם תיכנס תחרות לשוק הזה.

<מיכל הלפרין: המצב הרבה יותר חמור במקומות שבהם מחממים בגז, למשל בירושלים.

<מיכל הלפרין: פה ההוצאה של משפחה על גז בישול מגיעה לכ-5000 שקלים.

<מיכל הלפרין: זה אומר שמשפחה תוכל לחסוך כ-3500 ש"ח בשנה.

<מיכל הלפרין: בראש הנפגעים הן דווקא המשפחות החלשות.

<מיכל הלפרין: הן גרות בבתים משותפים גדולים, הן גרות בדיור המוגן.

<מיכל הלפרין: אלו המשפחות שלהן קשה לגייס את הרוב של 50% כדי לעבור לספק גז אחר.

<מיכל הלפרין: אלו משפחות שגרות בבתים הכי מורכבים, עם הכי הרבה דירות.

<מיכל הלפרין: אנחנו עוסקים הרבה מאוד בהורדת יוקר המחייה.

<מיכל הלפרין: הוועדה הזאת חרטה על דגלה את הורדת יוקר המחייה.

<מיכל הלפרין: זאת הזדמנות מצוינת לעשות מעשה כדי להביא להורדת יוקר המחייה.

<מיכל הלפרין: אני חושבת שזאת הזדמנות לנסות להוציא את השטיח מתחת לרגליים של חברות הגז הוותיקות.

<מיכל הלפרין: זאת הזדמנות לאפשר לספקים הקטנים להיכנס, כדי שחברות הגז הוותיקות יפסיקו לעשוק במחירים שלהן את המשפחות, כדי שאנחנו נתחיל ליהנות ממחירים תחרותיים של גז.

<מיכל הלפרין: כפי שציין יושב-ראש הוועדה, המדינה נשלחה לעשות שיעורי בית לאור הסתייגויות שעלו.

<מיכל הלפרין: עדי ביקשה שאני אציג את ההצעה שאנחנו רוצים להביא בפני הוועדה בנוגע לכינוס האסיפה הכללית.

<אתי בנדלר: הממשלה עומדת מאחורי ההצעה?

<עדי חכמון: כן, הממשלה עומדת מאחורי ההצעה המתוקנת.

<מיכל הלפרין: אנחנו מציעים שעל האסיפה הכללית שתתכנס כדי להחליט על החלפת ספק גז יחולו הוראות מיוחדות.

<מיכל הלפרין: הודעה על האסיפה הזאת תצטרך להינתן 4 ימים מראש, והודעה על האסיפה תצטרך להיתלות על דלת הבית המשותף בצורה ברורה ובולטת.

<מיכל הלפרין: אנחנו לא מסתפקים בהודעה הזאת, אנחנו מוסיפים לזה חובה של עורכי האסיפה להוסיף הודעה בתיבת הדואר של כל דייר, או הודעה בפתח ביתו של כל דייר, או הודעה באופן אלקטרוני.

מי בודק את זה?

איזה יועץ משפטי יושב באסיפה הכללית ובודק את זה?

איתן כבל: אני ביקשתי מהממונה לקבוע 4 סוגים שמתוכם אתה חייב להשתמש ב-2 לפחות.

איתן כבל: יהיו 4 אפשרויות.

איתן כבל: היום אין כמעט בית שאין בו מסרון.

איתן כבל: מה החשש שלי?

איתן כבל: שבא מישהו ותולש את זה.

איתן כבל: אני מנסה לראות איך הדברים מתנהלים בתוך הבניין.

איתן כבל: תליית מודעה תהיה הדבר הטריוויאלי, הדבר הברור.

<עדי חכמון: נתנו אפשרות אחת מבין 3.

<עדי חכמון: האפשרות הראשונה היא לשים בתוך תיבת הדואר, האפשרות השנייה היא להניח בפתח הדלת, והאפשרות השלישית היא באמצעים אלקטרוניים.

<עדי חכמון: יש את הדבר הראשון, שזה תליית המודעה, ויש את הדבר השני, בחירה מבין 3 אפשרויות: דואר, פתח הדלת ואלקטרוני.

איתן כבל: אני מקבל.

איתן כבל: המודעה היא הפשיטא.

<מיכל הלפרין: היא תמיד תהיה.

איתן כבל: לא באותיות נמלה.

<עדי חכמון: באותיות קידוש לבנה.

<מיכל הלפרין: ההוראה היא שבאסיפה יצטרכו להשתתף מחצית מבעלי הדירות.

<מיכל הלפרין: אם מחצית מבעלי הדירות לא מתייצבים לאסיפה - אין קוורום.

<מיכל הלפרין: אפשר לעשות אסיפה נוספת באותו יום, רק בשעה יותר מאוחרת, כאשר לאסיפה הזאת יתייצבו 20% מבעלי הדירות, או 5 מבעלי הדירות, אבל לא פחות מ-3 בעלי דירות.

<עדי חכמון: אנחנו מציעים שלא יהיה צריך את הדרישה הראשונה הזאת של 50%, מספיק העניין של הקוורום, ולקבוע, כמו שמיכל אמרה, 20%, או 5 מבעלי הדירות, ובלבד שיהיו לפחות 3.

את לוקחת את זה אחורה.

איתן כבל: מה החשש שלנו?

איתן כבל: החשש שלנו הוא מזה שיופעלו לחצים.

איתן כבל: אנחנו מייצרים את הרף הגבוה בשלב הראשון, את הרף הקשה שצריך להגיע אליו.

איתן כבל: זה שרוצה לשבש ידע שהשיבוש שלו יכול להצליח פעם אחת.

איתן כבל: אם לא מגיע הקוורום המלא של ה-50%, אפשר יהיה לקיים באותו יום אסיפה, או אחרי 24 שעות, או אחרי 48 שעות.

איתן כבל: אותה אסיפה תוכל להיות בקוורום יותר קטן.

איתן כבל: כל מי שינסה לשבש ידע שהוא צריך להגיע כדי למנוע לעשות את כל התהליכים.

הביקורת שלנו היא לא על הכוונות הטובות שלכם, היא על הביצוע.

צריך להבין ששום ביצוע, גם של ההצעות הכי טובות שלי, של יעקב ושל אחרים, לא יהיה של 100%.

לא מדובר בגוף סטטוטורי.

זה משהו שהוא מאוד מאוד גמיש.

כראש עיר לשעבר אני זוכר כמה פעמים היו וויכוחים בין ועד לדיירים.

בחוק התכנון והבנייה אין מעמד לוועד בגלל הדברים האלה.

אני חושב שצריך לרדת לפרטים, לשחזר לנו איך זה יעבוד בפרקטיקה.

אם לא נרד לרזולוציות האלו, אנחנו חוטאים לעצמנו, כי בעוד שנתיים תבואי לכאן ותספרי על חקירות לכאורה על התקנות החדשות האלו.

אני חושב שצריך להיות קוורום של 50%.

יעקב פרי: 51%.

אני חושב שלא צריך לקיים אסיפה נוספת באותו יום.

יש לי גם בעיה עם ה-4 ימים שאמרת.

איתן כבל: זה קצר מידי.

לאסיפה הראשונה צריך שבוע לפחות, ולאסיפה השנייה 48 שעות, משהו כזה.

למה זה מוסיף?

כי יש פה הרבה התרחשויות.

גם אם מחר יגיעו לבית משפט, יש פה יותר מידי אנשים שיוכלו לספר מה היה פה.

כדי שלא יקרה מצב שישכנעו מישהו, אני מציע שלישיבה הזאת של הוועד יצטרכו להביא 3 הצעות מחיר לפחות.

<מיכל הלפרין: הבעיה היא שככל שאתם מוסיפים עוד רשת ביטחון, כך הסיכוי שיהיה ועד בית שיהיה מוכן לעבור את כל התהליך הזה, הסיכוי שיהיה ספק קטן שיהיה מוכן לחצות את כל המהמורות האלו, הוא נמוך.

<מיכל הלפרין: זה פשוט לא יקרה.

הסברת לנו שיכול להיות שיש בשוק הזה נוכלים.

אני נכנס רגע לנעליהם של הנוכלים, אני מסתכל מה הם היו עושים במצב כזה.

אני מציע שיהיו 3 הצעות מחיר, כאשר אחת מהן היא הצעת מחיר של הספק הקיים.

אם את רוצה ליצור תחרות, כך את יוצרת תחרות.

את לא רק יוצרת תחרות, את יוצרת גם שקיפות.

<לאה ורון: אף אחד לא ירצה להיות בוועד של הבניין.

מה, אתה לא יכול לקבל היום 3 הצעות במייל או בטלפון?

<עדי חכמון: ככה אתה מתריע בפני הספק הקיים שרוצים להחליף אותו, מה שיגרום לו להתחיל לעשות את הבלגן קודם.

איזה בלגנים הוא יכול לעשות?

<מיכל הלפרין: אני אסביר למה אני מסתייגת מזה שיביאו 3 הצעות.

<מיכל הלפרין: אגב, אם ועד רוצה לעשות את זה, אנחנו לא נאסור עליו בחוק לעשות את זה.

הייתי מצפה שיושב-ראש הוועד יעשה את זה.

<מיכל הלפרין: אם נחייב את יושב-ראש הוועד לעשות את זה, אז הספקים הגדולים יהיו מוכנים להציע הצעה תחרותית רק במקום שאליו יגיע הספק הקטן, בבית המשותף שליד יישארו המחירים גבוהים.

<מיכל הלפרין: אני רוצה לאפשר את החדירה של הספקים הקטנים.

<מיכל הלפרין: בלי החדירה של הספקים הקטנים אין תנועה בשוק.

<מיכל הלפרין: יש רק קמצוץ של ועדי בתים שמתרוצצים ומשיגים את ההסכמות האלו.

<מיכל הלפרין: באמצעות הקמצוץ של ועדי הבתים האלה אנחנו רוצים להשיג תנועה בשוק, אנחנו רוצים להוריד את מחירי הגפ"מ.

ואם הקמצוץ הזה הוא נוכל?

<עדי חכמון: למה שהוא יהיה נוכל?

כי הוא קמצוץ.

הוא לבד יכול לעשות קומבינות בלי שאף אחד ידע.

<מיכל הלפרין: יש שומרי סף לנושא הנוכלות, כאשר שומרי הסף הם ספק הגז הקיים.

<מיכל הלפרין: מה שיקרה בשטח הוא שספק הגז הקיים יקבל הודעה מוועד הבית: ביום כך וכך התקבלה החלטה באסיפה הכללית, ואז הוא יתחיל לדרוש את האישור שזה נעשה כדין, את האישור שנמסרו ההודעות.

<מיכל הלפרין: הוא יהיה שומר הסף שלנו.

<מיכל הלפרין: אם זה לא נעשה כדין, הוא פשוט יתעלם מההודעה הזאת.

<מיכל הלפרין: זה מה שקורה היום בשטח.

<מיכל הלפרין: ספקי הגז הקיימים מקפידים הקפדה יתרה שכל החתימות יהיו, שלא יהיו זיופים.

<מיכל הלפרין: הם יודעים יפה מאוד לשמור על תקינות הדברים.

<מיכל הלפרין: ככה זה גם יעבוד בהמשך.

<מיכל הלפרין: לספקי הגז הקיימים יש אינטרס כלכלי לשמור על זה שהתהליך יישמר כפי שקבענו בחוק.

<עדי חכמון: אנחנו מדברים על מעבר לספק גז חדש.

<עדי חכמון: כפי שהממונה ציינה כאן, תהיה הורדת מחירים דרמטית לכל הצרכנים.

<עדי חכמון: אנחנו אוסרים על הפליה.

<עדי חכמון: ההחלטה, גם אם תיעשה במחטף, תהיה טובה לכולם.

איתן כבל: את לא איתנו.

איתן כבל: את הדיון הזה סיימנו.

איתן כבל: אנחנו עכשיו בונים את הפרקטיקה של איך ייעשה מה שאת שואפת שיהיה.

איתן כבל: אנחנו שם, לא בשום מקום אחר.

איתן כבל: אנחנו מבינים את הדינמיקה המתקיימת בתוך השוק, את הקושי לקיים שיח בתוך ועד בית על דברים הכי פשוטים, כמו מי ינקה את הבניין, כמה פעמים בחודש יהיה גינון.

איתן כבל: ההצעה המשופרת מדברת על 4 ימים.

איתן כבל: אני חושב שזה צריך להיות שבוע.

איתן כבל: אני מבין את הרעיון של לצמצם את הטווח שבו יופעל לחץ.

איתן כבל: בנקודה הזאת של הפעלת לחץ אין סודות, בואו גם לא נהיה תמימים לעצמנו.

איתן כבל: אני לא מפחד מהתהליך כל עוד הוא נעשה בשקיפות ובצורה מסודרת.

איתן כבל: מה שחברי הכנסת מבקשים זה לייצר את אותה שקיפות.

