ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 299, 2016-07-13 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, אנחנו ברשותכם נתחיל.

אלי אלאלוף: היום ה-13 ביולי 2016, ז' בתמוז תשע"ו.

אלי אלאלוף: השעה 09:06 ואנחנו ממשיכים בדיווחים של המשרדים השונים, שהוזכרו כממלאי משימות מאד מרכזיות והיום זה מאד מרכזי – משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: אני שמח שנמצא פה מי שגרם לדו"ח הזה – וזה חבר הכנסת מאיר כהן בתפקידו הקודם כשר הרווחה.

אלי אלאלוף: מותר להגיד זה גם בתפקידו ובתפקידי כחברים ותיקים בפעילות ובפרט בפעילות החברתית שלנו בשנים האחרונות.

אלי אלאלוף: כפי שאתם יודעים, את דו"ח העוני חילקנו בסוף לחמישה תחומים מאד מוגדרים הקשורים למשרדים, כדי שכל משרד יידע מה תחום פעילותו ומה ההמלצות שלנו לפעילותו.

אלי אלאלוף: זה לא אומר שרק כך יוצאים מהעוני, אבל גם זה או לפחות זה, אמור להוציא מהעוני.

אלי אלאלוף: ואם התנאים הבסיסיים האלה לא יצאו לפועל, אז באמת אנחנו נמצא במצב שוודאי העוני לא ייבלם, כי אנחנו יודעים שהעוני זה לעולמי עד.

אלי אלאלוף: תמיד יהיו עניים.

אלי אלאלוף: לא במקרה במקורות של כולנו מציינים את ההתמודדות עם האנשים שחיים בעוני כמשימה אין סופית, שמחייבת את ההתייחסות של כל אחד ואחד מאיתנו, התייחסות חיובית כמובן, כדי שאנשים שיחיו איתם, שחיים איתנו במצב כלכלי חברתי ואחר, יצאו מהעוני.

אלי אלאלוף: כי העוני זה לא מכה משמיים.

אלי אלאלוף: ההיפך.

אלי אלאלוף: השמיים מבקשים מאיתנו לפעול כדי להוציא אותם ממצבם.

אלי אלאלוף: אני מתנצל, לאור הציבור הרחב והיפה שנמצא פה, מ - - - יש לי רק ציטטה מהרמב"ם, אבל הרמב"ם גם היה מקובל והוגה דעות שכתב גם בערבית וגם בעברית והוא אמר בעצם שהעזרה הכי גדולה שאפשר לתת לאדם העני, זה ללוות אותו לעצמאותו, וזו המטרה של הדו"ח הזה.

אלי אלאלוף: להוציא את האנשים ממצבים כדי שיהיו עצמאים ואני יכול להגיד בשם מאיר ובשמי כחברים המכירים את הרקע האישי של כל אחד על השני, אנחנו גם יצאנו מהעוני.

אלי אלאלוף: המשפחות שלנו לא התחילו עם כפית דבש בפה, לא ביד ולא באופק ויצאנו מזה.

אלי אלאלוף: ומה שהוציא אותנו מזה, בין היתר, זה היכולת שלנו ללמוד, להתמודד, לרצות לצאת מהעוני.

אלי אלאלוף: והמשימה הזאת של למידה של מקצוע וההתמודדות הזאת, זה באמת מה שמוטל היום על משרד הכלכלה, כאחראי על הכשרת כוח האדם, על חיזוקו והוצאתו.

אלי אלאלוף: כי היום לא רק אנשים שלא עובדים נמצאים בעוני.

אלי אלאלוף: גם זוג עם שני ילדים יכול להימצא בעוני.

אלי אלאלוף: יש מספרים ואני לא אלאה אתכם.

אלי אלאלוף: אני בטוח שמי שנמצא פה יודע את המספרים, אבל זה פשוט החלק הבלתי נורמאלי של המערכת, שדוחפים אנשים לעבודה ובסוף חוזרים הביתה והם עוד עניים.

