ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 531, 2016-12-05 11:00

משה גפני: אני מחדש את ישיבת הוועדה.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר החינוך נפתלי בנט, את מנכ"לית משרדו מיכל כהן, את אנשי המשרד.

משה גפני: אדוני השר, זאת ועדה מאוד מעניינת, ועדת הכספים.

משה גפני: אני מתנצל על זה שאיחרתי.

משה גפני: לא רציתי להפסיד לא את שר החינוך ולא את ההעדפה המתקנת.

משה גפני: אני רוצה לציין לשבח אותך בעניין הזה של העדפה מתקנת.

משה גפני: אני הייתי באופוזיציה, אתה היית שר הכלכלה, אישרת את החוק הזה במתכונתו הנוכחית.

משה גפני: אני מודה לך על כך, זה מעיד על מגמה שלא צריך להפלות ציבורים במדינת ישראל, וזה מאוד חשוב.

משה גפני: בכל מקרה, אנחנו דנים על תקציב משרד החינוך לשנים 2018-2017.

משה גפני: הבמה לרשותך, אדוני השר.

משה גפני: תשתדל, אתה יודע, במסגרת - - -

נפתלי בנט: מאה אחוז.

משה גפני: תודה רבה.

נפתלי בנט: קודם כול, בוקר טוב.

נפתלי בנט: תודה ליושב-ראש הוועדה, תודה לכל חברי הכנסת שטרחו והגיעו, תודה להנהלת משרד החינוך, ובראשה המנכ"לית המצוינת שלנו מיכל כהן.

נפתלי בנט: ותודה גם על השותפות עם אגף התקציבים, עם נועה ואחרים, כי אני חושב שבמקרה הזה אנחנו באמת עובדים בשותפות ולא מרגישים שאנחנו יריבים.

נפתלי בנט: לפני שנה ישבתי כאן לראשונה כשר חינוך והכרזתי על ארבעה יעדים שהגדרתי למערכת החינוך, ואני עכשיו רוצה לתת לכם דין וחשבון איפה עמדנו ביעדים, איפה פחות עמדנו ביעדים, ומה נמשיך לעשות.

נפתלי בנט: ארבעה יעדים שהגדרתי: אחד, זה היפך הפירמידה, וזה אומר להשקיע יותר הגיל הרך, מתוך הבנה שבגיל הרך הדמות והאישיות של הילד נוצרת, ומה שאנחנו שוגים או לא מטפלים או מזניחים בגיל הרך, אנחנו משלמים ריבית דריבית בגילאים יותר מתקדמים.

נפתלי בנט: תמיד ידעו את זה אבל תמיד רוב ההשקעה הייתה לקראת הבגרויות.

נפתלי בנט: היעד השני היה מתמטיקה, מדעים.

נפתלי בנט: הצגתי תמונה קשה מאוד של התדרדרות על פני עשור.

נפתלי בנט: מבחני ה-Timss שהתפרסמו השבוע מאוששים את זה.

נפתלי בנט: אותם מבחני Timss בוצעו חודשיים לפני כניסתי לתפקיד, והם מאוששים את התמונה המאוד מאוד עגומה של מדינת ישראל ברמה המתמטית ומדעית.

נפתלי בנט: הדבר השלישי זה ערכים, ואפרט.

נפתלי בנט: והדבר הרביעי זה צמצום פערים ומתן שוויון הזדמנות.

נפתלי בנט: עכשיו אני רוצה לפרט מה עשינו.

נפתלי בנט: בגיל הרך ביצענו בצורה מלאה, עכשיו כבר בשנה השנייה, את תוכנית הסייעת השנייה בגני הילדים.

נפתלי בנט: יש 4,600 סייעות שהתווספו בעלות של 450,000,000 שקלים.

נפתלי בנט: יותר חשוב מזה או לא פחות חשוב מזה זה שלכל מקבץ של קבוצה של 15 גננות הצבנו גננת מובילה, שהיא מעין מנטורית לגננות.

נפתלי בנט: וזאת דרמה, לראשונה הן במסגרת פדגוגית שמאפשרת להן באמת להתפתח.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, דבר מאוד חשוב: סייעת שנייה נכנסה בלי שום אפליה לציבור החרדי.

משה גפני: לכולם.

נפתלי בנט: לכולם.

נפתלי בנט: לא, כי בוא נגיד, בקדנציה הקודמת למשל הקייטנות לא ניתנו לחרדים.

נפתלי בנט: תיקנתי את זה מיד, גם הקייטנות זה גם לחרדים, וסייעת שנייה גם לחרדים.

נפתלי בנט: ואצלי לא תהיה אפליה בין ילד לילד, נקודה.

משה גפני: לא, זה לא ככה: סייעת שנייה זה לכולם.

משה גפני: ואין אפליה לחרדים.

משה גפני: לא, עוד יחשבו שרק החרדים.

נפתלי בנט: נכון, נכון.

נפתלי בנט: אתה צודק.

משה גפני: לכולם סייעת שנייה.

נפתלי בנט: הדבר הנוסף בהקשר של הגיל הרך והגיל המוקדם זה צמצום הכיתות, גודל הכיתות.

נפתלי בנט: אני שמח לדווח פה שיישמנו בצורה מלאה כבר בשנה השנייה גם בכיתות א'.

איתן ברושי: אבל כיתות א'-ב' זה לא הגיל הרך.

נפתלי בנט: בסדר, זה גיל מוקדם.

<מיכל כהן: אחרי.

<מיכל כהן: מיד.

איתן ברושי: היום זה עד 18 גיל מוקדם.

נפתלי בנט: הלוגיקה שלי הייתה להתחיל מגנים ולהתפתח א', ב' - - -

איתן ברושי: למה הסכמת שהגיל הרך יעבור לרווחה, לידה עד 3?

נפתלי בנט: לצערי, הוא מעולם לא היה אצלי.

משה גפני: איתן, הזמן שלנו מצומצם ממש.

איתן ברושי: לא, אבל היה לו חזון שהחינוך זה לא כלכלה ולא רווחה, חינוך זה חינוך.

משה גפני: לא, בסדר.

משה גפני: אז תגיד את זה.

משה גפני: איתן, תודה.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: אתה צודק במאה אחוז.

נפתלי בנט: לצערי, לא הצלחתי בזה.

נפתלי בנט: לא הצלחתי.

נפתלי בנט: זה מעולם לא היה אצלי.

נפתלי בנט: זה היה תמיד במשרד התמ"ת, זה עבר לרווחה.

נפתלי בנט: אני רק יכול להצר על זה, אני חושב שזאת שגיאה.

איתן ברושי: שגיאה גדולה.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: מסכים, מסכים אתך.

איתן ברושי: אתה רואה, גפני, הסכמנו.

נפתלי בנט: ולכן עכשיו גם כיתות וגם כיתות ב' – אנחנו מדברים על ממוצע של 28 ילדים לכיתה.

נפתלי בנט: תמו ימי הסרדינים, תוך ארבע שנים מעכשיו נגיע לכיתות ו'.

נפתלי בנט: הלאה, מתמטיקה – הוצאנו לפועל שורה של פעולות מאוד אגרסיביות, כיתתי רגלי לכל האוניברסיטאות, והן הסכימו, סנאט אחרי סנאט, להגדיל את הבונוס לחמש יחידות מתמטיקה ל-35 במקום 25 נקודות.

נפתלי בנט: יצרנו רשת ביטחון למי שהולך על חמש ונכשל, אבל בקושי נכשל, זאת אומרת על הגבול, הוא יקבל ארבע יחידות ולא ייפול לשלוש.

נפתלי בנט: פתחנו 130 מגמות חדשות של חמש יחידות בפריפריה.

נפתלי בנט: עכשיו, אני רוצה לתת לכם נתון, בעיני נתון מזעזע: בעוד שאנחנו רואים על פני השנים צמצום פערים בתחום הזכאים, פתאום הרמנו מכסה מנוע, ומה גילינו?

נפתלי בנט: שאיכות התעודה בפריפריה לעומת המרכז היא קטסטרופה: באופקים רק 2% מהתלמידים ניגשו לחמש יחידות, וברמת-השרון 25%; בחצור-הגלילית 2%, ובקריית-אונו 26%.

נפתלי בנט: זה דבר שלא יכול להיות, זה דבר שאנחנו לא יכולים לקבל.

נפתלי בנט: אין מטען גנטי יותר מוצלח באזור המרכז, זה נטו בגלל פעילות המדינה.

נפתלי בנט: ומבחינתי להמשך הדרך זה היעד מספר אחד של מתמטיקה.

נפתלי בנט: צריך להבין שמתמטיקה, אנגלית ומדעים זה הכלי האמיתי לצמצום פערים, יותר מכל הרווחה, יותר מכל הפעולות הממשלתיות האחרות.

נפתלי בנט: תקשיבו טוב, הפעולה המשמעותית ביותר בכלל מדינת ישראל לצמצום זה דרך תוכנית מתמטיקה, אנגלית ומדעים לפריפריה.

נפתלי בנט: ולכן אנחנו את מרב המשאבים משקיעים בפריפריה.

נפתלי בנט: אני רוצה כלת פרס נובל שתבוא ממצפה-רמון או משלומי, ולא רק מאזור המרכז.

משה גפני: מה שאתה אומר, שניגשים לבגרות – ניגשים, יש צמצום פערים, אבל כשאתה בודק את התוצאות שהיו אז הפער הוא עצום.

נפתלי בנט: בדיוק.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, זו נקודה ממש – הפכנו את הזכאות למעין עגל זהב.

נפתלי בנט: זה נשמע ביקורתי, אבל טוב שקידשו את הזכאות למשך כמה שנים, כי זה הכניס את המערכת למדידה, למשמעת.

נפתלי בנט: אבל תחת מעטה הזכאות פספסנו שלושה דברים: אחד, מה שתיארת, איכות התעודה.

נפתלי בנט: פתאום אתה מגלה מלא תעודות של שלוש יחידות אנגלית.

נפתלי בנט: שמישהו יגיד לי היום מה אתה יכול לעשות בחיים עם שלוש יחידות אנגלית.

יוסי יונה: אדוני השר, אולי כדי לסבר את האוזן, תעודות שהן עומדות בתנאי הסף של האוניברסיטה ותעודות שאינן עומדות בתנאי הסף של האוניברסיטה.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: הבנו.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: חבר הכנסת יונה צודק במאה אחוז, זה בסוף פרמטר מאוד מרכזי.

משה גפני: ברור.

נפתלי בנט: שתבין, יצרנו היום מה שנקרא תמונה חינוכית: כל בית ספר מקבל היום מעין אק"ג, אבל הוא כבר כולל את הדברים האלה.