איתן כבל: אנחנו מדברים על כך שיהיו 4 אפשרויות להודיע, כאשר אחת מתוכן היא מודעת חובה.

איתן כבל: לכינוס הראשון צריך שהקוורום יהיה 51% מבעלי הדירות.

<חן בר-יוסף: להגיע היום ל-51% לוקח חודשים.

<חן בר-יוסף: לכנס אסיפת דיירים של 50% זה משהו שהוא על גבול המשימה הבלתי אפשרית.

<חן בר-יוסף: ההצעה שמונחת בפניכם לא מדברת על 51% כקוורום מינימום, היא מדברת על 20%.

<חן בר-יוסף: 50% זה מעשה בלתי אפשרי, זה לקבור את החוק הזה עמוק.

<חן בר-יוסף: אנחנו מדברים על 20%, לא על 50%.

<חן בר-יוסף: זה הבסיס.

יעקב פרי: אני רוצה לצנן את ההתלהבות.

יעקב פרי: המטרה יוצאת מן הכלל, ההצעה של הממונה ושל האוצר נפלאה, אבל יש לי ספק רב אם נצליח באמצעות חקירה בנושא, במיוחד בנושא של איך עוברים מספק לספק, להניע תחרות.

יעקב פרי: זאת המטרה.

יעקב פרי: אנחנו צריכים לחפש אינסנטיב איך באמת להגיע למצב שבו גם החברות הגדולות וגם החברות הקטנות יעבדו כפי שהן צריכות לעבוד.

יעקב פרי: אנחנו רוצים להגיע למצב שמחירי הגז ירדו, אנחנו רוצים לפתח תחרות.

יעקב פרי: סברתי בתחילת הדיון שלא ייתכן מצב שמחליטים להחליף ספק בלי רוב של 51%, למרות שהפרקטיקה בהרבה מאוד בתים משותפים זה שהוועד מחליט.

יעקב פרי: לא מדובר רק בספק גז, מדובר גם בגנן, במנקה.

יעקב פרי: 99% מהדיירים לא מתעסקים בזה.

יעקב פרי: אני מקבל את העניין שהנושא של ספק גז הוא יותר קריטי.

יעקב פרי: מדובר פה במצב שאני רוצה שמי שיתקין את הגז יהיה אחראי, יהיה מורשה, ייתן את השירות הנכון, יעשה את זה מבחינה בטיחותית הכי בטוח שקיים.

יעקב פרי: אני מוכן לקבל את מה שאתם מציעים, אבל יש לי ספק רב.

איתן כבל: אני מבין את החשש שלך.

איתן כבל: גם לי יש חשש כזה.

איתן כבל: אתה לא רק עוסק בבני אדם, אתה עוסק בבני אדם שכל אחד גר בבניין אחר.

איתן כבל: לכל בניין יש את המציאות שלו, את האנשים שלו.

איתן כבל: אתה יכול רק לנסות לבנות מסד אחד של התייחסות משותפת.

איתן כבל: המציאות מחייבת התערבות ברוטאלית של המחוקק.

יעקב פרי: אין לי בעיה, אני מוכן לקבל שהקריאה הראשונה תהיה לרוב של 51%.

יעקב פרי: אני חושב שצריך יותר מ-4 ימים.

יעקב פרי: אני מוכן להתפשר על שבוע.

יעקב פרי: אני חושב שצריך לחייב את 4 השיטות של מסירת ההודעה.

יעקב פרי: אמר חבר הכנסת אשר שצריך להביא 3 הצעות.

יעקב פרי: אני לא בטוח שלא צריך להזמין שני ספקים, לפחות את הנוכחי לאסיפה.

יעקב פרי: אם אתם לא רוצים לתת מרווח של זמן למניפולציות של הספקים הנוכחיים, תביאו לאסיפת הדיירים את הספק הנוכחי ואחד מהספקים שראוי להחליף.

יעקב פרי: לפחות תגישו את ההצעות, כדי שיהיה במה לדון.

יעקב פרי: אם כבר עושים את כל המהלך הזה, תביאו לאסיפה הזאת את הספקים שיכולים להחליף ואת הספק הנוכחי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל מזה שיש 3 אפשרויות או 3 סיבות שיובילו אותנו לבקש להחליף ספק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחת, השירות לא טוב, שתיים, המחיר גבוה, ושלוש, יש אנשים בוועד הבית שהם בעלי אינטרסים שרוצים למשוך את הכל לכיוון של מישהו אחר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אלו 3 האפשרויות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם השירות לא בסדר, מחליפים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: סביר להניח שרוצים להוריד את המחירים, זאת הכוונה בתחרות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רואה פסול בלהגיד במפורש לספק הקיים, לזה שיש לו את כל הציוד: בקשה, המחירים שלך גבוהים מידי, אנחנו הולכים לבדוק אפשרות ללכת לספק אחר, תן לנו את ההצעה הכי טובה שאתה יכול לתת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שהדיון יהיה אם לקבל את ההצעה הזאת, ואז כל התהליך וכל המצב הזה יהיה מיותר.

<עדי חכמון: אנחנו מצליחים להראות לכם שכשחברה קטנה נכנסת היא מצליחה להוריד בצורה מאוד דרמטית את המחירים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כשבאים ומבקשים להחליף, ועד הבית יודע מה המחירים שיכולים להציע אחרים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הספק הקיים, זה שיש לו את כל הציוד, זה שיש לו את הפיקדון, מוכן לרדת למחירים שמוצעים לבעלי הבית, למה להחליף אותו?

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם מישהו חושב שהתחרות היא המטרה, אני לא במשחק הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התחרות היא אמצעי.

<מיכל הלפרין: אי אפשר לשחד את ועד הבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: קראתי את ההצעה המעודכנת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות של-3 יש אינטרס.

איתן כבל: יש אינטרסים.

איתן כבל: הצעת החוק מנסה להתמודד עם האינטרסים.

איתן כבל: יש פה שני מרכיבים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בישיבה הקודמת דיברת על זה שאנחנו צריכים להפריד בין התשתיות שהקבלן עושה, מסיים והולך, לבין הספק.

איתן כבל: זאת הצעה אחרת.

איתן כבל: התחרות תבוא לידי ביטוי בזה שירד המחיר.

איתן כבל: מצידי, שהחברה הזאת תמשיך, שלא תיכנס החברה הקטנה, רק שהמחיר יהיה 10 שקלים לקוב, כמו שאומרת הממונה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מה שאמרתי.

איתן כבל: אם ועד הבית מקבל הצעה, כולם צריכים לשלם את אותו מחיר.

איתן כבל: אם הוא מרמה, זו נוכלות כמו בכל דבר.

איתן כבל: בסיבוב הראשון היה מותר לו לעשות את זה, זה לא היה דבר אסור.

עבד אל חכים חאג' יחיא: העיקר זה הורדת המחיר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הספק הקיים ייתן לי באותו מחיר, אני לא צריך לשאול אותו.

איתן כבל: לזה אני לא מסכים.

איתן כבל: בואו לא ניתמם, הם לא צריכים אותך כדי לדעת איך לבוא לדיירים ולהגיד שיש להם הצעה יותר טובה.

איתן כבל: מה אתה חושב לך, יסתובבו ציפורים מעל הבניין?

איתן כבל: ברגע שאחת החברות תדע שבבניין מסוים עם 100 דיירים יש הצעה אחרת, הם ישר יבואו.

איתן כבל: הם יודעים את העבודה יותר טוב ממני וממך.

איתן כבל: הם ימצאו את המישהו שלא עבר כדי להגיד לו, סליחה, אנחנו רוצים לתת לך הצעה יותר טובה.

איתן כבל: מישהו יכול למנוע את זה מהם?

איתן כבל: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: חברנו אמר שהתכנסות הדיירים תקבל 3 הצעות לפחות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ראיתי שהתנגדו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: במה ידון הכנס של הדיירים, בזה שרוצים לפטר את החברה הנוכחית?

איתן כבל: ועד הבית לא מקבל משכורת מהבניין.

איתן כבל: זה לא שיושב מישהו כל היום וסורק את מחירי הגז בבניינים השכנים.

איתן כבל: איך זה קורה?

איתן כבל: מישהו בא ואמר שהוא מכיר מישהו שהביא הצעה יותר טובה מההצעה המתקיימת.

<עדי חכמון: והוא מחויב לכולם.

איתן כבל: מה יקרה?

איתן כבל: אם יבוא מאן דהוא ויגיד, מה פתאום 10 שקלים לקוב, יש לי 7, הוא יוכל להביא את ההצעה, אין שום בעיה.

איתן כבל: יש אפשרות שהדיירים מתכנסים ומבקשים מהוועד לעשות סקר שווקים.

איתן כבל: הסיכוי שזה יקרה זה בבניינים חדשים, לא בבניינים ותיקים.

איתן כבל: זה במקום שיש בו צעירים.

איתן כבל: אם הוועד מתבקש להביא 3 הצעות, הוא הולך ומביא 3 הצעות.

איתן כבל: אני לא שולח את הוועד להיות פועל ייצור שלי.

איתן כבל: מה יקרה?

איתן כבל: ברגע שהחוק יעבור, ואני פה חולק על עדי, החברות הגדולות יתחילו לפעול באופן טבעי.

איתן כבל: אם תבוא אלי ותגיד לי שיש לך הצעה, אני אומר לך ללכת ליושב-ראש הוועד.

איתן כבל: במצב כזה תהיה התכנסות.

איתן כבל: אלה דברים שקורים.

איתן כבל: אני חושב שזה צריך להיות שבוע, לא 4 ימים, שצריכה להיות חובת פרסום במודעה במקום בולט, ושיהיו 2 מתוך 3 אפשרויות.

<עדי חכמון: 1 מתוך 3.

איתן כבל: יש את חובת הפרסום בדלת או במקום הבולט בבניין, ועוד 2 אפשרויות חובה מתוך 3 אפשרויות.

<עדי חכמון: כבוד היושב-ראש, זה יותר מידי, זה להעמיס יותר מידי על התהליך.

<מיכל הלפרין: יש קוורום של 20%.

איתן כבל: אני לא מבין ממה החשש.

איתן כבל: אני רוצה שיהיה לי גם שלייקס.

איתן כבל: המטרה שלי שאנשים יגיעו.

איתן כבל: אני לא מחפש להתחמק מהתהליך הזה.

איתן כבל: אני לא יודע איזה תמהיל של בתים יש, לכן אני אומר שהמודעה תהיה בכל מקרה, פלוס 2 מ-3 אפשרויות.

<עדי חכמון: זה המון.

איתן כבל: להזכירכם, זה היה 2 מ-4 בדיון הקודם, כששלחתי אתכם לעשות את העבודה.

<עדי חכמון: יותר קשה 2 מתוך 4.

<אתי בנדלר: הזימון ייעשה על ידי תליית מודעה בדלת הכניסה לבית או בלוח המודעות של הבניין, וב-2 מ-3 הדרכים הבאות: דואר, מתחת לדלת והודעה אלקטרונית.

איתן כבל: זה נראה הרבה, אבל מי שרוצה להחליף ומבין שהוא נכנס למלחמה, עדיף שישב עוד 5 דקות.

איתן כבל: זה שלב אחד.

עיסאווי פריג': לגבי הסוגיה של הזימון, מה שתחליט נראה לי בסדר.

עיסאווי פריג': התחושה שלי, חברים, אחרי ששמעתי את הממונה ואת עדי, שהכוונה שלנו היא לא הורדת מחירים, היא מן ענישה של חברות הגז.

עיסאווי פריג': אני משתתף בדיונים שהמטרה שלהם היא הורדת מחירים - חוק שטרום, פרק התקשורת.

עיסאווי פריג': זה תהליך שרוצים להכניס שחקנים.

עיסאווי פריג': תחרות היא מילת הקסם.

עיסאווי פריג': עכשיו אנחנו מדברים על חקיקה.

עיסאווי פריג': שמעתי את היושב-ראש אומר "חקיקה ברוטאלית".

עיסאווי פריג': את אמרת שרוצים חדירה בכוח.

עיסאווי פריג': זה יפה.

עיסאווי פריג': אני לא שמעתי את זה בדיונים אחרים שקיימנו על מונופולים כמו בנקים.

עיסאווי פריג': השיח שאני שומע כאן הוא שרוצים להכניס בכוח.

עיסאווי פריג': לא שמעתי את הדיון באחרים.

עיסאווי פריג': אני מודה שאי אפשר להמשיך במצב של 35 שקלים לקוב לעומת 10 שקלים לקוב, זה ברור לי.

עיסאווי פריג': אם המחיר הוא מה שחשוב, אני רוצה שיהיה רף למחיר, כל השאר פחות חשוב שלי.

עיסאווי פריג': אם אני אבטיח שאני מגביל את המחיר לצרכן, השגתי את המטרה.

<מיכל הלפרין: גם חברות הגז הגדולות רוצות את זה.

עיסאווי פריג': זה מה שחשוב לי.