אלי אלאלוף: אז יש מנגנון מעניין שאנחנו המלצנו להגדיל אותו, שהוא המנגנון של מס הכנסה שלילי, אבל זה לא מספיק.

אלי אלאלוף: היה רצוי שלא יהיה מס הכנסה שלילי, שתהיה לכולם זכות לשלם מס הכנסה, אבל בתנאי שבאמת התנאים יאפשרו את זה.

אלי אלאלוף: זו הבעיה.

אלי אלאלוף: היום עובדים, חוזרים הביתה, זוג עם שני ילדים עם שכר מינימום אפילו והעוני דופק על דלתותיהם.

אלי אלאלוף: אנחנו גם נתנו התייחסות מאד מיוחדת וזה באמת בהשראה של מאיר, על החד הוריות.

אלי אלאלוף: החד הוריות, יש כלכלנים שאומרים שזו התייחסות טיפשית, לא נכונה, אבל החברה משתנה ויש יותר ויותר חד הוריות וצריך לתת התייחסות מיוחדת, לכן אני אגלה לכם דבר פשוט.

אלי אלאלוף: ביום שני יש דיון פה שמיטיב עם החד הוריות.

אלי אלאלוף: אני רואה את רן מלמד מנענע בראש.

<רן מלמד: חצי מנענע בראש.

אלי אלאלוף: כן.

אלי אלאלוף: והוא נלחם על זה.

אלי אלאלוף: לא רק הוא ובהרבה הזדמנויות אני מברך אותו ואת עמותת ידיד על הניסיון להביא אותנו.

אלי אלאלוף: אז פה למשרד הכלכלה יש שני תפקידים מרכזיים.

אלי אלאלוף: אחד, להכשיר את האנשים בכלל, אבל אלה שלא עובדים.

אלי אלאלוף: הכשרה מקצועית שתאפשר להם להיכנס לתחום התעסוקה במצב טוב, במצב שיש סיכוי שהעסקתם תוציא אותם ממצב העוני.

אלי אלאלוף: שניים, לחזק את אלה שעובדים ועליהם להמשיך ולהכשיר אותם כדי שיוכלו להתפתח.

אלי אלאלוף: יש להם גם תפקיד מרכזי, במשרד הכלכלה, וזה החינוך של הגיל הרך.

אלי אלאלוף: זאת אומרת - - - למרות שיש רוחות אחרות.

אלי אלאלוף: אנחנו עושים מהלכים נוספים, אבל שגם כן נובעים מדו"ח העוני, לגבי הגיל הרך, שזה דורש השקעה לא קטנה, כי זה גם בתשתיות וגם בתשתיות האנושיות הנדרשות.

אלי אלאלוף: הנקודה הנוספת שאני רוצה לציין, הדו"ח הזה הוא לא דו"ח שקבע מראש שהוא דו"ח מגזרי כזה או אחר.

אלי אלאלוף: לא ציינו נתונים מגזרים בכוונה.

אלי אלאלוף: כי בעיני ילד עני הוא ילד עני, לא חשוב איך הוריו או הוא בעצמו מתפלל וקשיש עני הוא קשיש עני.

אלי אלאלוף: ובשתי האוכלוסיות האלה עלינו להשקיע הרבה מאד שלא יישארו בעוני.

אלי אלאלוף: הקשישים לא יכולים לפעול למען עצמם כדי לצאת מהעוני והחברה חייבת לעשות את זה; ולהכין את הילדים למצב שלא ייכנסו בכלל לעוני, וודאי- - - בצורה מחשבתית.

אלי אלאלוף: אז כל המשימות האלה בדו"ח הזה, ובפרק הזה יש גם נושא הפנסיות, מבנה הפנסיות, אבל בשלב זה אנחנו לא נדון.

אלי אלאלוף: נשאיר את זה לדיון הרוחבי ושם נתייחס.

אלי אלאלוף: יש תשובות חלקיות.

אלי אלאלוף: בכל מקרה, אני אוהב לראות את החלק היפה של המהלכים, אבל בנוסף לא אסתיר את הבעיות וזכותכם לבקר, להעיר, על מנת שיהיה לנו הכוח לתקן.