נפתלי בנט: וכשאני בא לבקר בית-ספר אני לא שואל מה הזכאות, אני בין השאר שואל מה הזכאות, מה התמונה החינוכית, כמה מתגייסים לצה"ל, כמה התנדבות יש, כמה תעודות איכותיות.

נפתלי בנט: זאת אומרת, אתה מקבל תמונה הרבה יותר הוליסטית מרק זכאות.

נפתלי בנט: כמה נשירה יש, הרי בשביל להקפיץ זכאות אני מנשיר את החלשים ואז אני מגיע ל-100% זכאות.

נפתלי בנט: עכשיו, עכשיו מבחינת התוצאות בהקשר הזה יש התקדמות.

נפתלי בנט: בשפל היו 8,600, אנחנו עומדים כבר על 12,800 תלמידי חמש יחידות ב-2016 בי"ב.

נפתלי בנט: אני מזכיר לכם שנותרו לנו, למערכת, שנתיים וחצי לעמוד ביעד של 18,000 תלמידי חמש יחידות בי"ב.

נפתלי בנט: מבלי לשנות את המבחן, המבחן לא יהיה יותר קשה אבל גם לא יהיה יותר קל.

נפתלי בנט: זו משימה מאוד קשה, ובעיני היא משימה חברתית ממעלה ראשונה, וגם לעתיד הכלכלה הישראלית.

נפתלי בנט: ואנחנו כבר רואים שזה מקרין גם על מדעים וגם על האומנויות.

נפתלי בנט: קרה דבר נורא מעניין, הייתי בביקור בלוד, ברגע שיש חתירה למצוינות זה מקרין גם במקצועות אחרים.

נפתלי בנט: זה לא בא על חשבון מדעי הרוח, זה מרים את כל המערכת.

נפתלי בנט: דבר מקסים.

נפתלי בנט: הבאנו מעל 500 תומכי הוראה מההיי-טק, שיחות מוטיבציה וכו' וכו'.

נפתלי בנט: אנחנו נחושים להמשיך עם זה.

נפתלי בנט: גם אם ימשיכו בביקורת זה לא מעניין, מה שמעניין זה לתת פה הזדמנות לדור הבא לשגשג.

נפתלי בנט: מילה אחרונה.

נפתלי בנט: הוספנו את אנגלית ליעד.

נפתלי בנט: יש הבדל בין אנגלית למתמטיקה.

נפתלי בנט: מתמטיקה אני לא סבור שכל הילדים צריכים, בערך 20% מהילדים מתאימים לחמש יחידות מתמטיקה, וכדאי לנסות למצות בצורה מרבית.

נפתלי בנט: אנגלית – אני לא מוצא סיבה שלילד במדינת ישראל לא יהיו חמש יחידות אנגלית.

נפתלי בנט: אין סיבה.

נפתלי בנט: וחמש יחידות אנגלית צריך להיות משהו שונה ממה שזה היום.

נפתלי בנט: בשונה ממתמטיקה שאנחנו לא נוגעים בתוכנית הלימוד, באנגלית אנחנו נוגעים גם נוגעים, כי תוכנית הלימוד הנוכחית הישנה לא תואמת את הצרכים האמיתיים.

נפתלי בנט: במילה אחת או בשתי מילים: אנגלית דבורה.

נפתלי בנט: אנחנו עכשיו מעבירים הרבה משקל לאנגלית דבורה ברמה גבוהה, על חשבון present progressive, והדברים שעד היום אני לא יודע מה הם.

נפתלי בנט: זאת אומרת, נעביר משקלות.

נפתלי בנט: ואגב, זה ליישר קו עם מה שקורה בכל עולם בהקשר הזה, לא צריך להמציא את הגלגל.

נפתלי בנט: אז תראו במהלך השנה הקרובה מהלכים די דרמטיים להעביר את המשקל, שילדי ישראל יידעו לדבר אנגלית.

נפתלי בנט: בלי זה אי-אפשר להצליח, אי-אפשר כמעט לקבל עבודה נורמלית.

נפתלי בנט: לא רק בהיי-טק, בכל דבר.

נפתלי בנט: ערכים – יצאנו לדרך עם תוכנית יהדות ישראלית בכל בתי-הספר הממלכתיים בישראל, מכיתה א' ועד ט'.

נפתלי בנט: זה כולל למידה סדורה לצד חוויה יהודית.

נפתלי בנט: אין שמה דיבורים על חובה או ילד חייב לעשות כזה דבר, אלא היכרות עם המסורת והשורשים שלנו.

נפתלי בנט: אני נורא גאה בזה, אני חושב שזה מאוד חשוב.

נפתלי בנט: חיזוק הזהות היהודית-ישראלית של תלמידי ישראל בעיני היא משימה עליונה, זה לא פחות ממתמטיקה.

יוסף ג'בארין: משהו מקביל לבתי-ספר הערביים?

נפתלי בנט: כן, כן.

נפתלי בנט: נפרט.

נפתלי בנט: בוודאי.

יוסף ג'בארין: בוודאי ונפרט זו תשובה כללית מדי.

יוסף ג'בארין: 25% מהציבור - - -

נפתלי בנט: בסדר, נפרט.

נפתלי בנט: אגיע עוד מעט למגזר הערבי.

נפתלי בנט: ורק אגיד פה בכותרת: אחת התמונות הכי חיוביות שאני יכול להצביע עליהן זה תמונת המגזר הערבי בכלל ומערכת החינוך.

נפתלי בנט: זאת אומרת, יש פה רצון אדיר של ההנהגה המקומית הערבית להקפיץ, ואני חושב שיש פה בשורה גדולה.

נפתלי בנט: הדבר השני בתחום הערכי – אני נורא מאמין בתנועות נוער וארגוני נוער.

נפתלי בנט: הגדלנו את תקציב ארגוני הנוער מ-19,000,000 ש"ח ל-35,000,000 ש"ח בבסיס התקציב.

נפתלי בנט: אני חושב שרבים שיושבים פה סביב השולחן היו ב"צופים" או ב"נוער העובד" או ב"בני עקיבא", וינקו משם את ערכי התרומה והנתינה.

נפתלי בנט: ולכן אני מתכוון להגביר את זה.

סתיו שפיר: מה עם ארגון "איגי", שהבטחת להכפיל את התקציב שלו?

נפתלי בנט: גם ארגון "איגי" הגדלנו בעשרות אחוזים.

נפתלי בנט: את צודקת, אגב, קיוויתי להכפיל, לא מצאנו דרך עדיין לזה.

נפתלי בנט: אגיע לזה.

נפתלי בנט: אנחנו בונים תקנה.

<מיכל כהן: מצאנו.

נפתלי בנט: בסדר, אבל זה עוד לא קרה.

נפתלי בנט: במקור הם היו בתוך תקנה אחרת, ולא רציתי את כל התקנה הזאת להכפיל.

נפתלי בנט: אז הגדלנו, אבל זה התפזר על פני הרבה ארגונים.

נפתלי בנט: עכשיו אנחנו בונים להם תקנה.

סתיו שפיר: זה יקרה ב-2017?

נפתלי בנט: להערכתי כן.

נפתלי בנט: להערכתי כן.

נפתלי בנט: אשתדל.

משה גפני: ארגוני הנוער?

נפתלי בנט: ארגוני הנוער, אמרתי, מ-19 ל-35.

משה גפני: תנועות הנוער?

נפתלי בנט: תנועות הנוער מ-85,000,000 ל-97,000,000.

נפתלי בנט: צריך לדעת שהשנה נפתחו 108 סניפים חדשים של תנועות נוער, כשהרוב המוחץ בפריפריה.

נפתלי בנט: הרוב המוחץ בפריפריה.

נפתלי בנט: ויש גם גידול של 11,000 חניכים על פני אשתקד, ארגוני הנוער גדלו ב-20% במספר התלמידים.

נפתלי בנט: "מסע ישראלי" – אני גם מאמין אדיר, בכלל אני מאמין בלא פורמלי – הגדלנו מ-13,000,000 ל-18,000,000, מ-15,000 חניכים ל-21,000.

נפתלי בנט: "שנת ירושלים" – לקראת 50 שנה לאיחוד העיר הכרזנו על שנת ירושלים המאוחדת במערכת החינוך.

נפתלי בנט: נציין את זה בענק.

נפתלי בנט: נביא 200,000 תלמידים לירושלים.

נפתלי בנט: נושא אחרון במרחב הזה זה ועדת ביטון.

נפתלי בנט: הקמנו את ועדת ביטון, קיבלנו את ההמלצות שלהם, ואנחנו בתהליך יישום.

נפתלי בנט: אני רוצה פה לומר משהו, כי כל הזמן שואלים על התקציב, תקציב, תקציב.

יוסי יונה: זה מה שהתכוונתי - - -

נפתלי בנט: אין בעיה, אני יודע.

נפתלי בנט: תקשיבו, הליבה של ועדת ביטון זה בכלל לא קשור לתקציב.

נפתלי בנט: הבעיה הבסיסית הייתה שבתוכנית הלימודים הייתה לקונה.

נפתלי בנט: הייתה לקונה, שאני לפחות לא למדתי על חצי מהסיפור היהודי ישראלי.

נפתלי בנט: אז אני יודע שיש רצון למיליארדים – לא צריך את המיליארדים.

נפתלי בנט: לא צריך מיליארדים.

נפתלי בנט: צריך לתקן את תוכנית הלימודים, ואת זה עשינו ואנחנו ממשיכים לעשות, בספרות, בהיסטוריה, במורשת ישראל: ללמוד גם על רבני המזרח, ללמוד גם על השכונות הראשונות שיצאו מהחומה.

נפתלי בנט: כולם, אם אשאל איזה שכונה יצאה מהחומה, תגידו לי: משכנות שאננים.

נפתלי בנט: ומה עם מחנה ישראל של המוגרבים?

נפתלי בנט: אני לא ידעתי את זה.

נפתלי בנט: וכששואלים על פוגרומים, יודעים קישינב ולא יודעים על פרעות אוג'דה.

נפתלי בנט: זה לא עולה כסף, יוסי.

נפתלי בנט: אני יודע שיש איזה התלהבות למיליארדים – לא צריך מיליארדים.

נפתלי בנט: לא צריך מיליארדים.

נפתלי בנט: צריך לתקן את תוכנית הלימודים.

נפתלי בנט: ואת זה עשינו באומץ רב, וזה בעיני 95% מההמלצות.

נפתלי בנט: עכשיו, לצד זה אנחנו גם עושים פעולות שכן עולות כסף, וזה בסדר.

נפתלי בנט: אבל אל תתמכרו, משום מה נהייתה טעות כזאת של כמה אתם משקיעים בזה?

נפתלי בנט: זה לא עניין של כסף, זה עניין של תוכן.

משה גפני: יש לך עוד הרבה?