איתן כבל: אתה תהרוג את השוק.

<מיכל הלפרין: אין דבר שחברות הגז הגדולות בחדר הזה יותר שמחות עליו מזה.

<מיכל הלפרין: הן יסתדרו טוב, אבל תחרות לא תהיה.

עיסאווי פריג': אני רוצה להגביל את המחיר.

עיסאווי פריג': קוורום של 20% שיחליט זה פתח לקומבינות, זה פתח לדברים שאני לא רוצה להיות איתם.

עיסאווי פריג': אני לא יכול לתת יד ל-20%, אני רוצה שיהיה קוורום של לפחות 40%,50%.

עיסאווי פריג': שאר הדברים לא מעניינים אותי.

עיסאווי פריג': צריך להכניס את הדיירים כך שהם יהיו חלק מהאסיפה הכללית.

עיסאווי פריג': אם לדיירים כואב המחיר היקר, הם יבואו.

איתן כבל: עיסאווי, לא רק שאתה לא מבין עד כמה אתה טועה, אתה לא חי את המציאות בצורה קיצונית.

איתן כבל: אתה חי מבלון גז.

איתן כבל: יש לבלון הגז את הצרות שלו.

איתן כבל: זה ויכוח אחר.

איתן כבל: אתה לא יודע כמה רפורמות ניסו לעשות פה.

איתן כבל: הממונה הגיעה לפה מיוזמתה, כי היא מבינה שהמשחק הזה לא יכול להימשך.

איתן כבל: התחרות פה היא לא החלק החשוב, היא רק כלי.

איתן כבל: אתה יודע שאתה לא יכול לממש או להגיע למצב שבו הצרכן ירוויח אם לא תהיה תחרות.

איתן כבל: הסיפור דרך שאנחנו מנסים לבנות כאן הוא סיפור דרך שקוף.

איתן כבל: אני קבלתי את עמדתו של חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן כבל: ההליך צריך להיות פתוח, אבל אסור שהוא יהיה כובל.

איתן כבל: אני לא אסכים שנקבל חוק שהוא פלסטר, חוק שמחזק בעקיפין עוד יותר את הגורמים.

איתן כבל: אתה יודע איך החיים מתנהלים?

איתן כבל: לרוב האנשים שגרים בבניין אין מושג מה קורה בבניין.

איתן כבל: תמיד יש "מעצבן" או "מעצבנת" שרוצים לדעת מה קורה בבניין.

עיסאווי פריג': אתה נותן להם את הסמכות על פי החוק הזה.

איתן כבל: ממש לא.

איתן כבל: אני נותן להם את האפשרות.

עיסאווי פריג': אז תן 40%.

עיסאווי פריג': תן לדיירים להיות חלק מהתהליך.

איתן כבל: 50% זה מה שחברות הגז רוצות.

עיסאווי פריג': חברות הגז רוצות 100%.

איתן כבל: לא.

עיסאווי פריג': אני דיברתי על קוורום.

איתן כבל: לכנס 51% מדיירי הבית, כשעוד לא עסקנו בשאלה של שוכרים ובעלים - -

עיסאווי פריג': 50% מהדיירים לא יבואו לדיון על כסף?

איתן כבל: אם אנחנו הולכים לשיטתך, אין לנו פה בשביל מה לבזבז את הזמן.

עיסאווי פריג': הזימון לא חשוב לי.

תגיד לנו את כל התהליך.

איתן כבל: 7 ימים זה המינימום שנדרש לזימון.

איתן כבל: הזימון ייעשה על ידי תליית מודעה בדלת הבית או בלוח המודעות הקבוע של הבניין.

איתן כבל: בנוסף, צריך יהיה לשלוח עוד 2 הודעות בשתיים מ-3 הדרכים הבאות: בתיבת הדואר, מתחת לדלת ובהודעת אס אם אס.

איתן כבל: לאסיפה יידרשו להגיע לפחות 51% מהדיירים, מבלי להיכנס לבעלים, שוכרים וכו'.

איתן כבל: אם לא הגיע הקוורום הזה, שעה לאחר מכן יוכל להתכנס גם קוורום של 30%.

עיסאווי פריג': תעשה את זה 40%.

עיסאווי פריג': אני רוצה לתת גושפנקא.

איתן כבל: אתה נותן גושפנקא לספק הנוכחי להמשיך.

איתן כבל: איזו גושפנקא אתה נותן?

איתן כבל: הבעיה היא לא בבניין של 10 דיירים.

איתן כבל: יש בניינים של 100 דיירים.

עיסאווי פריג': תעשה מדרג.

איתן כבל: יש כאן הצעה למדרג.

איתן כבל: כבר הנחיתי אותם בדיון הקודם להביא מדרג.

אם אנחנו מדברים על הבניינים עם מספר הדיירים הכי הקטן, אז מדובר ב-8 אנשים.

יש הבדל גדול בין 20% ל-40%.

איתן כבל: בשביל זה אמרתי את המדרג.

איתן כבל: רוב הבניינים הם לא של 5 דיירים.

5 בכלל לא רלוונטי.

מדובר על מינימום של 8 דיירים.

<עדי חכמון: 30% זה הרבה מאוד.

<עדי חכמון: למה להקשות?

עיסאווי פריג': אני לא רוצה לעשוק את הרוב.

<עדי חכמון: אתה לא עושק את הרוב.

<עדי חכמון: כשהם הולכים להתקין מעלית הם סומכים על כולם, כי הם יודעים שהמחיר שהאסיפה תקבל יהיה המחיר שהם יקבלו.

איתן כבל: אני לא מסכים עם גברתי.

איתן כבל: צריך למצוא את האיזון בין כל הדברים.

איתן כבל: אם מישהו רוצה להביא את האנשים, הוא צריך לעבוד קשה בשביל זה.

איתן כבל: 30% זה מספר הוגן.

עיסאווי פריג': משתלם להיות הדייר המעצבן.

<עדי חכמון: זה משתלם לכולם.

עיסאווי פריג': מי שרוצה יבוא.

איתן כבל: זה מקומם אותי שאתה אומר שמי שרוצה יבוא.

איתן כבל: את זה אתה יכול להגיד על כל דבר בחיים.

עיסאווי פריג': למה לתת את המתנה?

עיסאווי פריג': אם זה מעצבן, תבוא.

איתן כבל: תיתן את המתנה ל-3 החברות כי כולם עצלנים?

עיסאווי פריג': ככה קורה בבנקים.

איתן כבל: הדיון הוא על חברות הגז.

איתן כבל: אפשר להגיד שעד שלא נפתור את כל העוולות אצל כולם אנחנו לא נתחיל.

איתן כבל: חבר'ה, לא יכול להיות דבר כזה.

איתן כבל: אני יושב פה ולא מאמין למשמע אוזניי.

איתן כבל: אתם לא מבינים את מה שאתם אומרים.

איתן כבל: אני איש אופוזיציה, הייתי צריך להילחם נגד הצעת החוק הממשלתית, אבל הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק מאוד נכונה.

איתן כבל: אם הייתה לי האפשרות, הייתי עושה אותה פי אלף יותר דרקונית, הייתי אומר לאנשים שדופקים אותם.

אין בעיה, שהאוצר ישים כסף לפרסום בכל המקומות.

איתן כבל: אם כולם היו פועלים כמו שאתה סבור שצריך לפעול, החיים שלך היו דבש.

איתן כבל: לחיים יש דינמיקה משל עצמם.

איתן כבל: נקודת המוצא היא לא לתת כוח למי שמחזיק במחיר הגבוה.

איתן כבל: מה אתה אומר?

איתן כבל: אני פותח את זה, אבל - -

איפה שמעת שאני אומר את זה?

<מיכל הלפרין: אני מציעה שבבתים שבהם יש מספר דיירים נמוך, עד 10 דיירים, יצטרכו לפחות 3 דיירים, או 30%.

<מיכל הלפרין: כשמדובר על בתים שהם בין 10 דירות ל-30 דירות, אנחנו נדרוש 6 בעלי דירות לפחות, או 20%.

<מיכל הלפרין: בבתים משותפים שהם מעל 30 דירות, אנחנו נסתפק ב-15%.

איתן כבל: 15% זה נמוך מידי.

<עדי חכמון: זה מספיק אנשים.

<עדי חכמון: בסוף כולם ייהנו.

<חן בר-יוסף: התחלנו עם מצב שבו החוק מסנדל את הציבור.

<חן בר-יוסף: המטרה שלנו היא לשנות את זה כך שהציבור לא יהיה מסונדל.

<חן בר-יוסף: החשש הלגיטימי שלכם ממניפולציות נגמר אחרי 2 משפחות.

<חן בר-יוסף: אין דבר שאפשר לשמור בסוד אחרי 2 משפחות.

<חן בר-יוסף: החוק מונע הפליית מחירים.

<חן בר-יוסף: זה איסור חוקי, זאת עבירה.

<חן בר-יוסף: ההצעה שתגיע לאסיפה הזאת היא הצעה שניתנת לכולם.

איך ההצעה ניתנת לכולם?

<חן בר-יוסף: כי זה מה שמוצג באסיפה.

אני אוהב לראות את הדברים בעין ושכל ישר.

מי שירצה להיות נוכל ידע להיות נוכל בכל מצב.

איתן כבל: אנחנו לא עוסקים בנוכלים.

אתה משאיר את כל העסק הזה לעבודתו של יושב-ראש ועד הבית.

אם הייתי שייך לאחת מהחברות הגדולות והייתי גם נוכל, הייתי מקים מחלקה לראשי ועדים.

<עדי חכמון: מה היית מציע להם?

עיסאווי פריג': הממונה אומרת שיש חקירה שמתנהלת.

<עדי חכמון: עכשיו אנחנו משנים את זה כך שאי אפשר יהיה לשחד את ועד הבית.

<עדי חכמון: אם ועד הבית מקבל הצעה, זו חייבת להיות הצעה זהה לקוורום הדיירים.

עיסאווי פריג': מה שאתם מציעים זה הפוך.

איתן כבל: לא קראת את החוק.

איתן כבל: עד היום כל אחד היה יכול לעשות קומבינה עם הספק, היום אין דבר כזה.

אמרתי בתחילת דבריי שברגע שהוצאת את זה מנעת 90% מהבעיות.

איתן כבל: יש כאן 2 טקטים.

איתן כבל: טקט אחד, העניין שמדבר על איך אתה מכנס ומזמן.

איתן כבל: תמיד יהיו שרלטנים ונוכלים.

איתן כבל: מה נקודת המוצא?

איתן כבל: אם ספק הגז הנוכחי נותן לך את הגז ב-35 שקלים לקוב, הוא צריך יהיה להציע לך הצעה יותר זולה על מנת שתהיה מוכן להקשיב לו.

איתן כבל: על זה יש תיקון שאומר שכולם צריכים לקבל את זה באותו מחיר.

איתן כבל: אין מצב שכל אחד יכול להגיע לדין ודברים כמו היום.

איתן כבל: נקודת המוצא היא אותה נקודת מוצא.

איתן כבל: לא דומה אחד שמשתמש באלף לאחד שמשתמש ב-10, אבל נקודת ההתחלה היא אותה נקודה.

איתן כבל: אותי מעניין שהמאסה הקריטית של דיירי הבניין יקבלו מחיר טוב יותר מהמחיר שהיה להם עד היום, זאת נקודת המוצא.

איתן כבל: יש פה הצעה משולבת.

איתן כבל: מה נקודת המוצא?

איתן כבל: אנחנו כל הזמן אומרים שהיו כבר רפורמות.

איתן כבל: אתה לא יכול לחיות בעולם דמיוני שבו אתה מוציא הודעה לכולם.

עיסאווי פריג': באים כשזה כואב.

איתן כבל: גם כשכואב יש מלחמת עולם.

איתן כבל: נקודת המוצא צריכה להיות פשוטה.

איתן כבל: מדובר פה על שירות לאזרח.

איתן כבל: לא איכפת לי שאחת מ-3 החברות, או כל חברה שהייתה בבניין, תבוא ותציע הצעה יותר טובה.

איתן כבל: בשורה התחתונה, או שאנחנו עוזרים לאזרח לקבל את המחיר הנמוך יותר, או לא.

עד היום היה צריך 50% מהדיירים שיחתמו על מנת להחליף ספק.

זה דבר שהוא קשה.

מה בעצם קורה עכשיו?

היום אתם הולכים ונותנים את הכוח לדבר מאוד קיקיוני, מה שנקרא ועד הבית.

<עדי חכמון: איזה כוח אנחנו נותנים לוועד הבית?

<מיכל הלפרין: לא רק ועד הבית יכול לכנס אסיפה כללית.

כל אחד יכול לכנס אסיפה כללית?

איתן כבל: הוועד הוא הגורם שמכנס.

<עדי חכמון: זה לא מה שכתוב פה.

איתן כבל: זה לא נתון בכלל למחלוקת.