משה גפני: אני רוצה שחברי הכנסת יתייחסו.

נפתלי בנט: לא, אני כבר ממש בנקודה האחרונה.

משה גפני: ושנשמע אחרי את מיכל אני רוצה.

משה גפני: קודם הח"כים, ואחרי זה את.

נפתלי בנט: והנושא האחרון, הנושא של שוויון הזדמנויות.

נפתלי בנט: אגיד פה בצורה חדה: אני איש שוק חופשי, אני מאמין בתחרות חופשית, אני לא סוציאליסט בכלל.

נפתלי בנט: אני חושב שסוציאליזם זה קטסטרופה, קומוניזם – קטסטרופה.

נפתלי בנט: אבל - - -

יוסי יונה: אתה לא הוגן, אדוני השר.

יוסי יונה: אתה לא הוגן כי החלופות הן לא קומוניזם, סוציאליזם, קפיטליזם, יש גם סוציאל-דמוקרטיה באמצע.

יוסי יונה: אתה מציג את זה כאילו - - -

נפתלי בנט: אין בעיה.

נפתלי בנט: אחי, נעשה את השיחה הזאת בצד.

נפתלי בנט: אתם מכירים את עמדותי.

נפתלי בנט: אבל, וזה האבל הגדול, כדי שתהיה תחרות הוגנת צריך להיות שכל האנשים בגיל 18 נמצאים בקו זינוק שווה.

נפתלי בנט: והיום זה לא המצב, היום אם אתה ילד לבית עשיר, אתה בקו זינוק הרבה יותר מתקדם מאם אתה ילד שגדל בבית עני.

נפתלי בנט: וזה אחריות שלי, זה אחריות שלנו במשרד החינוך.

נפתלי בנט: לכן דבר ראשון זה תוכנית המדעים, מתמטיקה ואנגלית.

נפתלי בנט: דבר שני, העמקת התקצוב הדיפרנציאלי.

נפתלי בנט: ותאמינו לי, פוליטית זה לא קל לי.

נפתלי בנט: אנחנו ביישום מלא והדרגתי של התקצוב הדיפרנציאלי.

נפתלי בנט: כבר יישמנו 55% מהתוכנית, ותוך שנתיים נגיע ל-100% של התוכנית הזאת.

נפתלי בנט: אנחנו גם בפעם הראשונה מאז החלו מדידות ראמ"ה, תקשיבו טוב, אנחנו רואים במיצב בפעם הראשונה נתונים ברורים של צמצום פערים.

נפתלי בנט: בחמישה מתוך שבעה מבחנים במגזר היהודי ראינו צמצום פערים ברור.

נפתלי בנט: במגזר הערבי והדרוזי תמונה עוד יותר מובהקת.

נפתלי בנט: אני חייב לומר: זה לא הקרדיט שלי, זה בזכות עבודת קודמי ועבודת משרד החינוך.

נפתלי בנט: זאת אומרת, זה לא קורה ביום, הדברים האלה זה תהליכים של שנים.

נפתלי בנט: ואני חייב גם פה לשבח את קודמי בתפקיד, שי פירון הוא שהגה את תוכנית התקצוב הדיפרנציאלי.

נפתלי בנט: הוא עוד לא הספיק ליישם, אני מיישם את זה.

נפתלי בנט: במקרה הזה אני חושב שזאת הייתה תוכנית חכמה מאוד, אמיצה, ואני מתכוון להמשיך את זה.

משה גפני: מה שאתה אומר, שאתה יכול להסתדר בלעדיו.

יוסף ג'בארין: אולי נשבח את האוצר גם, בכל זאת?

נפתלי בנט: האוצר מעל ה - - -

משה גפני: הוא לא מעל הכול, אבל - - -

נפתלי בנט: לא, אבל באמת, אני פה אומר: נעה היימן שיושבת כאן, וכל החבורה, הם שותפים, הם פשוט שותפים.

משה גפני: יפה.

נפתלי בנט: אוקיי.

נפתלי בנט: לא אפרט לכם את כל צמצום הפערים, רק אגיד דבר אחרון, הנושא של החינוך המיוחד.

נפתלי בנט: חינוך מיוחד זו נקודה קרובה ללבי.

נפתלי בנט: כל מי שאי פעם ביקר בבית-ספר של חינוך מיוחד מבין שאנחנו מדברים על ילדים שחייבים עזרה של החברה, וחלקם לעולם לא יהיו אזרחים פרודוקטיביים, יצרניים, לצערנו כי הם עם שיתוק מוחין או משהו כזה.

נפתלי בנט: והאחריות של מדינה עם חמלה, עם ערכים, מדינה יהודית ומדינה טובה, היא לדאוג לאותם ילדים.

נפתלי בנט: לכן עשינו שני דברים: עם כניסתי לתפקיד הבאנו 950,000,000 שקלים, כמעט מיליארד, להנגשת בתי-ספר, לתקרות אקוסטיות, למעלונים וכו' וכו'.

נפתלי בנט: אבל גם בתקציב האחרון, אולי זה גדול ההישגים של התקציב האחרון.

נפתלי בנט: תקשיבו, זה נורא חשוב שתבינו, היו שתי בעיות: היה גירעון מובנה בחינוך המיוחד, והגדלנו את בסיס התקציב ברבע מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: רבע מיליארד שקלים בבסיס התקציב.

נפתלי בנט: אבל גם הגענו לסיכום עם האוצר, שאנחנו מתקנים את הנוסחה שהייתה פגומה, ויצרה את הפער הזה.

נפתלי בנט: הנוסחה כבר לא פגומה.

נפתלי בנט: עכשיו, האם אנחנו מתוקצבים בחסר?

נפתלי בנט: כן, עדיין.

נפתלי בנט: אבל לפחות משנה לשנה הפער לא יתרחב, הפער יישמר לכמה אנחנו רוצים במצב המושלם.

נפתלי בנט: המשמעות בסוף למשל, שלראשונה אי פעם ילדים עם פיגור קל, ילדים עיוורים, ילדים חרשים, כבר בחגים האחרונים, בחג סוכות ובחופש הגדול הקרוב, הם ימשיכו ללמוד בחופשה.

נפתלי בנט: זה נשמע לכם קטן – תקשיבו, משפחה עם ילד כזה זה עומס אדיר.

נפתלי בנט: וכשאנחנו כמדינה יודעים להפיג במשהו את החיים המאוד מאוד לא קלים זו מצווה ענקית.

נפתלי בנט: תודה.

משה גפני: תודה רבה, אדוני השר, אני מודה לך על הסקירה.

נפתלי בנט: רגע, עוד מילה אחת, סליחה.

נפתלי בנט: כל הפעולות שלנו זה גם בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם השלטון המקומי – איפה חיים?

<שלמה דולברג: חיים לא פה, אבל אנחנו מייצגים אותו.

נפתלי בנט: אה, בסדר.

נפתלי בנט: אז באמת הכול נעשה יד ביד.

נפתלי בנט: תמסרו מכאן גם תודה לביבס.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש לאפשר לחברי הכנסת, לאחר מכן תשיבו, וגם המנכ"לית.

משה גפני: רק היות שהזכרת את החינוך המיוחד, לפני שאני נותן לחבר הכנסת מיקי זוהר, ואמרת שהחרדים זה אותו דבר כמו כל האחרים, בחינוך המיוחד החרדי חלק לא מקבלים בכלל עוד כסף, לא מקדמות ולא כלום.

משה גפני: יש פה מכתב, אתן לך אותו.

<מיכל כהן: היום עשיתי על זה ישיבה, בסדר?

<מיכל כהן: מטופל.

משה גפני: כן, החינוך המיוחד החרדי סובל.

משה גפני: בסדר, אתן לך את המכתב תיכף, ביקשתי שיביאו לי את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה, אדוני היושב-ראש.

מכלוף מיקי זוהר: תודה לשר החינוך מר נפתלי בנט על הסקירה המעניינת.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית, אני חייב לומר שחד-משמעית בשנתיים מתחילת כהונתך במשרד החינוך רואים שינוי, רואים דברים חיוביים, רואים יהדות, שזה דבר חשוב מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: ואני באמת מברך אותך על חיזוק התכנים היהודיים בבתי-הספר.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שיש לנושא הזה ערך עליון, לפחות בעיני.

מכלוף מיקי זוהר: לפי מה ששמעתי מאדוני, אני מבין שהוא תומך ברעיון של תקצוב דיפרנציאלי בחינוך.

מכלוף מיקי זוהר: דיברנו על זה אין ספור פעמים גם במסגרת הוועדה שלי, הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, גם במסגרת השדולה.

<שלמה דולברג: זה תקצוב אחר, זה תקצוב שמוסיפים בו כסף לחלשים.

<שלמה דולברג: וזה נכון.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, אתה לא יכול להפריע לי.

משה גפני: דולברג, אתה מכיר את הכללים בוועדת הכספים.

איתן ברושי: בגלל זה הוא התפרץ.

מכלוף מיקי זוהר: אם היית שומע אותי מדבר עד סוף דברי, היית מבין גם מה אני - - -

משה גפני: איתן ברושי נותן לך גיבוי, זה גם חלק מוועדת הכספים.

איתן ברושי: חלק מהכללים, חלק מהכללים.

משה גפני: זה לא חלק מהכללים.

איתן ברושי: ככה למדתי.

מכלוף מיקי זוהר: ההצעה שהבאנו, גם במסגרת הצעת חוק שהגשנו, גם באמצעות דיונים, זה שבאמת המדינה, שמתקצבת את תחום החינוך, בנושא המצ'ינג תתקצב את זה באופן שונה בין ערים מוחלשות באזורי הפריפריה לבין ערים באזור המרכז.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, שהמצ'ינג יהיה שונה באופן מהותי בהתאם למצב הסוציו-אקונומי של אותה רשות, ובהתאם לאיתנות הכלכלית שלה.

מכלוף מיקי זוהר: גם הצענו שהנושא הזה ייעשה גם באמצעות מצ'ינג, גם של המדינה, משרד האוצר, וגם אולי של משרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: כשאדוני מדבר על צמצום פערים בחברה, וראיתי שאמרת את הדברים באמת מדם לבך, הנושא הזה, כפי שאמרת, ובצדק, מתחיל מצמצום פערים בחברה בתחום החינוך והרווחה.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר שהשר אמון על נושא החינוך חייבים להוביל מהלך היסטורי לתקצוב שונה מבחינה דיפרנציאלית, מבחינת המצ'ינג בחינוך.

מכלוף מיקי זוהר: ועל כן אני קורא לאדוני בהזדמנות הזו, באמת ליישם את הרעיון.

מכלוף מיקי זוהר: דבר נוסף שרציתי לומר זה שאני חושב שחשוב שבבתי-הספר, לצד תכני יהדות שדיברנו עליהם קודם, להחיל תכני הסברה קצת יותר מוגברים על כל מה שקשור לצריכת סמים, במיוחד קלים, צריכת פורנו והימורים.

מכלוף מיקי זוהר: יש איזה סוגיה מאוד מאוד קשה בנוער הישראלי היום, שכמעט רובו נתקבל או בסמים קלים או בהימורים או בפורנו.

מכלוף מיקי זוהר: הדברים האלה בעצם הורסים את החברה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שהסברה מוגברת מגיל צעיר יכולה לייצר מניעה, כי אחר כך כשמתבגרים ומתעצבים זה הרבה יותר קשה.

מכלוף מיקי זוהר: אלו הם דברי.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יוסי יונה, ואחריו אחמד טיבי.

יוסי יונה: אדוני השר, דומה שכבר עלה בדעתך מה תהיינה השאלות שתישאל, ולכן הקדמת וציינת את המחויבות שלך בתחומים המרכזיים שמעסיקים, אני מתאר לעצמי, חלק גדול מחברי הכנסת.

יוסי יונה: ואתחיל בדברים גם שאכן אמרת בכנס שדרות, שני דברים אני רוצה לציין בדבריך: שבישראל של 2016 אין שוויון הזדמנויות, הפערים נוצרים כבר בכיתה א'.

יוסי יונה: ודבר נוסף שאמרת וחשוב לי לציין בפניך: הישענות על צדקה כדרך חיים נוגדת את היהדות.

יוסי יונה: ואלה דברים מאוד מאוד חשובים, דברי אלוהים חיים.

יוסי יונה: עכשיו, תראה, באמת הבעיה של שוויון הזדמנויות היא בעיה חמורה ביותר שניצבת לפתחה של מערכת החינוך.

יוסי יונה: ציינת את הדברים האלה ביחס לתעודת בגרות.

יוסי יונה: דרך אגב, יושב כאן יובל וורגן ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שהראו פערים גם אחד לשבע באשר לסטודנטים שלומדים בפקולטות ומחלקות יוקרתיות באוניברסיטה.

יוסי יונה: זאת אומרת, אם אנחנו חושבים על אשכולות 4-1, 10-7, אז ברוב המקרים, אם זה בממחשבים, במתמטיקה, בהנדסה, ועוד מקצועות שאחר כך באמת מה שנקרא הם מוטי הכנסה גבוהה, אנחנו רואים שהפריפריה בתת ייצוג חמור ביותר בפקולטות ובמקצועות הללו באוניברסיטה.

יוסי יונה: וזה למעשה מה שקורה, כשיש את הפערים בשלב נמוך יותר, הרי שהם הולכים ומשתקפים במקום אחר באוניברסיטה.

יוסי יונה: עכשיו, אנחנו יודעים גם, וחברי מיקי זוהר ציין את העניין הזה של החינוך הדיפרנציאלי, שהייתה אמורה להיות בחוק ההסדרים משהו כזה של חינוך דיפרנציאלי, וזה יצא מחוק ההסדרים.

יוסי יונה: אתה יכול להרחיב את דעתנו בנושא הזה?

יוסי יונה: שאני מתאר לעצמי, איזשהם חילוקי דעות בין משרדי הממשלה.

יוסי יונה: כי זה אכן יכול להיות.

יוסי יונה: אם אנחנו מתכוונים באמת ובתמים כדי לתת מזור לבעיה החמורה של שוויון הזדמנויות, חייבת להיות הקצאה דיפרנציאלית בתקציביה של הממשלה במערכת החינוך ובמערכות אחרות.

יוסי יונה: עכשיו, למה ציינתי גם את העניין של הצדקה, אדוני השר?

יוסי יונה: אנחנו יודעים שבחוק ההסדרים או חוק אחר, שאתה רוצה לקדם את העניין של הניהול העצמי של בתי-ספר.

יוסי יונה: עכשיו, אני חייב לומר לך, אדוני השר, אני לא יודע אם אתה יודע: זה אחד מהפתחים הגדולים ביותר להביא כספים של צדקה לתוך מערכת החינוך.

יוסי יונה: אם מחר אנחנו הולכים לראות את המנהלת או את המנהלת ככאלה שהם אחראים גם על התקציב של בית-הספר, ומעניקים לה או לו את הסמכויות לגייס כספים ממקורות כאלה ואחרים, הרי הכסף החיצוני הזה הולך לעשות הבדל מאוד מאוד גדול גם במה שאני מסכים עם מיקי זוהר, שהוא אומר עליך שאתה מדבר מדם לבך.

יוסי יונה: אבל דע לך, כי עכשיו דיברת גם אנגלית, אמרת שהאנגלית מאוד מאוד חשובה לנו, אז אתה מכיר את הביטוי הזה שאומר: It is not enough that you do the talk, do the walk, walk the walk.

יוסי יונה: ב-walk the walk, זאת אומרת, אנחנו רוצים שתהיה עקביות בין המחויבות, אני מאמין, האמיתית שלך לצמצום פערים בחינוך, לבין הרפורמות הללו, שחלקן – אני רוצה פשוט להתריע בפניך, אדוני, שהפתיחה הזאת של הניהול העצמי, והאפשרות למנהלות בתי-הספר לנהל עכשיו חשבונות בנק פרטיים של כל בית-ספר ובית-ספר, יכולה להיות הרת אסון בעניין הזה.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: ברור.

נפתלי בנט: אגב, רק שתדע, נדמה לי, ותקני אותי אם אני טועה, בניהול עצמי אנחנו מקצים לכל מנהל סכום לפי מספר התלמידים, ובפריפריה זה 200 שקלים, ובאזור המרכז זה 50.

איתן ברושי: מדובר על ניהול המשאבים ולא על גיוס משאבים.

יוסי יונה: זה גם.

איתן ברושי: בעיקר ניהול.

משה גפני: טוב, רבותי.

משה גפני: בבקשה, משפט אחרון.

נפתלי בנט: אבל בסדר, הערה חשובה.

יוסי יונה: עכשיו בעניין של ועדת ביטון.

יוסי יונה: הייתי מהראשונים שברך אותך על היוזמה הזאת, ואני רואה אותה כיוזמה ברוכה, באמת לכולנו, לכל אזרחיות ואזרחי ישראל.

יוסי יונה: אבל גם שם, אי-אפשר להתעלם מהעובדה, שאם אתה רוצה שאכן זה ייושם, נדרשים לכך משאבים גדולים.

יוסי יונה: והערה אחרונה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, ציינת גם את החשיבות הגדולה של החינוך בגיל הרך.

יוסי יונה: וציינתי בפניך לפני תחילתו של הדיון שהתקיים כאן בעניין של ילדים חולים, ואני מקווה שנוכל להתגבר על הבעיה שהתגלתה עד כה מטעמם של פקידי משרד האוצר, לממן את החינוך לילדים חולים בגיל 5-3, רק כדי להבטיח לפחות לשם שוויון בין ילד שהוא בריא לבין ילד שהוא חולה.

יוסי יונה: אני מקווה שתיענה - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת איתן ברושי.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

משה גפני: אחמד טיבי הוא הדובר של שבא, אז צריך להקשיב לו.

נפתלי בנט: יש לנו קשר מיוחד.

משה גפני: אה, באמת?

נפתלי בנט: הרגע ירדו לי שלושה מנדטים.

משה גפני: רגע, אני צריך לדבר אתך אחרי זה בארבע עיניים.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה אם זה בגלל הקיזוזים או - - -

אחמד טיבי: האיש עלה על הנקודה.

נפתלי בנט: ממש לא.

משה גפני: אחמד, בבקשה, אין לנו הרבה זמן.

משה גפני: בבקשה.

אחמד טיבי: עד עכשיו קיזזתי אותו רק פעם אחת.

מכלוף מיקי זוהר: זהו?

אחמד טיבי: כל הקדנציה.

מכלוף מיקי זוהר: לא יודע, כי ראיתי את מירי מפרגנת לך מעל – אמרתי זה רק בגלל הקיזוזים.

אחמד טיבי: העברתי לה כסף.

משה גפני: מיקי, אין לנו זמן.

אחמד טיבי: לזה רומז השר בנט.

איתן ברושי: חברים.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, המנכ"לית, תקציב משרד החינוך עומד על 50.861 מיליארד שקל, מתוכם חינוך התיישבותי הוא 3 מיליארד שקל, תמיכות בנושאי יהדות – 1.128 מיליארד שקלים, מעיין חינוך תורני – 1.13 מיליארד שקל.

אחמד טיבי: מתוך זה מה שנשאר אמור להתחלק לכלל האזרחים האחרים.

משה גפני: על זה לא חשבתי.

משה גפני: למה שלא תגיד ה-50 מיליארד שקל, מתוך זה מעיין החינוך התורני קיבל שמה - - -

אחמד טיבי: הדברים לא מכוונים אליך.

אחמד טיבי: תרגיע.

משה גפני: לא, זה בסדר, אני אתך.

אחמד טיבי: עכשיו, משרד החינוך הוא אחד המשרדים הגדולים מבחינת הממשק - - -

משה גפני: טיבי הוא חזק, תהיה ערני עכשיו.

אחמד טיבי: זה אחד המשרדים שיש לו את הממשק הכי גדול עם החברה הערבית.

אחמד טיבי: לכן אחד הנושאים המדאיגים, שהם שיח כמעט יום-יומי של כמעט כל בית, כל ישיבה, כל שיח, זה מה קורה בבתי-ספר במשרד החינוך, לטוב ולרע.

אחמד טיבי: ואז אנחנו באים לראות איך מתחלק התקציב, והפער האבסולוטי שקיים בין יהודים לערבים, למשל, אתן דוגמאות: קיים פער אבסולוטי בתקצוב שעות הלימוד של תלמידים ערבים לעומת תלמידים יהודים בכל מדדי הטיפוח ובכל שלבי בית הספר.

אחמד טיבי: הפער הוא 30% בחינוך היסודי בין יהודים לערבים, עולה ל-50% בחטיבות הביניים, מגיע, אדוני השר, ל-75% בתיכון פער.

אחמד טיבי: מעבר לזאת, יש היעדר דיפרנציאליות מספקת ברמות הטיפוח בחברה הערבית.

אחמד טיבי: וכנראה שהגורם המרכזי לכל זה הוא תקציב סלי התוספות.

נפתלי בנט: נכון.

אחמד טיבי: סלי תקציב אלה מהווים 30% מתקציב השעות הכולל.

אחמד טיבי: למרביתם לא קיים מנגנון תקצוב מוגדר לחלוטין.

אחמד טיבי: ולכן כאן הפער הוא בוטה.

אחמד טיבי: הוא כבר קיים כמה שנים, אנחנו מציינים אותו.