<אמיר ארז: אני מצר על כך שאם אני מנהל חברת גז אני חשוד כעבריין.

<אמיר ארז: זו לא המנטרה שלי.

<אמיר ארז: כמו שאני לא מאשים אנשים מסוימים שהם עבריינים, ככה להטיל בי דופי על זה שאני נמצא בחברת גז נשמע לי לא ראוי, בלשון המעטה.

<אמיר ארז: נדמה לי שההצעה שלכם לגבי הפרוצדורה מטילה אחריות גדולה מאוד על יושב-ראש הוועד או יושבת-ראש הוועד.

<אמיר ארז: אני שומע שמה שהחברות הקטנות אומרות זה בדיוק מה שהחברות הגדולות חושבות.

<אמיר ארז: הפרוצדורה והבירוקרטיה האלו יעצרו את כל מעבר הדיירים, את כל מעבר הלקוחות.

<אמיר ארז: זה לא יקרה, זה מה שאנחנו חושבים, זה מה שאנחנו מעריכים.

<אמיר ארז: זה לא שאנחנו מפחדים מזה, אנחנו פשוט חושבים שזה לא יקרה.

<אמיר ארז: הוועד לא יצליח לעשות את זה.

<אמיר ארז: במקרה הטוב, זה המתנדב או המתנדבת של ועד הבית.

<אמיר ארז: זה אמור להיות 100% מהדיירים, 51% זו פשרה.

<אמיר ארז: כל מנגנון אחר לא עוזר.

<אמיר ארז: שוו בנפשכם מדוע דיירים לא רוצים לעבור, האם זה תמיד בגלל שקשה להחתים אותם, או זה בגלל שהם לא רוצים.

<אמיר ארז: זה אף פעם לא עולה בחשבון אצלכם שאנשים לא רוצים.

<אמיר ארז: הכלכלן של מינהל הגז אמר בפעם שעברה שיהיה חיסכון של 400 מיליון שקל ללקוחות, נדמה לי, מתוך היכרות די טובה עם הדוחות של פזגז ודוחות קטנים, שסך כל הרווחים של חברות הגז לא מתקרב למספר הזה.

<אמיר ארז: הכיצד יחסך הסכום הזה?

<אמיר ארז: אתם הולכים למקום שבו לא תהיה תחרות.

<אמיר ארז: כולם שיושבים כאן רוצים להוריד את יוקר המחייה.

<אמיר ארז: צריך להוריד את יוקר המחייה באמצעים אחרים, לא באמצעים שאתם מציעים.

<אמיר ארז: הכיצד זה שגם החברות הקטנות חושבות שזה צעד לא נכון?

<אמיר ארז: מילא החברות הגדולות, אבל גם הקטנות חושבות כך.

עיסאווי פריג': אז איך אתה מסביר את ההפרש בין 35 ל- 10 שקלים?

<אמיר ארז: נדמה לי שההשוואה הזאת היא לא השוואה נכונה.

<אמיר ארז: זו לא השוואה נכונה לקחת בניין שצריכת הגז שלו היא חצי קוב בחודש, לעומת בניין שצריכת הגז שלו היא עשרות קובים בחודש.

<שולמית אשבול: דיברתם פה על ועד בית, יצאתם מתוך הנחת יסוד שיש ועד בית.

<שולמית אשבול: הצעת החוק לא מדברת על ועד בית.

<שולמית אשבול: הצעת החוק אומרת שהאסיפה תבחר לעצמה יושב-ראש ומזכיר, זאת אומרת, ועד הבית מת.

<שולמית אשבול: אותם אנשים שמנהלים את הבית, מקיזים דם בלאסוף כסף על ניקיון, על מעלית, אלה שחיים את הניהול של הבית המשותף, מהם מפקיעים את הסמכויות.

<שולמית אשבול: האם דיברתם על כל מיני משחדים למיניהם וכל מיני מניפולציות שילכו וישכנעו מישהו?

<שולמית אשבול: זה בדיוק המקרה.

<שולמית אשבול: נתתם את הכלים.

<שולמית אשבול: אמרתם לאותו אחד, שהוא בכלל לא ועד בית, לכנס אסיפה.

איתן כבל: אני מבין את מה שאת אומרת.

איתן כבל: הנקודות שאת אומרת הן נקודות פתירות, הן לא המהות.

<יורם טמיר: הוועדה הזאת השקיעה עמל רב בשיפורי הרפורמה.

<יורם טמיר: כל מה שיש עלינו היום לעשות זה לעשות עוד מספר תיקונים קטנים, לא להסתבך בנושא של בירוקרטיה שלא תעמוד במבחן המציאות.

<יורם טמיר: אנחנו צריכים לתקן את סעיף 17א ואת 17ב, להתאים אותם לתחרות.

<יורם טמיר: אם היינו עושים את זה כמו שאמרתי ב-2007, המשרד של הממונה על ההגבלים עסקיים לא היה עסוק היום בחקירות שהוא עושה.

<יורם טמיר: 51% חותמים זה לא הדבר הגרוע ביותר.

<יורם טמיר: מה שיותר גרוע זה שאנחנו לא כוללים את המשתמשים שהם שוכרים.

<יורם טמיר: אנחנו צריכים למצוא את הדרך לחייב את העברת הפיקדונות באופן מלא, לא רק למי שחותם על ייפוי כוח כמו שנהוג היום.

<יורם טמיר: אם נעשה את שלושת הדברים האלה, את ארבעת הדברים האלה, זה בדיוק עונה על חוקי הכלכלה המודרניים.

<יורם טמיר: בשנת 2008 כולם הבינו שתחרות חופשית עם רגולציה חכמה יכולה לגרום לשיפורים גם בשוק הגז.

<לירון בן יהודה: הנושא הזה לא מהווה תחרות, ההיפך.

<לירון בן יהודה: לחברות הקטנות אין את הכספים ואין את העוצמות שיש לחברות הגדולות.

<לירון בן יהודה: בכל מעבר משקיעים כספים.

<לירון בן יהודה: אם ייווצר פה משחק של פינג פונג, החברות הקטנות מפסידות במהרה את אותה השקעה שהן נתנו.

<לירון בן יהודה: מה אנחנו רוצים לעשות?

<לירון בן יהודה: אמרנו בהתחלה שהחברות הקטנות הן אלו שמעודדות את ירידת המחירים.

איתן כבל: מה אתה מציע?

<לירון בן יהודה: אני מציע, כפי שאמר חברי יורם, להמשיך את המתכונת הקיימת, עם שיפורים שצריך לעשות במתכונת הקיימת.

<לירון בן יהודה: צריך להציע מחירים אחידים בכל רשות מקומית, לא בכל מרכזייה.

<לירון בן יהודה: לכל תושבי ירושלים אותם מחירים, לכל תושבי תל אביב אותם מחירים.

<לירון בן יהודה: צריך לחייב את חברות הגז להכניס גרפים של השוואת מחירים לחשבוניות הגז, כדי שאנשים יראו למה המחיר שלהם שונה מאחרים.

<לירון בן יהודה: צריך לייצר מודעות, זה העניין.

<לירון בן יהודה: זה ייצור תחרות.

<לירון בן יהודה: צריך לשים דגש על המחיר לקוב.

איתן כבל: איך תהיה תחרות אם המחיר הוא אחיד לכל עיר?

<לירון בן יהודה: מחיר אחיד מבחינת חברת הגז בכל עיר ועיר.

<לירון בן יהודה: לא בכל חברות הגז יש בחשבוניות הגז את המחיר לקוב מבחינת דגש.

<לירון בן יהודה: צריך להדגיש את המחיר לקוב, לחייב את חברות הגז לשים את המחיר לקוב, כולל את ציון הבניינים שמחוברים לאותה מרכזיה.

<עידן בן ארי: אני מעריך מאוד את הרצון ואת ההשקעה הגדולה בעניין הזה של קידום התחרות.

<עידן בן ארי: אנחנו בעניין לגמרי.

<עידן בן ארי: יחד עם זאת, אני מציע לאדוני לשים לב למה שהשוק אומר.

<עידן בן ארי: אני לא זוכר ישיבה אחת בוועדת הכלכלה שהייתה תמימות דעים בין כל חברות הגז.

<עידן בן ארי: אני אומר את ההתרשמות האישית שלי.

<עידן בן ארי: כשאנחנו מנסים להחיל כללים פרוצדוראליים על עמך ישראל, זה יכול לעבוד טוב בחלק מהמקרים, בחלק מהמקרים זה יכול להיות פתח לפלונטר גדול מאוד.

<עידן בן ארי: יש מקומות שאין אפילו ועד בית.

איתן כבל: מה יכול להיות יותר גרוע מהמצב הקיים?

<עידן בן ארי: אם מתקיימת היום תחרות שלא מרוצים ממנה, מה שיקרה זה שהיא תקרה ברמה קטנה ופחותה.

<עידן בן ארי: זה אומר שמה שיש היום ייפגע.

עיסאווי פריג': אתה מסכים לזה שהמצב הוא לא אידיאלי היום?

<עידן בן ארי: אני לא חושב ככה.

<עידן בן ארי: בשום מקום אין מצב אידיאלי.

איתן כבל: אני חולק עליך.

איתן כבל: המצב רע, אפילו רע מאוד.

איתן כבל: עם כל הכבוד לנציג החברות הקטנות, הוא מייצג את עצמו.

<עידן בן ארי: יש פה שתי חברות קטנות.

איתן כבל: הוויכוח ביני לבינן, או ביני לבין יורם טמיר, הוא לא על המצב, הוא על הדרך לשיפור המצב.

איתן כבל: יורם נמצא שנים במלחמה מולכם.

<עידן בן ארי: אם רוצים לשפר, זו לא הדרך.

איתן כבל: אני מודה לאדוני על הרצון שלו לעזור לקטנים לחבור לשוק.

איתן כבל: יכול להיות, יורם, שאתה צודק, רק אני חושב שההצעה שלך היא יותר בעייתית ליישום.

איתן כבל: משרד המשפטים אומר שיש בעיה עם זה.

<יורם טמיר: אתה מדבר רק על השוכרים?

איתן כבל: כן.

איתן כבל: אם יתקנו את סעיף 17א ו-17ב, עשינו את רוב העבודה.

<עדי חכמון: תמיד תהיה החלופה השנייה למי שחושש מהעניין של ועד הבית.

<עדי חכמון: מי שירצה להשתמש בחלופה של 51% חתימות, יוכל להשתמש אם יש בעיה.

<עידן בן ארי: מי יכנס את האסיפה?

<עדי חכמון: כל דייר שרוצה יוכל לבקש לכנס את האסיפה.

<עדי חכמון: מה הבעיה שהוספתי משהו?

<עדי חכמון: למה זה מרע את מצבו של מישהו שהוספתי עוד חלופה?

<עידן בן ארי: מי מחליט יום אחד שהוא רוצה לכנס את האסיפה?

<עידן בן ארי: איך הוא עושה את זה?

איתן כבל: אני יכול לתת לך כל כך הרבה סיבות למה לא להוציא את הרפורמה לדרך, ואני יודע שאדוני בעד רפורמה.

איתן כבל: אם יש ועד בית, אתה פונה לוועד הבית כדי שיעשה את זה.

איתן כבל: במקומות שאין ועד בית, אחת מהשתיים: או שהוא מביא 51% חתימות, שזה דבר שמתקיים גם היום, או שהוא מבקש לכנס אסיפה.

איתן כבל: אנחנו רוצים שבמקומות שהם לא מאורגנים תהיה אפשרות לאנשים לבקש לכנס אסיפה.

<עידן בן ארי: מה אם שכן נוסף רוצה לכנס אסיפה?

<עדי חכמון: גם לזה יש תשובה.

איתן כבל: אתה יכול להפוך לי כל בניין לשיעים וסונים.

איתן כבל: אני יכול לתת לך על כל בניין סצנריו הכי מוטרף.

איתן כבל: יהיו גם כאלה.

איתן כבל: אם יש הצעה טובה, ההצעה תנצח.

איתן כבל: בוא נלך לסצנריו המוטרף שלך בו כל אחד יבקש לכנס אסיפה.

איתן כבל: הם יצטרכו לעמוד בתנאים שנקבעים כאן.

<עידן בן ארי: יהיה לך 20 פה, 20 פה.

<עידן בן ארי: זה מה שיהיה.

איתן כבל: אני לא יודע להתמודד עם דבר כזה.

איתן כבל: אל תיקח אותי למקומות האלה.

איתן כבל: יש כאן נקודה שהיא טובת הצרכן.

איתן כבל: אנחנו נעשה את זה מהמקום הזה.

איתן כבל: אנחנו מחדשים את הישיבה.

איתן כבל: הסכמנו על העניין של הזימון.

איתן כבל: גם על הזימון הראשון של ה-51% יש הסכמה.

איתן כבל: הטקט השני יהיה משולב באחוזים ובמספר דיירים.