אחמד טיבי: זאת נקודה.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, בפגישה האחרונה אתך, אדוני השר, העלינו מספר נקודות, אני רוצה להעלות אותן בפומבי כאן – היה אתי חברי מסעוד גנאים, חבר הכנסת סעדי – לגבי נושא מינויים והעברות של מורים וקליטת מורים.

אחמד טיבי: אין כמעט יום שאנחנו, חברי הכנסת, לא מקבלים תלונות של מורות ומורים שסיימו סמינר למורים – סיימו – והם יושבים או יושבות בבית.

אחמד טיבי: אלפי מורים ערבים לא נקלטים במערכת.

אחמד טיבי: יש אבטלה.

אחמד טיבי: עכשיו, אחר כך יש טענות איך מתמנים המורים לגבי שיטת הניקוד, ואיך מתבצעת ההעברה מיישוב זה או אחר, מבית-ספר זה או אחר.

אחמד טיבי: יש טענה קשה, אדוני השר, על שיקולים לא עניינים, על פרוטקציות קוראים לזה, ואסטאת בערבית.

אחמד טיבי: זו המילה הכי מגונה כמעט בכל מה שקשור למשרד החינוך בהעברות ומינויים, גם של מורים בעיקר אבל גם של מנהלי בתי-ספר.

משה גפני: אבל זה לא רק אצל השר בנט, אמרת את זה גם אצל שרים קודמים.

אחמד טיבי: אה, לא, לא עכשיו בקדנציה של בנט.

נפתלי בנט: לא משנה, אבל הוא רוצה התמודדות עם הבעיה.

אחמד טיבי: זה שנים.

אחמד טיבי: נפגשתי עם כל שר חינוך, וכל פעם אנחנו מעלים את הנקודה זאת.

אחמד טיבי: מאתגרים את השר, הוא אומר: אטפל בזה.

אחמד טיבי: אני רוצה לומר: שי פירון, השר הקודם, התחיל וניסה.

אחמד טיבי: לא הצליח.

משה גפני: לא הצליח.

משה גפני: לכן בא בנט עכשיו.

אחמד טיבי: אומרים: יכול להיות שבנט, היי-טק ותחכום וכדומה, והמאמץ שהוא משקיע בעמונה, אולי ישקיע בתיקון הנושא הזה.

נפתלי בנט: אולי נביא כמה מורים ללמד בעמונה.

אחמד טיבי: לא, היא תפורק.

אחמד טיבי: אבל יש בתי-ספר בתוך מדינת ישראל שלא יפורקו, בתי-ספר של יהודים.

אחמד טיבי: למשל, למה שמורים ומורות ערביים לא ייקלטו בבתי-ספר יהודיים, לאו דווקא בנושא השפה הערבית –מתמטיקה, ביולוגיה, אנגלית?

אחמד טיבי: יש מקרים של הצלחה.

אחמד טיבי: יש מקרים של הצלחה.

אחמד טיבי: שם יש דרישה, אצל יהודים, בתי-ספר יהודים, יש דרישה לקליטת מורים, אצל ערבים יש אבטלה.

אחמד טיבי: זאת אחת ההצעות.

אחמד טיבי: יש הצעות אחרות לגבי שיטות אובייקטיביות והוגנות גם במינוי וגם בהעברות.

משה גפני: תודה, אחמד.

אחמד טיבי: לא סיימתי.

אחמד טיבי: לא סיימתי.

משה גפני: הוא לא יענה, בגלל ש - - -

אחמד טיבי: הוא יענה, הוא יענה.

משה גפני: לא, בסדר, אז רק תקצר.

משה גפני: אפילו אני הבנתי מה אמרת.

אחמד טיבי: עכשיו, לגבי מורים בנגב, אדוני, והטבות מס, יש תלונה שמורים שמועברים לנגב, אני חושב שחשוב ללמד בפריפריה - - -

משה גפני: הסתדר הדבר הזה עם - - -

אחמד טיבי: לא, לאחרונה יש נקודה שלא הסתדרה.

אחמד טיבי: גם דיברתי עם השר לאחרונה, גם עם המנכ"לית, הנושא לא הסתדר.

אחמד טיבי: עכשיו, הנקודה של שיעור הערבים בהשכלה גבוהה, בסגל בהשכלה גבוהה, ושיעור המרצים זה 2% פלוס מינוס, גם שם וגם שם, גם בין המרצים וגם חברי סגל.

אחמד טיבי: זה שיעור נמוך, הוא אפילו נמוך יותר, אני לא יודע, מאשר עובדים ערבים בכנסת.

אחמד טיבי: זה מביך, גם שם וגם פה.

אחמד טיבי: והנקודה השנייה זה נשירה וזכאות.

אחמד טיבי: בג'סר א-זרקא, וזה אב טיפוס של משהו נקודתי שמצריך טיפול, הצענו את זה לך, 15%-14% שיעור זכאות בג'סר א-זרקא, הנמוך ביותר בארץ.

אחמד טיבי: יש לעשות מאמץ יתר, טיפול נקודתי בג'סר א-זרקא.

אחמד טיבי: ואני מסכים אתך לגבי מצוינות, ומבחני מתמטיקה חמש יחידות, אני חושב שזה חשוב.

אחמד טיבי: חשוב להפיץ את בכמה מקומות.

אחמד טיבי: יש יישובים ערבים שהמצב שלהם הוא טוב, עדיין רוב היישובים הערבים, השיעור נמוך מהמצופה בנושא לימוד של חמש יחידות, וככל שניתנת האפשרות כך טוב יותר.

אחמד טיבי: אגב, אני רוצה לציין שבית-ג'ן וכאוכב אבו אל-היג'א הם מקום ראשון בזכאות לבגרות בכלל הארץ, בכלל הארץ, ומגיעה להם מילה טובה.

משה גפני: תודה.

אחמד טיבי: ואסיים בזה.

אחמד טיבי: אני גם רוצה לשאול, אדוני, מה החלק של משרד החינוך ואתם שם בנושא תוכנית החומש 922?

אחמד טיבי: מה כן נמצא?

אחמד טיבי: מה לא נמצא?

אחמד טיבי: מה לגבי התקציב הלא פורמלי של 130,000,000 שקל?

אחמד טיבי: ומה לגבי ההחלטה ב-19 ביוני, החלטה 1560, שקבעה יעדים בתחום החינוך בקרב המיעוטים?

אחמד טיבי: ההחלטה נדמה לי לא תוקצבה.

אחמד טיבי: ואני רוצה להודות למרכז מוסאוא על הנתונים שסיפק לי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איתן ברושי.

איתן ברושי: אדוני השר, גברתי המנכ"לית - - -

משה גפני: אני אבל חייב לציין שאנחנו מעבירים פה הרבה כסף של משרד החינוך, הרבה כסף למגזר הערבי, ולאחמד טיבי יש בזה חלק, וגם לחברים האחרים.

משה גפני: הרבה.

נפתלי בנט: האמת, שבגלל החשיבות, אם תרשה לי דקה.

איתן ברושי: לא, משפט אחד.

נפתלי בנט: בסדר גמור.

איתן ברושי: אני רוצה לשאול אותך, בגלל מגבלות הזמן, על סל לאור.

איתן ברושי: האם בתקציב הנוכחי יהיה עדכון של הסל לפנימיות ולכפרי הנוער?

איתן ברושי: ואם לא, האם תקים ועדה חדשה?

איתן ברושי: אני רוצה לומר: חינוך התיישבותי, שהוא קרוב גם אליך, הוא לא רק ההתיישבות, הוא גם כפרי נוער, לומדים בו גם מהמגזר הערבי, וגם קליטת עלייה וגם אולפניות.

איתן ברושי: ולכן הוא הפך להיות במידה רבה כור ההיתוך של החברה, ולא רק העתודה של ההתיישבות, שאתה כל כך נאבק עליה – על ההתיישבות, התכוונתי.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שבתחום הערכים, בזמנו שוחחנו על כך שתחזיר את השירות הלאומי.

איתן ברושי: היה מקובל שילדים בי', י"א, יוצאים למשימות של שירות לאומי, שקשורות בחקלאות, בעבודה ובהכרה ואהבת הארץ.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד שאני מסכים אתך, אבל אני חושב שצריך להמשיך לומר שהגיל הרך זה כישלון וטעות שהוא הועבר למשרד הרווחה.

איתן ברושי: כשהיית בכלכלה זה לא יצא, וכשהיית בחינוך זה לא הושלם, ועכשיו יש פה בכייה לדורות.

איתן ברושי: אני חושב שצריך להמשיך לומר שזה לא בסדר.

איתן ברושי: אני רוצה לשאול אותך ואת המנכ"לית: האם הוסדרו שאלות השכר של המורים?

איתן ברושי: המורים מקבלים שכר נמוך, ולאחרונה גם שמענו שלא בזמן.

איתן ברושי: ואני חושב שזה לא מעודד למקצוע כל כך חשוב כמו ההוראה.

איתן ברושי: עוד שתי נקודות.

איתן ברושי: אני חושב שחשוב מאוד לחזק את החינוך הבלתי פורמלי, ואתה יודע שלא פעם דיברתי אתך על עבודה מועדפת בחינוך.

איתן ברושי: אני חושב שתקציב החינוך, שהוא השני בגודלו אחרי תקציב הביטחון, יכול לאפשר עבודה מועדפת בחינוך בלי להיות תלוי בביטוח הלאומי.

איתן ברושי: מדובר פה 25-20 מיליון שקלים, שיכולים להעסיק אלפי בוגרי צה"ל בחינוך הבלתי פורמלי, ולא להיות תלוי בביטוח הלאומי.

איתן ברושי: מדובר על עבודה לפרק זמן של בין חצי שנה לתשעה חודשים אחרי השירות הצבאי.

איתן ברושי: יש המון בוגרי צבא שבאים עם רקע ורצון לעסוק בחינוך, חלקם גם יישאר לאחר מכן בחינוך.

איתן ברושי: לכן אני מבקש ממך לסיכום שני דברים: אחד, שתחזק את המעמד של החינוך ההתיישבותי, ושוחחתי אתך על זה יותר מפעם אחת, גם עם המנכ"לית; ושתיים, שבוא נעשה עבודה מועדפת בחינוך, על בסיס העיקרון של העבודה המועדפת ליוצאי צה"ל.

איתן ברושי: השר, זה כלום, זה בשבילך גרושים, לחינוך זה תרומה ענקית.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יוסף ג'בארין, ואחריו – פרופ' טרכטנברג.

יוסף ג'בארין: כן, כבוד השר, המנכ"לית, נקודות מרכזיות, ואגיד את זה מהר.

יוסף ג'בארין: קודם כול, שני נושאים כלליים.

יוסף ג'בארין: הנושא הראשון, אני רואה שבתקציב יש דחייה לחמש שנים של יום חינוך ארוך, זה ליישום חוק חינוך ארוך.

יוסף ג'בארין: האמת היא צר לי, זה מ-97' מאריכים אותו כמעט שש פעמים, ועכשיו בכלל לחמש שנים.

יוסף ג'בארין: אני חושב שיש כאן בעיה אפילו חוקתית: מה זה שמחוקקים חוק ודוחים אותו כמעט עד נצח?

יוסף ג'בארין: זה בעצם מבטלים חוק שנחקק.

יוסף ג'בארין: כולם יודעים שזה חוק שמקדם שוויוניות, כבוד יושב-ראש הוועדה.

משה גפני: כן.

יוסף ג'בארין: אני מתייחס לדחיית היישום המלא של יום חינוך ארוך לעוד חמש שנים.

יוסף ג'בארין: אתה, כמי שמדבר גם על קידום האוכלוסיות המוחלשות, אז זה החוק.

יוסף ג'בארין: זה החוק שהיה אמור בעצם לקדם שוויוניות, וצר לי אם נאשר בוועדה הזו עוד פעם דחייה לחמש שנים.

יוסף ג'בארין: זה הנושא הכללי הראשון.

יוסף ג'בארין: הנושא הכללי השני: דיברת על בגרויות איכותיות, שאפשר להגיע לאוניברסיטה.

יוסף ג'בארין: אבל אתה יודע שהיום אחד החסמים המרכזיים לקבוצות המוחלשות זה הפסיכומטרי.

יוסף ג'בארין: וזה 50%, בחלק מהפקולטות זה אפילו 70%.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שהגיע הזמן לקחת גם את הפסיכומטרי ברצינות, ולהכניס אותו אל תוך מערכת החינוך, אחרת כל מה שנשאר במערכת החינוך לא יציל את התלמידים הללו.

יוסף ג'בארין: לגבי החינוך הדיפרנציאלי – עד היום אין תוכנית - - -

אחמד טיבי: אני יוצא לנשיאות, הוא יענה לכם.

יוסף ג'בארין: נייצג אותך בכבוד.

משה גפני: כן, רק אין לנו זמן.

משה גפני: אתה רוצה שהשר ישיב, אבל לא יהיה זמן.

יוסף ג'בארין: כן, מה יותר קצר מזה?

משה גפני: לא, לא, בסדר.

יוסף ג'בארין: בחינוך הדיפרנציאלי עד היום אין תוכנית לתקצוב דיפרנציאלי בחטיבה העליונה, למרות הפערים המאוד משמעותיים שם.

יוסף ג'בארין: אז אני מקווה שנשמע בשורות לעניין הזה.

יוסף ג'בארין: לגבי בניית כיתות לימוד – אנחנו כל שנה מדברים על אלפי כיתות לימוד חסרות בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: אתם מדברים על 17,000 כיתות חדשות בתקציב.

יוסף ג'בארין: אז אם יושקע מזה רק מה שמגיע לציבור הערבי בבחינת השיעור הכללי שלהם, זה יפתור לנו את הבעיה.

יוסף ג'בארין: אז אני מקווה שבשנה הבאה לא נחזור לסיפור הזה עוד פעם ובאמת יהיה תקציב.

יוסף ג'בארין: רק נושא מרכזי בעניין השפה הערבית, כבוד השר.

יוסף ג'בארין: זה נושא שמאוד מדאיג אותי.

יוסף ג'בארין: המשרד שלך לא מתייחס בכבוד לשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: הדבר הכי פשוט שאני מצפה ממשרד החינוך, אני כבר מעלה את זה מהשנה הקודמת – בגרות בשפה הערבית, שאנשים יקבלו את תעודת הבגרות שלהם בשפה הערבית.

יוסף ג'בארין: אני צריך עכשיו לקבל כל מיני פניות על אוניברסיטאות בירדן וברשות הפלסטינית, שמבקשות נוטריון, ומבקשות אישור של משרד החוץ וכדומה.

יוסף ג'בארין: הגיע הזמן שתעודת הבגרות תהיה בשפה הערבית.

<מיכל כהן: התעודה עצמה תתורגם לערבית?

יוסף ג'בארין: שתעודת הבגרות, כן.

יוסף ג'בארין: מה זה כל כך מורכב?

יוסף ג'בארין: אני לא רוצה להזכיר את זה שוב בישיבות הללו.

יוסף ג'בארין: כבר נמאס להזכיר את זה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: והדבר השני בעניין הזה של השפה הערבית.

יוסף ג'בארין: מיכל, באמת, לא רוצה לחזור לסיפור הזה, אנשים נתקלים בבעיות באוניברסיטאות, הגיע הזמן.

יוסי יונה: רק המסמך.

יוסף ג'בארין: כן, כן, המסמך.

נפתלי בנט: המסמך, התעודה עצמה?

יוסף ג'בארין: כן, כן, התעודה.

נפתלי בנט: נבדוק.

נפתלי בנט: אני לא זוכר ששמעתי את זה, אבל בסדר.

משה גפני: והקשבתי למה שהשר והמנכ"לית דיברו, הם אמרו שהם בודקים את זה.

משה גפני: הקשבתי להם, הם לא ראו.

נפתלי בנט: זו נקודה טובה.

משה גפני: תודה רבה.

יוסף ג'בארין: הנקודה האחרונה בעניין השפה – הרבה מחומרי הלימוד, גם של חוזר המנכ"ל, וגם של נושאים מהותיים, גם בנושא של אלימות, בנושא של טיפול תלמידים במצוקה, עדיין מופיעים רק בעברית, אחרי שנה ושנה וחצי.

יוסף ג'בארין: יש תרגומים אבל הם חלקיים.

מסעוד גנאים: יש תרגומים.

יוסף ג'בארין: יש תרגומים, אני יודע, אבל הם חלקיים.

יוסף ג'בארין: הגיע הזמן שזה יהיה בו זמנית.

<מיכל כהן: עובדים על זה.

יוסף ג'בארין: לא צריך לחכות שנתיים לתרגם, צריך להקים מערך תרגום מקצועי שידאג לדברים הללו.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מנו, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: כן, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, קודם כול ברכות על העשייה המאומצת בתחומים מרכזיים בחינוך בישראל.

מנואל טרכטנברג: לגבי הגיל הרך, שציינת בתחילת דבריך, אנחנו בקשר זה זמן רב על הנושא הזה, ואכן קידמת.

מנואל טרכטנברג: אבל אני רוצה לציין שני דברים: האחד הוא שעדיין אנחנו צריכים להמשיך ולדחוף את העניין של הקמת המועצה לגיל הרך במשרד החינוך, שתיקח אחריות כוללת על התחום הזה.

מנואל טרכטנברג: הצורך בזה היה תמיד קיים.

מנואל טרכטנברג: אני חושב שהוא ביתר שאת כיום, שהמעונות עברו למשרד אחר.

מנואל טרכטנברג: לא צריך להרפות, כי בלא מועצה כזאת, מקצועית, שתדע לגבש תוכנית רב-שנתית על כל ההיבטים של הגיל הרך, הנושא הזה תמיד יהיה לא מטופל נכון.

מנואל טרכטנברג: הדבר השני שאני רוצה לציין זה עניין של החינוך הטכנולוגי.

מנואל טרכטנברג: החינוך הטכנולוגי במדינת ישראל, על כל הרצף, מבתי-הספר ועד מה שקורה לאחר התיכון, הוא נושא בעייתי מאוד, שפוגע במחצית מתוך כל מחזור גיל שלא הולך להשכלה גבוהה.

מנואל טרכטנברג: מדינת ישראל מפקירה את המחצית הזאת, וזה פוגע בפריון ופוגע בעצמה בהשתלבות בכוח אדם בעבודה איכותית.

מנואל טרכטנברג: זה חייב להתחיל בבתי-הספר.

מנואל טרכטנברג: ויש הצעה קונקרטית על השולחן, העניין הזה של בתי-הספר או התוכניות המדגימות, כלומר בתי-הספר המדגימים בתחום הזה.

מנואל טרכטנברג: זה לא תקציב גדול, צריך לתת גז בעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: בקיצור רב, צריך להרים את קרנו של החינוך הטכנולוגי בבתי-הספר היוקרתיים, כדי שלא נדבר עוד על הסללה אלא להיפך, שהילדים שלנו יידעו שחינוך טכנולוגי זה לא מילה גסה, אלא שזה פתח לתעסוקה איכותית.

אראל מרגלית: נגיד רכבים אוטונומיים במקום מוסכניקים.

מנואל טרכטנברג: בדיוק.

מנואל טרכטנברג: לדוגמה.

משה גפני: מנו, אני רוצה שהוא ישיב.

מנואל טרכטנברג: כן, כן.

מנואל טרכטנברג: עכשיו, ציינת בצדק את הדגש ששמת על חינוך מיוחד.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לספר לך שיש עמותה שקוראים לה עמותת "צעד קדימה", שהם היחידים שמכשירים מורים לילדים עם שיתוק מוחין קשה.

מנואל טרכטנברג: ורק לסבר את האוזן, תראה לפעמים איך על פרוטות הדברים האלה נופלים.

מנואל טרכטנברג: העמותה הזאת כיום מתוקצבת שב-300,000 שקל – 300,000 שקל.

מנואל טרכטנברג: צריך 1,800,000, כמו שהיה פעם.

מנואל טרכטנברג: זה יעשה הבדל ענק – ענק – לילדים עם שיתוק מוחין קשה, שזה בעצם הכי קשה שאפשר להעלות שאפשר להעלות על הדעת.

משה גפני: תודה.

מנואל טרכטנברג: דיברת על תנועות הנוער.

מנואל טרכטנברג: יש גם בוגרים בתנועות הנוער, שהם עובדים בחינוך בפריפריה.

מנואל טרכטנברג: יש את תקנת המחנכים.

מנואל טרכטנברג: תקנת המחנכים הייתה מתוקצבת ב-18,000,000 שקל, זה ירד ל-7,000,000 שקל.

מנואל טרכטנברג: זה פרוטות, והדברים האלה עושים הבדל גדול.

מנואל טרכטנברג: לתשומת לבך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מסעוד גנאים, משפט, אחרת הוא לא משיב.

מסעוד גנאים: משפט אחד?

משה גפני: כן, משפט.

משה גפני: אפצה אותך אצל שר השיכון.

משה גפני: הוא הולך.

משה גפני: המזכירה שלו הורגת אותי.

מסעוד גנאים: אני רוצה לברך את שר החינוך.

יוסף ג'בארין: אנחנו מעדיפים חינוך.

<קריאה: אם אתה רוצה לברך, אז זה בסדר.

יוסף ג'בארין: ראית?