איתן כבל: לא תמיד האחוז משקף את המציאות המתקיימת.

איתן כבל: אחוז הוא תמיד אחוז, גם אם זה 5 אנשים.

<מיכל הלפרין: מה שהצענו זה שבבניין משותף שבו יש עד 10 דיירים, יידרשו לפחות 3 דיירים באסיפה הכללית, או 30%.

<מיכל הלפרין: בבית משותף שיש בין 10 דיירים ל-30 דיירים, יידרשו 20%, או לפחות 6 דיירים.

<אתי בנדלר: אתה מדברת על עצם הכינוס?

<מיכל הלפרין: על הקוורום לכינוס.

<מיכל הלפרין: זה מה שנדרש.

איתן כבל: אני רוצה 25%.

<מיכל הלפרין: זה מקשה.

איתן כבל: אנחנו רוצים שאנשים גם יתאמצו מהצד השני.

<מיכל הלפרין: בבתים מעל 30 דיירים - 15% מהדיירים.

איתן כבל: 20%.

איתן כבל: המדרגה הראשונה היא המדרגה היחידה שנדרש בה אחוז ומספר.

איתן כבל: במדרגה השנייה מספיקים אחוזים, לא צריך מספר.

<חגית הלר קוצר: זה אומר שבבניין של 30 דיירים רק 4 יחליטו על החלפת ספק גז?

<עדי חכמון: כן.

<עדי חכמון: הם יוזילו לכל דיירי הבניין את מחיר הגז.

<עדי חכמון: הם יעשו טובה לכולם.

<חגית הלר קוצר: זה אומר ש-4 דיירים בבניין של 30 דיירים מחליטים בשביל כל הבניין.

<מיכל הלפרין: אחרי שכולם הוזמנו ולא רצו להגיע.

<עידן בן ארי: אולי הם לא יכלו, אולי הם נמצאים מחוץ לעיר, אולי הם בחופש.

איתן כבל: הייתי בדיון שבו קיימנו את הוויכוח ואת השיח בשאלות שנוגעות לכמות, לגודל.

איתן כבל: הרצון שלנו היה למצוא איזו שהיא נקודת אחיזה לאיזון.

איתן כבל: אני חושב שבאופן שבו הצגנו את העניין יש איזון.

<עידן בן ארי: מה לגבי ההצעה לקבל הצעה מספקים אחרים באסיפה?

איתן כבל: אני לא מקבל את העניין הזה.

<עידן בן ארי: אני רק רוצה להזכיר שזאת ההצעה של עמותת "ידיד" בנייר שהיא שלחה לכם.

<חגית הלר קוצר: מדוע מורידים מהגדרת ציוד מושאל את המיכל הנייח?

<עפרי גופר: אנחנו מסדירים לחוד את הנושא של הבלונים ואת הנושא של הצוברים.

<חגית הלר קוצר: אבל מיכל נייח הוא חלק מהציוד המושאל .

<עפרי גופר: את מתכוונת לצובר?

<חגית הלר קוצר: כן.

<עפרי גופר: הצוברים לא מוסדרים במסגרת החקיקה הזאת.

<עפרי גופר: הצוברים יהיו מוסדרים תחת חוק המקרקעין (החלפת ספק גז).

<עפרי גופר: כיום יש כבר הסדרה על צוברים בחוק המקרקעין (החלפת ספק גז).

<עפרי גופר: זה בתוספת.

<עפרי גופר: אין צורך במיכל נייח בתוך ההגדרה הזאת.

<עידן בן ארי: הכוונה פה היא רק לצורך הפיקדון?

<עפרי גופר: בדיוק.

<עפרי גופר: רוב ההגדרות שדיברנו עליהן הן לצורך הפיקדון.

<עידן בן ארי: לא נכנס לנושא הבעלות והקניין?

<אפרת גל-נוי: בצו פיקוח משנת 2015, אותו צו שמפקח על התעריפים המרביים לפיקדון בעד ציוד גז מושאל, אסרנו על ספקי הגז לגבות פיקדון בעד המיכל הנייח.

<עידן בן ארי: הוויכוח הוא לא על הפיקדון.

<עידן בן ארי: מדובר על זה שזה נשאר ציוד מושאל.

<אפרת גל-נוי: מכיוון שזה ציוד שלא נקבעו עבורו דמי פיקדון, אין צורך להכליל אותו כאן.

<עידן בן ארי: שלא ישתמע שהוא לא שייך לספק הגז.

<אפרת גל-נוי: השימוש במונח של ציוד גז מושאל הוא לצורך הפיקדון.

<אפרת גל-נוי: מכיוון שלא נקבע פיקדון בעד המיכל הנייח, אין צורך להכליל אותו בהגדרה של ציוד גז מושאל.

<יורם טמיר: כתוב פה שמדובר בצרכן גז ביתי.

<יורם טמיר: אני מזכיר לכם שבהתייחסויות האחרות יש את העניין של בעלי הדירה.

<עפרי גופר: הרוב הדרוש מתייחס לבעלי דירות.

<עפרי גופר: אלו הגדרות שונות.

<שולמית אשבול: שבוע זה לא מספיק זמן.

<יורם טמיר: זה בניגוד לסעיף 17ב.

<עפרי גופר: (4) ספק גז ייתן לבעל דירה שביקש, זכות עיון בתנאי ההתקשרות שנחתמו באותו הבניין לאחר תחילתו של חוק זה, ובלבד שלא יימסר מידע לגבי ענייניו הפרטיים של אדם, כמשמעותן בחוק הגנת הפרטיות.

<עפרי גופר: זה בעצם הסעיף של איסור הפליה.

<עפרי גופר: כל סעיף כאן מדבר על מקרה שונה.

<עפרי גופר: הסעיף הראשון מדבר על ספק חדש שמגיע לבניין קיים.

<עפרי גופר: אנחנו מחייבים אותו לתת לכולם את אותם תנאי התקשרות.

<עפרי גופר: תנאי התקשרות זה משהו הרבה יותר רחב ממחיר.

<עפרי גופר: המקרה השני מדבר על צרכן וספק קיימים.

<עפרי גופר: המטרה של זה נועדה למנוע טרפוד עסקאות של מעבר לספק חדש.

<עפרי גופר: אנחנו רוצים שלא ייווצר מצב שלמישהו מהצרכנים הקיימים ישנו את החוזה לחוזה טוב יותר כך שלא ישתלם לו לבצע את המעבר.

<עפרי גופר: אנחנו מחייבים את ספק הגז, אם הוא מציע לו תנאי התקשרות חדשים, להציע את זה ליתר הדיירים.

<עפרי גופר: המקרה השלישי הוא מקרה שהספק קיים, רק מגיע צרכן חדש.

<עפרי גופר: אנחנו מחייבים את הספק להציע לצרכן החדש את כל מה שהוא הציע ליתר הצרכנים.

<עפרי גופר: לצורך היישום של הסעיף הזה, ולאור הערות של הייעוץ המשפטי, הוספנו את זכות העיון הזאת.

<שניר ניב: הצעד של אי הפליה זה צעד משלים להחלפת ספק בבניין.

<שניר ניב: אנחנו רוצים למנוע מצב שבו אפשר יהיה לשחד דייר אחד להעביר את כולם למשהו שאחרים לא ייהנו ממנו.

<שולמית אשבול: שבוע זה לא זמן סביר בשביל לשלוח הודעה, בטח לא עם דואר ישראל.

<שולמית אשבול: צריך משהו קצת יותר סביר משבוע.

<שולמית אשבול: על עצם החיוב לשלוח הודעה אין מחלוקת, אבל שימו לב שבזה אתם סותמים את הגולל על הנחות שהן על רקע הומניטרי או סוציאלי.

<שולמית אשבול: יש הרבה פעמים אנשים שנקלעים לחובות וחברות הגז עושות להם הנחה, בין אם בהליכי גבייה, בין אם בהליכים אחרים.

<שולמית אשבול: זה נגמר.

<שולמית אשבול: אנחנו נהיה חייבים לתת את אותן הנחות לכל היתר.

<שולמית אשבול: כשדיברנו על אפשרויות שיחוד או מניפולציה, לא התכוונו שיתנו לאותו מארגן מחיר גז יותר נמוך, דיברנו על טובות הנאה אחרות, נפרדות לגמרי.

<שולמית אשבול: אתם לא פותרים בזה שום בעיה.

<שולמית אשבול: רק תרשמו לפניכם.

איתן כבל: אנחנו מבקשים שאם דיירי הבניין קיבלו עד תאריך מסוים קוב גז ב-x, למחרת הם יקבלו את זה ב-x מינוס כתוצאה מהתקשרות אחרת.

איתן כבל: זו הבקשה.

רועי פולקמן: למה צריך את הסעיף שמחייב מחיר?

רועי פולקמן: בואו ננסח סעיף כללי שאוסר על טובות הנאה.

רועי פולקמן: תעזבו את הסעיף שאומר שאסור להציע מחיר זול יותר.

<עפרי גופר: עוד לא הקראנו את זה.

רועי פולקמן: סוגיית ההנחות מתבקשת.

איתן כבל: אלו שתי נקודות שונות.

איתן כבל: הן נקודות משלימות.

איתן כבל: הבעיה בעולם של האין תחרות בגז זה לא אלה שיש להם בעיות כאלו ואחרות.

איתן כבל: הרוב המכריע הוא לא שם.

<אהוד אדירי: הפרקטיקה המאוד נפוצה זה שכשבא אדם, רוצה לעבור, אז אומרים לו, זו בעיה אישית שלך, או בעיה של הבניין.

<אהוד אדירי: זו השאלה ששואלים.

<אהוד אדירי: בסוף זה מה שמונע את המעברים.

<אהוד אדירי: אנחנו מדברים על תנאי התקשרות זהים.

<אהוד אדירי: אם יש לקוח שצורך יותר גז, יוכלו להציע עסקה שיש בה הנחה.

רועי פולקמן: מהסיבות שהוזכרו כאן?

<שניר ניב: זה אותו מוצר, אותה מערכת גז, אותו בניין.

<שניר ניב: אין סיבה למחירים שונים בין הדיירים.

<יורם טמיר: אני לא מבין איך זה שבלי לגרוע מהוראות סעיף 17ב יש את (1),(2) ו-(3).

<יורם טמיר: זה כמעט הפכים.

<יורם טמיר: על אותה מערכת גז מדובר.

<יורם טמיר: צריך לייתר את העניין של סעיף 17ב.

<יערה למברגר: אפשר להוריד.

<אביטל סמפולינסקי: 17ב מדבר על הסתכלות על האזור, 17ג(1) מסתכל על אותו בניין.

<אביטל סמפולינסקי: זה אינהרנטי שזה מבלי לגרוע.

<יערה למברגר: אפשר להשאיר את זה לשאלת הנסחות של הכנסת.

<יערה למברגר: אפשר בלי, אפשר עם.

איתן כבל: תבואו לנסחות על-מנת לקבל החלטה.

<הדר זיו: גם אנחנו סבורים ששבוע זה פרק זמן קצר.

<הדר זיו: אנחנו חושבים שיותר פרקטי יהיה להעביר את התנאים האלה במסגרת חשבונית הגז.

<הדר זיו: במהלך התקופה יהיו תנאים נוספים.

<הדר זיו: אי אפשר לשגע את הצרכנים בלשלוח אליהם כל שבוע הודעה אחרת.

<הדר זיו: חשבונית הגז זה המקום הראוי ביותר.

<הדר זיו: לגבי סעיף קטן (4), לגבי זה שספק הגז ייתן לבעל דירה שביקש את זכות העיון, אנחנו מבקשים שבעל הדירה יהיה מחובר למערכת הגז, לא כל בעל דירה בבניין שמבקש.

<יערה למברגר: אולי הוא רוצה להתחבר לגז.

<הדר זיו: זה על אותו היבט של תקלות מסירת מידע.

<הדר זיו: גם שם אתם לא מאפשרים מסירת מידע לצרכן שלא מחובר.

<מיכל הלפרין: הוא רוצה להתחבר.

<אביטל סמפולינסקי: אנחנו הערנו שהמילים "בעל דירה" פחות מתאימים, וזאת משום שאנחנו לא בחוק המקרקעין.

<אביטל סמפולינסקי: צריך לדבר במובנים של הצרכן הקיים והצרכן החדש.

<אביטל סמפולינסקי: אנחנו מדברים על אותו צרכן שנמצא בבניין הזה.

<אסף קזקוב: אנחנו מצפים שכאשר ספק גז קיים מציע לצרכנים הקיימים שקשורים אליו הצעה, שיציע לכולם את אותו הדבר, שלא יהיה מצב שהוא מציע לצרכן גז ספציפי אחד, ואז הוא מתחיל לשלוח בדואר ישראל הצעות דומות.

<אסף קזקוב: אנחנו רואים מצב שהוא מציע לכולם את אותה הצעה בו-זמנית.

<אסף קזקוב: אין שום טעם להאריך את התקופה הזאת.