מסעוד גנאים: ולהאריך בברכה גם.

מסעוד גנאים: אני רוצה לברך את שר החינוך והמנכ"לית.

משה גפני: זה הולך לקחת הרבה זמן.

מסעוד גנאים: חברי, האמת, דיברו רוב הדברים שרציתי לדבר, דיברו עליהם והעלו אותם.

מסעוד גנאים: אני רוצה שתי נקודות: נקודה ראשונה, בקשר להחלטה 922, החלק של משרד החינוך.

מסעוד גנאים: שמענו 2 מיליארד, 3 מיליארד, 2.5.

מסעוד גנאים: אנחנו עדיין לא יודעים מה הסכום ואיך זה יתבצע, איך זה יתבטא בתוכנית הזו.

<מיכל כהן: בתוכנית של "אתגרים"?

<מיכל כהן: של 922?

<מיכל כהן: אוקיי.

מסעוד גנאים: אני מדבר על תוכנית 922 לכל החברה הערבית.

מסעוד גנאים: איך משתלב משרד החינוך ותקציב החינוך בתוכנית הזאת?

יוסף ג'בארין: בהחלטה יש פרק של משרד החינוך.

מסעוד גנאים: זה שניים, אני מבין שהשר רוצה להעמיק את העניין של התודעה היהודית, הערכים היהודיים, ההיסטוריה היהודית לתלמידים היהודים.

מסעוד גנאים: שאלתי: מה לגבי הילדים הערבים?

משה גפני: טוב, הוא ישיב על זה.

מסעוד גנאים: מערכת החינוך היא מערכת שיש בה שוני, היא מגוונת.

מסעוד גנאים: יש בה הערבים, הלאום שלהם ערבי, הדת שלהם מוסלמית או נוצרית.

מסעוד גנאים: האם משרד החינוך נותן גם מענה להם בקשר להעמקת הערכים שלהם, עולם הערכים שלהם, וההיסטוריה גם שלהם?

משה גפני: טוב.

מסעוד גנאים: בסוף, מערכת החינוך אמורה להיות המנוף לשינוי.

מסעוד גנאים: החברה הישראלית מלאה בפערים.

מסעוד גנאים: הפער בין התלמידים הערבים ליהודים – כולנו מכירים אותו.

מסעוד גנאים: מה עושה באמת משרד החינוך כדי שנראה מערכת חינוך לפחות שוויונית וצודקת?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יושב-ראש השלטון המקומי, משפט.

משה גפני: הוא הולך.

<חיים ביבס: אגיד בקצרה.

משה גפני: משפט.

משה גפני: לא בקצרה, משפט.

<חיים ביבס: יש לנו שיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך, בכך הצלחנו להשיג תקציבים.

משה גפני: הוא אמר את זה קודם, לפני שהיית.

<חיים ביבס: התקשוב לא כולל תוכנית עבודה, ואני חושב שכן צריך, אחרת זה ירד לטמיון.

<חיים ביבס: והדבר הנוסף, יום חינוך ארוך חייב להיכנס בדיפרנציאליות לתוך הרשויות.

<חיים ביבס: והדבר האחרון, שהדיפרנציאליות היא עמוקה, ככל שהיא תתאחר, המשמעות שלה היא שתהיה פה מערכת אחת פרטית ומערכת אחת ציבורית, כי לאט-לאט זה הופך להיות פרטי.

משה גפני: תודה.

<חיים ביבס: רוב ההורים מביאים את הכסף בערים הגדולות והבינוניות, ופחות בערים הקטנות, שמקבלות את רוב הכסף.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אראל, משפט, ממש משפט.

אראל מרגלית: משפט עם שני נושאים.

משה גפני: לא שני נושאים.

אראל מרגלית: לא, לא, משפט.

משה גפני: הוא פשוט לא יענה, זה הכול.

אראל מרגלית: זה משפט מורכב, שיש לו שני חלקים.

משה גפני: נו, בסדר.

אראל מרגלית: וכבר היה משפט הקדמה בזכותך.

אראל מרגלית: שני דברים: אני מבין שכל התקצוב הדיפרנציאלי, גם בעקבות ההתנגדות של חלק מהרשויות, ירד.

אראל מרגלית: איזה אסטרטגיה חלופית נותנים?

אראל מרגלית: וועדת ביטון, שהייתה ועדה מאוד מבורכת, ודיברו על תקציבים – איפה הם?

אראל מרגלית: פשוט לא ראינו אותם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

משה גפני: אם תרצי להוסיף, בשמחה רבה.

משה גפני: אני רק רוצה להגיד, שלא תהיה שתיקה כהודאה: אין פה מי שייצג את החינוך החרדי, את המוכשר, את המוכר שאינו רשמי לסוגיו השונים.

משה גפני: שלא יובן מהעניין הזה שהכול בסדר.

משה גפני: לא, באמת, עוד מישהו יכול להגיד לי: תשמע, ישבת פה עם השר והמנכ"לית, לא אמרת מילה.

משה גפני: אין זמן, אני לא הולך להגיד על זה.

משה גפני: אבל יש חלק שסובלים סבל רב.

משה גפני: באמת, יש את זה גם בדוח שהגיש הממ"מ.

משה גפני: יש בעיות קשות.

משה גפני: זה ששתקתי, לא אומר שהודיתי שהכול בסדר.

משה גפני: יש שיפור, אין פתרון עדיין.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

נפתלי בנט: טוב, תודה רבה.

נפתלי בנט: קודם כול - - -

משה גפני: מעניין בוועדת הכספים, אל תגיד שלא.

נפתלי בנט: לא רק מעניין, זה אפילו במידה מסוימת מרגש לראות את רמת האכפתיות והיעדר הפוליטיזציה.

נפתלי בנט: באמת, לא היה פה משחקים, בוודאי לא בקבוצה שנמצאת פה, אלא באמת דברים שאכפת.

נפתלי בנט: אני חושב שהנקודה הראשונה שאני רוצה להציג זה סוגיית המגזר הערבי, כי זה בנפשי, זה בנפשנו.

נפתלי בנט: המטרה היא להרים ולאפשר לציבור הערבי להיכנס לכלכלה הישראלית, לחברה הישראלית, עם כלים טובים.

נפתלי בנט: פה אני פשוט חייב לדווח שאני נורא אופטימי.

נפתלי בנט: הכיוון הוא טוב.

נפתלי בנט: הדרך מאוד ארוכה, אבל הכיוון הוא טוב.

נפתלי בנט: קודם כול, נתחיל במבחן התוצאה.

נפתלי בנט: במגזר הערבי אנחנו נמצאים בצמצום פערים.

נפתלי בנט: למשל, במבחן האחרון באנגלית בכיתה ה', פער שעמד בין דוברי הערבית לדוברי העברית על 22 נקודות לטובת דוברי העברית, צומצם לכדי 6 נקודות, כשאני חייב לומר, באופן כללי כל הצמצום לא כרוך בירידה אצל היהודים אלא פשוט בעלייה ולעיתים זינוק בציבור הערבי.

נפתלי בנט: אנחנו צריכים לראות אבל שזה יציב, שזה לא אירוע חד-פעמי.

נפתלי בנט: עכשיו, הפעולות הכלליות.

נפתלי בנט: אני מדבר גם על החינוך וגם על השכלה גבוהה.

נפתלי בנט: ברשותכם, אדווח לכם, אני חושב שעוד לא פרסמנו את זה, אבל מיניתי לוות"ת את פרופ' מונא מארון, שהיא כמובן מהמגזר.

נפתלי בנט: זו אחת משישה אנשים בוות"ת, שחולשת על כמעט 11 מיליארד שקלים.

נפתלי בנט: וזאת אמירה.

נפתלי בנט: ולא בכדי.

נפתלי בנט: היא מעוספיא, פרופסור לפסיכולוגיה, צעירה, אנרגטית ומוכשרת בצורה בלתי רגילה.

נפתלי בנט: זה מזמן כבר לא סוד, רמת המחויבות שלי לעולם הזה.

נפתלי בנט: ואגיד עוד דבר: הוספנו בתקציב החומש תוספת של חצי מיליארד שקלים להשכלה גבוהה למגזר הערבי.

נפתלי בנט: אני מסכים עם כל מה שאמרתם עכשיו במערכת החינוך גופא.

נפתלי בנט: התקצוב הדיפרנציאלי – חבר הכנסת מרגלית, לא היית בקטע הזה – כשמדברים על אי יישום התקצוב הדיפרנציאלי זה חצי נכון, כי בכל הצד התוספתי אנחנו מיישמים בצורה מלאה תקצוב דיפרנציאלי, אנחנו כבר כמעט בשני שליש יישום.

נפתלי בנט: אז מול הציבור הערבי לעיתים אנחנו מגיעים עד לכדי פי שישה לילד ערבי מאשר לילד יהודי במרכיב התוספתי, לא בבסיס.

נפתלי בנט: זה לא מבוטל.

נפתלי בנט: זאת אומרת, לזה נגיע בהשלמת הדבר.

נפתלי בנט: דבר שני, אנחנו מממשים עכשיו בחטיבה וביסודי תקצוב דיפרנציאלי.

נפתלי בנט: ושוב, המגזר שהכי נהנה מזה – לצערי, במירכאות, הוא נהנה מזה כי הוא נמצא בשלושת העשירונים התחתונים – זה המגזר הערבי.

נפתלי בנט: אני מייחל ליום שכבר לא תיהנו שכבר לא תיהנו מתקצוב דיפרנציאלי, כי המגזר לא יהיה שמה.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: לגבי הנושא של מורשת – כמו שאני מקדם מורשת ישראל, תרבות יהודית ישראלית ליהודים, אנחנו גם מקדמים תרבות ומורשת ערבית לערבים.

נפתלי בנט: ביסודי והחטיבה יש שעתיים מכיתה ב' ועד ט' מורשת תרבות ודת.

נפתלי בנט: בחטיבה עליונה הוספנו יחידת לימוד חובה לבגרות.

נפתלי בנט: עכשיו, באופן כללי הבגרות מקרינה - - -

מסעוד גנאים: אבל עדיין אין מפמ"ר לעניין דת, למרות אלפי התלמידים שניגשים לבגרות.

נפתלי בנט: אבדוק.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: תמרוץ לקבלת מורים ערבים – תראו, אגיד את האמת, מה קורה בנושא.

נפתלי בנט: דיברתם על מורים ערבים במערכת החינוך היהודית.

נפתלי בנט: יש לנו מכניקה לדבר הזה, זה לא הולך בקלות.

נפתלי בנט: אני אומר לכם את האמת, יש עדיין את הבעיות הידועות, ולעיתים דעות קדומות.

נפתלי בנט: זה לא הצלחה מסחררת.