<אסף קזקוב: מראש הוא צריך להציע את זה בו זמנית.

<אביטל סמפולינסקי: השבוע מתייחס לחלופה שבה אתה משנה לצרכן אחד.

<אביטל סמפולינסקי: החובה להציע לכלל הצרכנים היא רק בשלב שספק הגז נכנס לבניין, שאז הוא צריך להציע לכל הדיירים את אותה הצעה.

<אביטל סמפולינסקי: האופציה השנייה מדברת על מצב שהוא מציע לאחד הצרכנים הקיימים בבניין תנאים אחרים.

<אביטל סמפולינסקי: באיזה שלב הוא צריך להודיע לשאר: דעו לכם, הטבתי את התנאים של x?

<הדר זיו: בחשבונית הגז יהיו את אותם תנאים לכולם.

<חן בר-יוסף: מי קורא חשבוניות גז, חברים?

איתן כבל: יש את המועד של החתימה, אם אתם חושבים שזה לא יגיע תוך 7 ימים, ויש את המועד של הבול.

איתן כבל: כתוב לך על הבול את המועד.

איתן כבל: 7 ימים נראה סביר וגם בעייתי.

איתן כבל: אפשר להגיד 10 ימים.

<הדר זיו: זה אפילו לא 7 ימי עסקים.

<אביטל סמפולינסקי: אמרנו שצריך להחליף את המונח "בעל דירה" למונח "צרכן", ושלא רק תהיה זכות עיון בתנאי ההתקשרות של אותו בניין, אלא כל מי שמחובר למערכת.

<אביטל סמפולינסקי: אם יש 3 בניינים, זה רלוונטי לכל המערכת המרכזית.

<אמיר ארז: אין בעיה במועד של המשלוח, יש בעיה במתי זה חל.

<אמיר ארז: אם אנחנו שולחים את זה בחשבונית כך שזה חל על המועד שאדוני אמר, זה לא רלוונטי למועד המשלוח.

<אמיר ארז: אנחנו מנסים למנוע עלויות מיותרות ובירוקרטיה.

איתן כבל: רובנו לא שמים לב כשזה בחשבון הגז.

איתן כבל: צריכה להיות הצעה, לא הודעה.

איתן כבל: אני רוצה שבן אדם יקבל את זה בהתייחסות אחרת לגמרי.

<אמיר ארז: בעולם המשפטי יש הצעה וקיבול.

<אמיר ארז: נדמה לי שזה לא נכון ללכת בדרך הזאת, אבל אתם תחליטו.

<יורם טמיר: ההתייחסות כאן היא לצרכנים.

<יורם טמיר: צריך לשים לב לכך שזה לא יגרום לנו בלבול עם חוק המקרקעין.

<אתי בנדלר: יש סטייה מחוק המקרקעין בשורה של הוראות, גם בקשר להוראות של כינוס האסיפה.

איתן כבל: ביקשתי את זה בדיון הקודם.

איתן כבל: אמרתי שאם נלך על פי חוק המקרקעין, רחוק לא נגיע.

<יורם טמיר: אפשר לעשות תיקון.

איתן כבל: על מה אני יכול להצביע?

<אביטל סמפולינסקי: על פסקה (1) של סעיף ההגדרות.

<אתי בנדלר: מה סוכם לגבי פסקה (2).

<אביטל סמפולינסקי: לגבי העניין של מבלי לגרוע מהוראות סעיף 17ב – לראות אם צריך את זה בשלב הנוסח.

<אביטל סמפולינסקי: בפסקה (א)(2) משנים משבוע ל-10 ימים.

<אביטל סמפולינסקי: בפסקה (4) משנים מבעל דירה לצרכן קיים ולצרכן חדש, ולא באותו הבניין, אלא במי שמחובר למערכת המרכזית.

<אביטל סמפולינסקי: בנוסף, יש את התוספת שהקריאו.

<אתי בנדלר: את יכולה להקריא שוב את פסקה (4)?

<אביטל סמפולינסקי: ספק גז ייתן לצרכן קיים ולצרכן חדש שביקש, זכות עיון בתנאי ההתקשרות שנחתמו באותה מערכת גז מרכזית לאחר תחילתו של חוק זה, ובלבד שלא יימסר מידע לגבי ענייניו הפרטיים של אדם כמשמעותו בחוק הגנת הפרטיות.

<עפרי גופר: אנחנו מבקשים למחוק את המילים "בקשר לחוזה להספקת גז", וזה כדי לוודא שאין מצבים שמקבלים הטבות בדרכים אחרות.

איתן כבל: מי בעד פסקאות (1) ו-(2), עם התוספות והשינויים שהוזכרו ונרשמו?

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<עפרי גופר: בסעיף 17ד, במקום "סעיפים 17א ו-17ב" יבוא "סעיפים 17א, 17ב ו- 17ג1"; 17ד מדבר על כך שספק גז לא יכול לכלול בחוזה תנאים שיש בהם כדי להכביד על יכולתו של צרכן גז ביתי להחליף ספק גז, או שיש בהם כדי לפגוע בתחרות משק הגז, לרבות תנאי של דרישת תשלום בשל החלפת ספק גז.

<עפרי גופר: כדי לא לגרוע מהסעיף הזה ביחס לסעיף חדש שיצרנו, אנחנו מכניסים את סעיף ג1 לתוך הדבר הזה.

<עפרי גופר: הסעיף הזה מסדיר הוראות שכבר קיימות היום בתקנות.

<עפרי גופר: כדי שלא יהיה בלבול אנחנו מעלים אותן לחוק.

<עפרי גופר: אנחנו מדברים על הודעה על סיום חוזה, על פירוק ועל החזרת פיקדון.

<עפרי גופר: אנחנו לא כל כך מחדשים בעניין הזה.

<עפרי גופר: גם היום ספק גז שנכנס מפרק את הבלונים ומבקש את הפיקדון מספק הגז היוצא.

<עפרי גופר: הבעיה היא שהיום אנחנו יודעים שנתקלים בקשיים בעניין הזה, יש קושי לקבל את הפיקדון מספק הגז היוצא.

<עפרי גופר: את זה הסעיפים שיבואו בהמשך נועדו לפתור.

<עפרי גופר: כדי לקבל את הפיקדון מספק הגז היוצא צריך להראות שיש חוזה עם צרכן ויש ייפוי כוח.

איתן כבל: אני רוצה את סיפור הדרך של הפיקדון וההחזרה.

<עפרי גופר: יש חתימה עם ספק גז חדש שנכנס, רק אחר כך יש סיום חוזה עם ספק הגז היוצא.

<עפרי גופר: את כל התהליך של הפירוק והשבת הפיקדון על הבלונים הצרכן יכול לעשות ישירות מול ספק הגז היוצא, או לעשות את זה מול ספק הגז הנכנס שיפרק את הבלונים, יעביר אותם לספק הגז היוצא ויקבל את הפיקדון בחזרה.

<עפרי גופר: שני הערוצים האלה היו קיימים גם לפני החוק.

<עפרי גופר: כל מה שאנחנו עושים זה מקלים על הערוץ השני, אנחנו מקלים על לעשות את זה דרך ספק הגז הנכנס.

<שניר ניב: אדוני היושב-ראש, הקראנו עד עכשיו את התקנות הקיימות.

<אתי בנדלר: כשספק הגז הנכנס מודיע לספק הגז היוצא, הוא צריך להודיע לו גם על אפשרותו לקבל את הציוד, במידה והוא צריך לשלם דמי אחסנה וכו'.

<אתי בנדלר: שיהיה ברור שזה יישאר בתקנות.

<עפרי גופר: כל הפרטים של ההודעה והמועדים הם דברים שאנחנו לא חושבים שצריכים להיות בחקיקה ראשית.

<אתי בנדלר: זה לא כל כך ברור, כי כתוב כאן שספק הגז יודיע על פינוי בדרך שיקבע.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על הדרך.

<אתי בנדלר: גם תוכן ההודעה צריכה להיות בדרך שקבע השר.

<אתי בנדלר: אולי זה צריך להיות כפי שקבע השר, לא בדרך.

<שולמית אשבול: פיקדונות נועדו להבטיח את החזרתו של הציוד מושאל.

<שולמית אשבול: אם ספק יוצא לא שיתף פעולה, לא הגיע, ובא ספק נכנס ולקח את הציוד, הוא צריך להחזיר את הציוד הקודם.

<שולמית אשבול: הוא לא יכול לקבל את הפיקדון בלי להחזיר את הציוד.

<שולמית אשבול: בכל הסעיפים האלה לא כתוב בשום מקום שהוא צריך להחזיר את הציוד.

<שולמית אשבול: הוא צריך להחזיר את הציוד שלם ותקין.

<אפרת גל-נוי: יש הסדרה אחרת.

<שולמית אשבול: אין שום הסדרה אחרת.

<שולמית אשבול: יש הסדרה אחרת בתוך תקנות ההסדרים במשק (תיקוני חקיקה).

<שולמית אשבול: פה יש חלק מהדברים.

<שולמית אשבול: צריך אולי להוסיף מתי האפשרות לקבל חזרה.

<אפרת גל-נוי: האפשרות הזאת קיימת.

<אתי בנדלר: אני הצעתי שזה לא יהיה רק בדרך ובמועד שקבע השר, אלא כפי שקבע השר.

<אתי בנדלר: בתקנות האלו נקבעת זכותו של הספק היוצא לקבל בחזרה את הציוד.

<שולמית אשבול: יש אפשרות של לשלוח הודעה מראש.

<שולמית אשבול: אתם לא יוצרים הצלבה בין שתי הפעולות.

<שולמית אשבול: פעם אחת אתם מאפשרים לקחת את המיכלים, פעם שנייה אתם מאפשרים לקחת ממני את הכסף.

<שולמית אשבול: תקבעו הוראה מראש, תגידו לי, גברת, יש לך 7 ימים לבוא לקחת את המיכלים שלך.

<שולמית אשבול: לא תיקחי, אנחנו ניקח.

<אפרת גל-נוי: זאת פרוצדורה שקבועה בתקנות.

<אפרת גל-נוי: דרך המלך זה שמודיעים לספק היוצא על סיום ההתקשרות עימו, והוא בא לפרק ולפנות את המכלים שלו.

<שולמית אשבול: את לא יכולה לייצר סעיפים שהם מנוגדים, שהם לא משלימים.

<אפרת גל-נוי: הם לא מנוגדים.

<אפרת גל-נוי: בתקנות יש את לוחות הזמנים.

<חגית הלר קוצר: אין הוראה מתי הוא צריך למסור לי את ההודעה.

<חגית הלר קוצר: הוא יכול להחזיק את המכלים האלה במשך שנתיים, רק אז למסור לי הודעה.

<שולמית אשבול: אם זה פשוט, מה הבעיה להגיד שהוא ייתן לי הודעה מראש, או להגיד שהפיקדון יועבר כנגד החזרת הציוד?

<אפרת גל-נוי: אין בעיה להגיד, אבל אנחנו לא רוצים להיכנס בחוק ראשי לרזולוציה כזאת של מועדים.

<אפרת גל-נוי: לוחות הזמנים ייקבעו בתקנות.

רועי פולקמן: השאלה היא לא על הזמנים.

<קריאה: מדוע חברה קטנה צריכה להוביל את הבלונים של החברות הגדולות למשרדי או מחסני החברות הגדולות ללא שום תמורה?

<עידן בן ארי: תשלח הודעה מסודרת.

<קריאה: מדובר פה על פיקדונות שלא חזרו לצרכנים, הם נשארו בידי החברות הגדולות.

<עידן בן ארי: הבנתי מסיפור הדרך שבשביל לקבל פיקדון של המכלים אצל הצרכן, הצרכן שולח לספק את ההודעה, אומר לו: אני רוצה להחליף אותך, או נותן לו ייפוי כוח להעביר את הפיקדון למישהו אחר.

<עידן בן ארי: לספק הגז יש פרק זמן שקבוע בתקנות לקחת את הציוד שלו.

<עידן בן ארי: אם הוא לא בא, יש אפשרות לקחת את הציוד.

<עידן בן ארי: זה המנגנון.

<קריאה: ואם זה על שם הסבתא שלו שנפטרה לפני 40 שנה?

איתן כבל: כמה זה רשום על שם הסבתא שלו שנפטרה לפני 40 שנה?

<קריאה: מה זה מעניין על שם מי.

<לירון בן יהודה: יש הרבה אנשים שהם לא הבעלים של הבלון.

איתן כבל: השאלה אם סיפור הדרך יופיע בצורה מפורשת בחוק הראשי, או שנסתפק בתקנות שהשר יתקין.

איתן כבל: אני מתנגד שדברים כאלה ייכנסו בחקיקה ראשית.

איתן כבל: מי יכול להסביר את סיפור הדרך?

<חן בר-יוסף: נגמר לך הגז, התחלת לעשות טלפונים על מנת למצוא את המחיר הכי טוב.