נפתלי בנט: הכנסנו תמרוץ משמעותי כלכלי לעניין הזה.

נפתלי בנט: זה מתקיים, אבל לא בהמראה.

נפתלי בנט: זאת האמת.

נפתלי בנט: ננסה, אני לא יודע להבטיח את העניין הזה.

יוסף ג'בארין: כבוד השר, צריך לפגוש אותנו יותר בעניינים הללו.

יוסף ג'בארין: לא הקדשת מספיק זמן בשנה האחרונה לפגישות עבודה בנושאים הללו.

נפתלי בנט: בסדר גמור.

נפתלי בנט: אני גם באמת מסכים, המרכיב שהכי מצמצם איבה, דעות קדומות, זה מפגשים, זה בני-אדם, בסוף בני-אדם מול בני-אדם.

נפתלי בנט: גם הכשרת מורים, תקצבנו ב-65,000,000 שקלים לנושא הזה.

נפתלי בנט: חבר הכנסת טיבי שלא נמצא פה, דיבר על סוגיית השיבוצים.

נפתלי בנט: תראו, גם, אשים את הדברים על השולחן.

נפתלי בנט: אנחנו עושים את זה בצורה מקצועית, ולא נותנים למנהל לשבץ באופן עצמאי במגזר, מתוך רצון של המגזר בעניין הזה, כי ראינו בעבר שאם נותנים אז יש הרבה פעמים שיבוצים על בסיס פרוטקציות וחמולות.

נפתלי בנט: ורק מעניין אותי שיהיה את המורה המתאים ביותר לתלמיד.

נפתלי בנט: וגם אם כועסים עלי, אספוג את הכעס, כי אני רוצה שיהיה מורה טוב לתלמיד, ולא מורה מקורב למנהל או בחמולה הנכונה.

נפתלי בנט: זה יוצר הרבה חיכוכים, אבל אני חושב שאנחנו כבר במסילה טובה.

נפתלי בנט: דבר אחרון, הכנסנו, עכשיו אנחנו כבר בשנה השנייה, בעברית על הרצף.

נפתלי בנט: אני לא יכול להפריז בחשיבות.

נפתלי בנט: מקום המדינה ועד שנה שעברה ילדים במגזר הערבי החלו ללמוד עברית רק בכיתה ג'.

נפתלי בנט: ולכן הרבה ערבים לא יודעים עברית.

נפתלי בנט: הם לא יקבלו עבודה אם הם לא יודעים עברית, הם לא ייכנסו לשירות המדינה אם לא יודעים עברית.

נפתלי בנט: ולכן הקדמנו את זה לגן חובה בפעם הראשונה מקום המדינה.

איתן ברושי: אפילו במכללות יש קשיים.

נפתלי בנט: נכון.

נפתלי בנט: זה סיפור.

נפתלי בנט: עכשיו, הפעולות האלה – זה במימוש כמעט מלא או מלא הייתי אומר, אבל את התוצאות נראה, בעזרת השם, באוניברסיטאות.

נפתלי בנט: ותוכנית "אתגרים" – 130,000,000 שקלים לבלתי פורמלי.

נפתלי בנט: אני רוצה לראות תנועות נוער, וראיתי בעיניים, ומתנ"סים, ומה קורה בשעות אחר הצהריים, פלוס הגדלה במסגרת החלטה 922 של 50,000,000 שקלים בבסיס התקציב.

נפתלי בנט: עד כאן במגזר הערבי.

נפתלי בנט: אני יכול לדווח, שלפחות פה בפעם הראשונה מזה שנים, אפשר לומר שהמגמה היא חיובית, ואני אופטימי.

נפתלי בנט: אני אופטימי ומתכוון להמשיך.

איתן ברושי: רואים את זה.

נפתלי בנט: חבר הכנסת מיקי זוהר, קודם כול דיברת דברי טעם מאוד.

נפתלי בנט: לגבי הנושא של מצ'ינג לרשויות החלשות, הרי נוצר פה אבסורד, שרשות חלשה לעיתים לתרום למצ'ינג, ואז היא לא מקבלת כלום.

נפתלי בנט: בכל התוכניות שיזמנו, כל התוכניות התוספתיות, יש את זה.

נפתלי בנט: אני מודה שבתוכניות ליבתיות יותר, עוד לא הצלחנו לממש את זה ואנחנו עובדים על זה.

נפתלי בנט: אתה צודק באלף אחוז, זה פשוט עיוות.

נפתלי בנט: ולכן כל דבר שאני עושה, למשל תוכנית הצפון עכשיו, היא נטולת מצ'ינג בגלל זה.

נפתלי בנט: הנושא השני שדיברת, בפרט אתרי פורנו וכאלה, אני לא יכול להפריז באירוע הזה, בנזקים של האירוע הזה, עד כדי אובדנות ורגשות אשם – דברים שאנחנו בכלל לא מתחילים להבין.

נפתלי בנט: אנחנו בהליכי התמודדות, אבל הדרך עוד ארוכה, ואנחנו פועלים.

נפתלי בנט: טוב, אדבר ממש טלגרפית, אז דקה.

נפתלי בנט: תקצוב דיפרנציאלי – דיברתי על זה.

נפתלי בנט: ועדת ביטון – גם אראל דיבר על זה וגם יוסי יונה.

נפתלי בנט: חברים, 95% מבחינתי מהנושא של ביטון לא קשור בתקציבים, אלא שינוי התכנים שלומדים.

נפתלי בנט: עכשיו, רוצים בכוח שנוציא מאות מיליוני שקלים?

נפתלי בנט: אין לי על מה, אני לא הולך להוציא סתם.

נפתלי בנט: בואו, אני יודע שהם ננעלו על זה, וזה נורא פופולרי להגיד: לא הקציתם כסף, אבל הדבר העיקרי שילמדו את התכנים הנכונים.

נפתלי בנט: מה לעשות, זה לא עולה הרבה כסף, לשנות תכנים.

נפתלי בנט: אז זאת האמת.

נפתלי בנט: האמת היא שעיקר ועדת ביטון זה שינוי התכנים במערכת החינוך.

נפתלי בנט: והמיעוט זה פעולות, ואת הפעולות אנחנו עושים.

נפתלי בנט: והקצינו 30,000,000.

נפתלי בנט: מי שחושב שיהיה מיליארדים – לא יהיה, כי לא צריך.

נפתלי בנט: אני לא הולך, בשביל להרשים מישהו, להוציא מיליארדים כשלא צריך.

נפתלי בנט: מה לעשות, זה לא הגיוני.

נפתלי בנט: ואני יודע שזה בהמלצות, אבל אני לא מקבל את כל ההמלצות.

נפתלי בנט: אני מקבל המלצות שבעיני הן נכונות, לא המלצות רק כי כתוב וכי תוקפים אותי: מה עם המיליארדים?

נפתלי בנט: לא יהיו מיליארדים, ולא צריך מיליארדים כדי לשנות תכנים ולעשות פעולות.

נפתלי בנט: חבר הכנסת ברושי, קודם כול מילה טובה, האכפתיות שלך לחינוך ההתיישבותי היא בלתי רגילה.

נפתלי בנט: הוספנו 40,000,000 שקלים לסל תוספת לחינוך ההתיישבותי.

נפתלי בנט: לגבי לאור, כרגע זה תקוע, בעצם באוצר אין מוכנות לזה.

נפתלי בנט: נושא בעיית תשלומי המשכורות – הייתה בעיה קשה מזה עשרות שנים, באמת מאז ומתמיד המשכורת הראשונה הייתה עקומה, ואז היינו מתחשבנים on the fly.

נפתלי בנט: נכנסנו לעומק, גם המנכ"לית, גם אני עם הרקע שלי – חברים, זה סמטוכה לא מהעולם הזה.

נפתלי בנט: זה מערכות מחשוב עוד נראה לי עם punched card, זה משהו מאוד מאוד מורכב.

נפתלי בנט: אבל מה שאנחנו עושים, נודיע על זה בערך תוך שבוע, יש לנו תוכנית פעולה, סוגרים את הפינות האחרונות.

נפתלי בנט: בגדול, אחד, קיזוזים שלעיתים צריך לעשות, נעשה רק תוך שיחה מול המורה האינדיבידואלי, נגיד לו.

נפתלי בנט: אם הוא לא מסכים, לא נקזז, וניכנס להתדיינות.

נפתלי בנט: וגם קיזוז כזה בשלבים.

נפתלי בנט: דבר שני, נבנה בעצם שהמשכורת הראשונה שאתה מקבל בספטמבר, ב-default תהיה משכורת מפעם שעברה, ואז נעשה התאמות.

נפתלי בנט: הלאה.

יוסי יונה: על הניהול העצמי לא השבת לי, על הבעיה שהצבתי.

נפתלי בנט: לא, כן השבתי, אמרתי: זה דיפרנציאלי.

נפתלי בנט: לגבי חבר הכנסת טרכטנברג, הגיל הרך – חבר'ה, תפנו לחיים כץ, מה אגיד לכם?

נפתלי בנט: לא היה לי בהסכם הקואליציוני את הזכות הזאת.

נפתלי בנט: אם היה לי, הייתי עושה.

נפתלי בנט: אני חושב שזאת שגיאה קשה, אני אומר את זה דווקא כי השר היחיד אולי אי פעם אבל בוודאי בשנים האחרונות, שראה מה זה משרד כלכלה, מה זה משרד חינוך.

נפתלי בנט: חבר'ה, זה ליגה אחרת.

איתן ברושי: זו שגיאה גדולה.

נפתלי בנט: זהו, אני נאלץ לצאת.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אני יכול להגיד משהו לפרוטוקול?

משה גפני: לא.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו שר חינוך מצוין.

בצלאל סמוטריץ': הפרוטוקול שמע?

בצלאל סמוטריץ': שר חינוך מצוין.

נפתלי בנט: תודה רבה, חברים.

משה גפני: אני רוצה להודות לך.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: לא, שנייה, אני רוצה להודות לו.

משה גפני: אין דבר כזה, עם כל הכבוד.

משה גפני: אדוני השר, אני מודה לך, אני מודה גם למנכ"לית.

משה גפני: אני מצטער שלא יכולת גם להתייחס.

משה גפני: אני מודה לצוות - - -

<מיכל כהן: זה בסדר.

איתן ברושי: נחכה עוד כמה דקות.

משה גפני: היה מאוד מעניין.

משה גפני: על דבר אחד לא ענית, אני מבין שזה מקוצר הזמן, לגבי הנושא של החרדים.

משה גפני: אני לא כועס, אני בסדר, רק תמצא לי זמן, שאפרט את זה.

<קריאה: אותך אישית - - -

משה גפני: לא, אתה או המנכ"לית.

נפתלי בנט: סגרנו.

משה גפני: תודה רבה.