<חן בר-יוסף: כשמצאת מחיר מספק שהוא לא הספק הנוכחי שלך, התקשרת אליו, אמרת, וואלה, בוא.

<חן בר-יוסף: הוא אמר, בסדר.

<חן בר-יוסף: הוא הגיע עם שני בלונים.

<חן בר-יוסף: הוא מצא אצלך בחצר בלונים של חברה אחרת.

<חן בר-יוסף: יש 2 אפשרויות: אחת, אתה מודיע לחברה החדשה, היא שמה אותם אצלך בחצר והספק שהוחלף צריך לבוא לקחת את הבלונים תוך 7 ימים.

<חן בר-יוסף: אופציה ב', הוא לוקח את הבלונים איתו, מחתים אותך על חוזה חדש ועל ייפוי כוח: אני מייפה את כוחך לקבל את הפיקדון בשמי.

<חן בר-יוסף: בתמורה לזה הוא לא לוקח ממך פיקדון שוב.

<אתי בנדלר: האופציה הראשונה שתיארת לא כתובה.

<חן בר-יוסף: הודיע לספק הגז היוצא.

<אתי בנדלר: כתוב שספק הגז היוצא יפרק ויפנה.

<חן בר-יוסף: אפשר להביא טכנאי גז שיפרק אותם.

<אתי בנדלר: האופציה הראשונה היא שספק הגז היוצא הוא זה שצריך לפרק ולפנות.

<אתי בנדלר: מה שתיארת כרגע זה שספק הגז הנכנס יפרק וישאיר בחצר.

<קריאה: איפה הבטיחות?

<עידן בן ארי: אני לא מתייחס לניסוח המדויק, אני מדבר על סיפור הדרך.

<עידן בן ארי: לי יש בעיה עם סיפור הדרך.

<עידן בן ארי: על החזר הפיקדון אין ויכוח, כל צרכן חייב לקבל אותו.

<עידן בן ארי: הפיקדון הוא כנגד המיכלים והציוד המושאל.

<עידן בן ארי: כמו שנאמר, יש תקנות שקיימות כבר 30 שנה, הן קובעות את המנגנון ומה צריך לקרות.

<עידן בן ארי: שולחים הודעה מסודרת, באים לאסוף.

איתן כבל: עסקנו פה בגריטה.

<עידן בן ארי: המחוקק התכוון שיהיה סדר בבלגן הזה, זאת אומרת, כולם יודעים מי בא, מי הולך.

<עידן בן ארי: המצב במדינת ישראל הוא כזה שמיכלי גז נגנבים בעשרות אלפי מספרים, אין דין ואין דיין.

<עידן בן ארי: יש דוח מבקר המדינה על העניין הזה.

<עידן בן ארי: כל זה קורה בגלל שהחוק הקיים לא נאכף, אין סדר בבלגן.

<עידן בן ארי: לי יש מיכלים שהשאלתי לפלוני.

<עידן בן ארי: היום כל אחד יכול לבוא ולקחת אותם.

<עידן בן ארי: אני לא יודע על זה, הצרכן לא מספר לי.

<עידן בן ארי: אף אחד לא יודע מה עושים עם המיכלים האלה.

<עידן בן ארי: היו מקרים שבתי משפט מצאו שמילאו את אותם בלונים מחדש.

רועי פולקמן: זה קורה בלי קשר לחוק הזה.

<עידן בן ארי: החוק הזה נותן לזה לגיטימציה.

<עידן בן ארי: אנחנו צריכים לתת תמריצים כלכליים.

רועי פולקמן: אתה מערבב שני נושאים.

רועי פולקמן: העניין של איך מונעים שימוש לא תקין זה דיון אחר.

רועי פולקמן: כרגע אני רוצה להחליף ספק.

<עידן בן ארי: אין בעיה, תודיע לי, אני בא לקחת.

רועי פולקמן: אני מתקשר אליך, אומר לך, בוא תיקח, ואז אתה מזכה אותי.

רועי פולקמן: זו חלופה א'.

רועי פולקמן: אתה מתקומם על החלופה שאומרת שהספק החדש יעשה את זה?

<עידן בן ארי: המיכלים זה קניין שלי, יש לי הסכם עם הלקוח, יש לי התחייבויות חוזיות.

<עידן בן ארי: אם רוצים, מהיום למחר אני אבוא לפרק.

רועי פולקמן: עליו יותר קל לפקח?

<עידן בן ארי: אף אחד לא יודע.

<עידן בן ארי: יש מאות אלפי מיכלים.

<עידן בן ארי: מי יודע מה עושים איתם.

<עידן בן ארי: אם רוצים לעשות בלגן בשוק הגז עם כל המיכלים שמתרוצצים, זה בסדר, אין בעיה.

<עידן בן ארי: אני אומר שיש פה בעיה קניינית.

<אהוד אדירי: ספק הגז צריך להביא ייפוי כוח מהצרכן.

<עידן בן ארי: הבלונים הם שלי, לא שלו.

<עידן בן ארי: אני לא מכיר תקדים בחקיקה שמישהו לוקח ציוד של מישהו אחר ועושה בו מה שהוא רוצה.

<אפרת גל-נוי: בקטע של הסעיף שקראנו עד עכשיו אין שום חידוש לעומת הדין הקיים היום.

<אפרת גל-נוי: ההסדר הזה קבוע היום בתקנות.

<אפרת גל-נוי: המצב הקיים היום, שזה מה שמוצע לעגן בחוק למען הסדר הטוב, הוא כזה: צרכן שהחליט על סיום התקשרות עם ספק גז צריך להודיע לספק בעצמו או באמצעות מיופה כוחו על סיום ההתקשרות.

<אפרת גל-נוי: לספק הגז היוצא יש מועדים שקבועים בתקנות.

<אפרת גל-נוי: תוך המועד שקבוע בתקנות הוא צריך לבוא ולפרק את הציוד המושאל, הוא צריך לפנות אותו.

<אפרת גל-נוי: אם הוא לא עושה את זה בתוך הזמן שקבוע בתקנות, לצרכן יש אפשרות לעשות את זה באמצעות ספק הגז הנכנס, או באמצעות מי שמוסמך לבצע עבודות כאלו.

<אפרת גל-נוי: ההשלמה של ההסדר הזה קבועה היום בתקנות.

<אפרת גל-נוי: במקרה שבו הספק הנכנס לוקח את המיכלים של הספק היוצא כי הספק היוצא לא עשה את זה בעצמו, הוא צריך לקחת את המיכלים האלה, לאחסן אותם במחסן שמיועד לאחסון.

<קריאה: מי משלם לו?

<אפרת גל-נוי: במסגרת תיקון שנידון בוועדה בחודשים האחרונים ניסינו להסדיר את זה.

<אפרת גל-נוי: הספק הנכנס מאחסן את הציוד במחסן שמיועד לאחסון של ציוד גז.

<אפרת גל-נוי: הוא צריך להודיע לספק היוצא שהוא פירק מיכלים ששייכים לו.

<אפרת גל-נוי: לספק היוצא יש הזדמנות לבוא ולקחת את המיכלים האלה מהמחסן של הספק הנכנס בתוך פרק זמן שקבוע בתקנות.

<אפרת גל-נוי: אין פה שום חידוש.

<יותם אדמי: בסעיף קטן (3), אחרי המילים "את דמי הפיקדון" צריך להוסיף את המילה "ששולמו".

<יותם אדמי: זה מופיע גם בפסקה (2).

<אפרת גל-נוי: יש כבר התייחסות לסוגיה הזאת.

<עפרי גופר: גם בסעיף (4) קבענו חזקה לעניין הזה ששולם פיקדון.

<אתי בנדלר: אני לא חושבת שיש בעיה להיענות לבקשה.

<יערה למברגר: לעיתים לא נדע בדיוק מתי שולם הפיקדון, לכן בסיטואציה כזאת הולכים לצו הפיקוח בו יש ברירות מחדל.

<יערה למברגר: לא בהכרח זה הסכום ששולם.

<אתי בנדלר: את מפחדת שזה יהיה בסכום ששולם?

<יערה למברגר: כן.

<עפרי גופר: פה אנחנו מדברים על המקרה הרגיל שבו השם של מי שנתן את הפיקדון הוא גם השם אצל ספק הגז היוצא.

<עפרי גופר: מה שהקראתי זה חידוש של החוק.

<עפרי גופר: אנחנו יודעים שפעמים רבות מגיעים ספקי גז חדשים, מבקשים לשחרר את הפיקדון שנלקח מאדם מסוים ובעצם אין הלימה בין השם של האדם שיושב בנכס לבין מי ששילם את הפיקדון.

<עפרי גופר: אנחנו פותרים את העניין הזה.

<עפרי גופר: הקונסטרוקציה של ההסדר הזה מורכבת בגלל היבטים משפטיים.

<עפרי גופר: אנחנו מדברים על זכות קניין של בן אדם.

<עפרי גופר: בגלל זה אנחנו לא מעבירים אוטומטית לצרכן חדש את הפיקדון.

<עפרי גופר: אם השם שלו רשום שם, הפיקדון חוזר אליו, אפשר לקזז את זה עם הפיקדון החדש שהוא אמור לשלם.

<עפרי גופר: אם לא, אנחנו שומרים את זה עדיין על שם אותו אדם שעליו רשום הפיקדון.

<עפרי גופר: אם אין לנו פרטים על האדם הזה, אנחנו משאירים את זה על שם הנכס.

<עפרי גופר: אנחנו מאפשרים לבן אדם שטוען שזה שלו, לבוא ולטעון את העניין הזה.

<יערה למברגר: אנחנו לא רצינו שהפיקדון יהיה חסם למעבר בין ספקי גז.

<יערה למברגר: אם הפיקדון הוא על בן אדם מסוים, אז אותו אדם הוא בעל הפיקדון.

<יערה למברגר: אנחנו לא יכולים להפקיע ולקחת את הכספים, לכן רצינו לשמר את זכותו.

<שניר ניב: כשאני רוצה היום לעבור לספק גז חדש יש הרבה חסמי מעבר.

<שניר ניב: המטרה היא שיהיה יותר קל לעבור לספק חדש.

<שניר ניב: אם אני עובר עכשיו לספק חדש אבל הספק היוצא לא מעביר את הפיקדון לספק החדש, אז הספק החדש לא יכול לספק לי שני בלונים חדשים בלי שהוא קיבל פיקדון.

<שניר ניב: פה אנחנו רוצים להקל את המעבר מספק גז אחד לספק גז שני.

<שניר ניב: ההוראות האלו הן בעצם המטרה של הסעיף.

רועי פולקמן: זה תכלית החוק כולו.

רועי פולקמן: זו מטרת החוק.

רועי פולקמן: אנחנו רוצים שיהיה קל יותר לעשות העברה בין ספקים.

<יורם טמיר: זה צריך לחול על כל הצרכנים שעוברים.

רועי פולקמן: ברור.

<קריאה: מבריחי הגז לא מבקשים פיקדון, הם ימשיכו לפעול.

<שולמית אשבול: נעשה סיפור דרך.

<שולמית אשבול: נניח שהייתי הבעלים הראשונים של דירה ושילמתי פיקדון לחברת הגז.

<שולמית אשבול: הדירה הזאת נמכרה ועברה ידיים.

<שולמית אשבול: עכשיו היד העשירית היא אצל אודי.

<שולמית אשבול: אני לא לקחתי את הפיקדון שלי מעולם.

<שולמית אשבול: כל אלה שהיו ביני לבין אודי נהנו מהפיקדון הזה.

<שולמית אשבול: היום אודי רוצה להחליף את הספק.

<שולמית אשבול: אודי יוכל לבוא ולהגיד להם: הפיקדון הוא לא על שמי, ואז אותו פיקדון ששמתי בחברה א' יעבור לחברה ב'.

<שולמית אשבול: מה שכאן מציעים זה שאם אני אבוא בעוד 3 שנים לחברה א' ואבקש את הפיקדון שלי חזרה, יגידו לי בא', תשמעי, העברנו אותה לב'.

<שולמית אשבול: יכול להיות שאודי כבר מכר את הדירה לאיתן, ואיתן החליף לחברה ג'.

<שולמית אשבול: אני אלך לחברה ב', אגיד להם, חבר'ה, אני רוצה את הפיקדון שלי.

<שולמית אשבול: הם יגידו לי, אנחנו מזמן העברנו את זה לחברה ג'.

<שולמית אשבול: כשאני אגיע לחברה ג', אז חברה ג' תגיד לי, סליחה, לנו יש בלונים אצל איתן.

<שולמית אשבול: מה יהיה עם הפיקדון עבור הבלונים האלה?

רועי פולקמן: כל מה שתיארת גם נכון היום.

רועי פולקמן: אגב, יש פה שאלה של התיישנות, שאלה של כמה שנים אחורה אדם יכול לבקש פיקדון אם הוא לא גר בנכס.

רועי פולקמן: כל הבלגן שתיארת קיים גם היום, אין שום דבר חדש.

<שולמית אשבול: כל זה נועד לשמור עלי כצרכנית.

<שולמית אשבול: עכשיו טרטרתם אותי.

רועי פולקמן: מי שעבר 10 דירות ונזכר אחרי עשור זה לא מקרה רגיל.

רועי פולקמן: גם היום טרטרו אותו.

<שניר ניב: יש כספי פיקדונות שלא הוחזרו להמון המון ספקים.

<יורם טמיר: רבע מיליארד דולר.

<עידן בן ארי: אני לא מדבר על 10 גלגולים, אני מדבר על דירה שנמכרה והדייר הקודם שילם את הפיקדון על הבלונים.

<עידן בן ארי: הדייר החדש שנמצא לא שילם את הפיקדון הזה, אין לו שום קשר לעניין הזה.

<עידן בן ארי: אם הוא עבר ספק, פתאום נוצרה זיקה.

<עידן בן ארי: נניח שהלקוח שלי מכר את הדירה.

<עידן בן ארי: אם לא הודיעו לי שאני צריך להעביר את הפיקדון, אני עדיין חושב שאני עובד עם אותו לקוח.

<עידן בן ארי: המצב הוא שהדייר החדש נהנה מהעניין הזה.

<עידן בן ארי: אתם אומרים שהפיקדון שייך ללקוח, שהוא צריך לעבור איתו.

<עידן בן ארי: למה?

<עידן בן ארי: ככה.

<עידן בן ארי: אתם צריכים להחליט אם זה עושה היגיון.

<עידן בן ארי: כשהלקוח ירצה לקבל את הפיקדון, הוא בחיים לא יקבל אותו.

רועי פולקמן: זה לא משנה את העובדה שהפיקדון לא נעלם.

רועי פולקמן: זה לא משנה אם הפיקדון הוא בחברה המקורית.

רועי פולקמן: אם הם באים לקחת, מצוין, הפיקדון נשאר באמישראגז עבורי, אני יכול לבוא לדרוש אותו.

רועי פולקמן: אם זה עובר לחברה החדשה, הפיקדון נשמר, הוא לא נעלם.

רועי פולקמן: אני יכול לבוא גם אחרי 4 שנים.

<חגית הלר קוצר: יש פרוצדורה שמדברת על מצב שגובה הפיקדון גבוה יותר.

<חגית הלר קוצר: לדעתי, במקרה הזה ספק הגז היוצא צריך להעביר את זה ישירות לצרכן, אין טעם שזה יגיע לספק החדש שיצטרך להחזיר את זה.

איתן כבל: מי בעד פסקה (3) וסעיף 17ה שבפסקה (4), ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

<עפרי גופר: זה סעיף שצופה פני עתיד, הוא רוצה למנוע מצבים בהם יש חוסר הלימה בין בעל הפיקדון לבין מי שרשום כבעל הפיקדון.

<שניר ניב: הרעיון בסעיף הזה הוא לעשות סדר מעתה והלאה, זאת אומרת, אם מישהו מפנה את הדירה, הוא מסיים את ההתקשרות.

<חגית הלר קוצר: צריך להוסיף שזה כנגד השבת הציוד.

<חגית הלר קוצר: זה לא מופיע כאן.

<עפרי גופר: הוא משנה את הרישום.

<חגית הלר קוצר: החזרת הפיקדון היא כנגד השבת ציוד.

<עידן בן ארי: ב-17ו מחזירים את הפיקדון.

<חגית הלר קוצר: לא מופיע בשום מקום שזה כנגד השבת הציוד.

<אביטל סמפולינסקי: זה מובן מאליו.

<אביטל סמפולינסקי: זה עניין של נוסח.

<חגית הלר קוצר: מוסיפים את זה?

<אביטל סמפולינסקי: ואם הוא לא בא לקחת?

<עפרי גופר: החובה של לבוא לקחת זה לפי התקנות.

<שולמית אשבול: אפשר לרשום שזה בעד הציוד המושאל וכנגד השבתו.

<יערה למברגר: אם הוא לא בא לקחת, זה לא כנגד השבתו.

<עפרי גופר: בהתאם להוראות פרק זה.

<אביטל סמפולינסקי: לא ברור מה זה הוראות פרק זה.

<אביטל סמפולינסקי: זה רק מישהו שמודיע לספק הגז: אני כבר לא הבעלים.

<עפרי גופר: ההתחלה של החוק מסדירה את המצב הרגיל, שהספק היוצא בא לקחת את הציוד.

<עפרי גופר: זה עניין של נוסח.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אני רוצה שהניסוח יהיה מובהר ומותאם.

<אתי בנדלר: מה הכוונה במילים "חומרת ההפרה, היקפה הכספי ונסיבותיה" בהקשר הזה?

<יערה למברגר: ההיקף הכספי יכול להיות שונה בהתאם לשיקולים שבית המשפט צריך לשקול.

<יערה למברגר: בתקופות שונות הפיקדונות יכולים להיות בגובה שונה.

<יערה למברגר: אנחנו לקחנו את השיקולים הכלליים.

<אתי בנדלר: השאלה אם הם רלוונטיים כולם לנושא הזה.

<יערה למברגר: אני חושבת שההיקף הכספי הוא שיקול רלוונטי.

<יערה למברגר: את חומרת העבירה אפשר להוריד, אבל ההיקף הכספי הוא שיקול רלוונטי.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים על סכומים לא גבוהים באופן יחסי.

<אתי בנדלר: כשמדברים על היקף הכספי של הפרה, מדובר בהיקפים מאוד מאוד גדולים.

<יערה למברגר: הניסוח הזה היה בפיצוי לדוגמה גם בהתייחס להפרות לגבי הצרכן לא בהיקפים גדולים.

<אתי בנדלר: שם ההיקף מאוד רלוונטי.

<אתי בנדלר: ההיקף הכספי יכול להיות מזערי על 10 אגורות בהפרש מדף קופה, והוא יכול להיות הפרש כספי אדיר על עוד ועוד טעויות לרעת הצרכן.

<אתי בנדלר: אפשר לחיות עם הניסוח הזה כאן, רק אני חושבת שזה מיותר בנסיבות העניין.

<עפרי גופר: בכל מקרה, הוא לא מוגבל.

<אביטל סמפולינסקי: צרכן הגז לפי סעיף 17ו לא צריך לבקש, הוא רק צריך להודיע שהוא כבר לא הבעלים.

<אביטל סמפולינסקי: צריך להוסיף חלופה של 15 ימים מהיום שהוא הודיע על שינוי הבעלות.

<אביטל סמפולינסקי: הרעיון על שינוי הבעלות זה שהוא לא צריך להגיש בקשה.

<קריאה: 15 ימים זו תקופה קצרה מידי.

<קריאה: יש חגים, יש דואר.

<קריאה: אלה דברים שלוקחים זמן.

<עפרי גופר: גם ב-(1) זה אמור להיות הודעה.

<אביטל סמפולינסקי: לא.

<אביטל סמפולינסקי: ב-17ו לא מדובר על צרכן שמבקש, מדובר על כך שהוא הודיע על שינוי הבעלות.

<עפרי גופר: זה חלק מהמבנה של פיצויים לדוגמה.

<אתי בנדלר: אנחנו נבדוק את הנושא הזה ברמת הנוסח.

<אתי בנדלר: הכוונה ברורה.

<הדר זיו: תרשמו שההחזר הוא במועדים שקבע השר.

<יערה למברגר: יש הודעה שבעקבותיה צריך להחזיר.

<יערה למברגר: אנחנו בשלב המפר למי שלא הלך בדרך הרגילה.

<יערה למברגר: מי שלא החזירו לו, בא ומבקש שיחזירו לו.

<חגית הלר קוצר: הסעיף שדיברנו עליו קודם התייחס למצב שאם יש פער בין המחיר ספק הגז הנכנס אמור להחזיר את הפער.

<חגית הלר קוצר: על זה אין סנקציה עונשית.

<חגית הלר קוצר: צריך לעשות את אותו משקל.

<אתי בנדלר: אפשר לקבל את ההערה הזאת.

<יערה למברגר: את אומרת שהספק הנכנס צריך להחזיר את זה לצרכן.

<יערה למברגר: זה תלוי מה הוא והצרכן סיכמו.

<חגית הלר קוצר: אם יש פער.

<חגית הלר קוצר: אם העבירו לו פיקדון בסכום גבוה ממה שקבוע היום, הוא צריך להחזיר את הפער.

<אהוד אדירי: אם הוא לא החזיר זאת הפרה.

<שולמית אשבול: יש סעיף מקביל בתקנות.

<שולמית אשבול: יש את סעיף 5א שמתייחס לאי החזרת דמי הפיקדון במועד.

<שולמית אשבול: זה קובע פיצויים אחרים של ריביות.

<שולמית אשבול: בסעיף קטן (ב) הוא קובע שבית משפט יכול להפחית את הפיצויים או לבטלם.

<שולמית אשבול: אתם יוצרים כאן שני מנגנונים מקבילים.

<עפרי גופר: הם לא סותרים.

<שולמית אשבול: השאלה אם אתם רוצים את הפיצויים אלה לצד אלה, או שאתם הולכים לתקן את זה בתקנות אחר כך.

<עפרי גופר: לא כל צרכן בחר ללכת לאופציה של הפיצויים לדוגמה.

<עפרי גופר: זה לא אומר שלא חלות הריביות.

<שולמית אשבול: ב-3000 שקל כבר שווה לבקש.

<שולמית אשבול: הם ילכו.

<עפרי גופר: מה שיהיה יותר גבוה.

<עפרי גופר: בית המשפט יכול לקבוע.

<שולמית אשבול: תנו לבית המשפט את האפשרות גם להפחית.

<עפרי גופר: יש פה.

<שולמית אשבול: תכניסו לפה את סעיף קטן (ב) שיש בתקנות.

<עפרי גופר: כתוב שזה לא יעלה על 3000 שקל.

<עפרי גופר: זה לא אומר שזה לא יכול להיות סכום שהוא מתחת.

<עפרי גופר: זה בשיקול דעת בית משפט.

<אתי בנדלר: ריבית עונשית זה לא עד, זה שיעור נקוב, לכן כתוב שהוא רשאי להפחית.

<אתי בנדלר: לא צריך לכתוב את זה משום שכתוב שהסכום לא יעלה על.

<חגית הלר קוצר: כן, אבל מגבילים את שיקול הדעת של בית משפט ב-4 שיקולים בלבד.

<אתי בנדלר: בין השאר.

<הדר זיו: לעניין הסעיף שמתייחס להודעת צרכן שמחליף דירה וצריך להחזיר לו את הפיקדון.

<הדר זיו: מה קורה לגבי הצרכן החדש שרכש את הדירה?

<הדר זיו: צריך שיהיה ברור שאני יכולה לגבות ממנו פיקדון עבור הציוד המושאל.

<אביטל סמפולינסקי: זה חוזה חדש.

<הדר זיו: לא ברור מהחוק שאני רשאית לגבות פיקדון חדש מהצרכן.

<אתי בנדלר: מכוח מה את גובה?

<הדר זיו: כמו שגביתי מהצרכן הקודם.

<אתי בנדלר: אם יש לך צרכן חדש שאין לך פיקדון ממנו, את רשאית לגבות ממנו פיקדון.

<הדר זיו: החוק מסדיר את מערכת היחסים רק עם הצרכן העוזב.

<הדר זיו: אין הסדרה לגבי הצרכן החדש, יש רק לגבי הצרכן העוזב.

<הדר זיו: הצרכן החדש צריך לחתום איתי על הסכם.

רועי פולקמן: יש מניעה לעשות את זה?

<אתי בנדלר: ודאי שלא.

רועי פולקמן: למה צריך להגדיר את זה?

<הדר זיו: למה לא להגדיר את הזכות הזאת לגבות בעבור הציוד המושאל?

רועי פולקמן: מה היה עד היום?

<הדר זיו: אני לא גובה פיקדון חדש כשיש העברת זכויות.

<הדר זיו: אם אין העברת זכויות, אני ארצה לגבות פיקדון מהצרכן החדש.

<הדר זיו: הוא יגיד לי: לא ידעתי בכלל שאני צריך להעביר לך פיקדון.

<הדר זיו: אני לא יכולה לבחור אם הוא יהיה הצרכן שלי או לא.

<הדר זיו: הציוד שלי כבר נמצא.

<אתי בנדלר: ניתן להצביע על סעיף 17ו וסעיף 17ז, כאשר בסעיף 17ז יש נסיבה נוספת לגבי הפער שלי דמי הפיקדון בעניין הפיצויים לדוגמה.

<יערה למברגר: האדם יהיה צריך לבקש את זה.

<אתי בנדלר: ברור, זה ינוסח.

איתן כבל: מי בעד סעיפים 17ו ו-17ז?

איתן כבל: בעד – פה אחד

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.