אלי אלאלוף: התיקונים שאנחנו יכולים לעשות, אנחנו – חברי הכנסת – זה כשאנחנו מודעים לבעיה ומתמודדים איתה וזה תפקידנו.

אלי אלאלוף: בשביל זה אנחנו פה, כדי לשרת את המטרות שהן מטרות של כולנו, שיהיה ברור ואני שמח.

אלי אלאלוף: מאיר, אתה רוצה להגיד כמה מילים לפני?

מאיר כהן: שיציגו.

אלי אלאלוף: בשמחה אני מציין את זה שיש פה עובדים סוציאליים קהילתיים מהצפון, ברוכים הבאים.

אלי אלאלוף: זו פונקציה שאני מאד אוהב מהעבר שלי בשיקום שכונות, כי אתם בעצם חוד החנית, הנוגע באופן ישיר עם הבעיות שציינו ושאנחנו רוצים להתמודד איתן.

אלי אלאלוף: אז בבקשה, המשנה למנכ"ל משרד הכלכלה, חברה שלנו, מיכל צוק.

<מיכל צוק: בוקר טוב לכולם.

<מיכל צוק: אנחנו היינו חברים בוועדה, בעצם בוועדת המשנה שעסקה בתחומי התעסוקה ובמסגרת זאת באמת היו מספר המלצות משמעותיות כחלק מהפעולות שלנו, גם לקידום ושילוב מגוון אוכלוסיות בשוק העבודה, אבל גם כפי שציינת, באמת לראות איך אנחנו נותנים כלים ונותנים אפשרות להשתלב בשוק העבודה, ולצאת תוך כדי זה גם מעוני.

<מיכל צוק: כלומר לא רק שילוב בשוק העבודה, אלא יש לנו גם מטרה שהיא כלכלית וגם מטרה שהיא בהחלט חברתית.

<מיכל צוק: אני אסקור היום את ההמלצות העיקריות שנוגעות לתחומי הפעילות שלנו במשרד הכלכלה, הן בהיבט של קידום התעסוקה במגוון אוכלוסיות יעד, בהכשרות המקצועיות שהזכרת, במעונות היום בדגש על הרחבת ההיצע, כי היו כאן המלצות קונקרטיות לפישוט הליכי הבינוי, בנושא אכיפת חוקי העבודה ואני חושבת שנקודה משמעותית נוספת היא באמת של סנכרון העבודה הממשלתית ושיתופי הפעולה שהומלצו בדו"ח.

<מיכל צוק: בואו נתחיל.

<מיכל צוק: דבר ראשון אני חושבת שזו ועדה שלא צריך להגיד בה את מה שאני מראה, אבל אניחושבת שגם כן צריך להגיד בה ויש חשיבות שאני, כמשנה למנכ"ל משרד הכלכלה, גם מראה את זה.

<מיכל צוק: חשוב לנו מאד מאד להראות את הקשר בין תעסוקה לעוני, כי אנחנו בהחלט מתייחסים לתעסוקה כאחד מהכלים המרכזיים שיכולים לסייע ביציאה מעוני ואפשר לראות כך את הנתונים.

<מיכל צוק: הנתונים בגרף הימני הם גילאי העבודה.

<מיכל צוק: כלומר, אנחנו לא מדברים כאן על קשישים, שזו אוכלוסייה שמבחינת היכולת שלנו לתמוך בה ביציאה לעבודה זה כלי פחות רלבנטי, בוודאי ככל שהגילאים עולים והמצב הבריאותי מתדרדר.

<מיכל צוק: אבל בהחלט בגילאי העבודה רואים כאן קשר מאד מובהק - זה על בסיס נתוני הביטוח הלאומי - בין תעסוקה לעוני.

<מיכל צוק: אנחנו רואים שכשמספר מפרנסים במשק בית עולה, תחולת העוני יורדת ויורדת משמעותית.

<מיכל צוק: אני הדגשתי גם את הנושא, ואפשר לראות אותו מוקף – של שני מפרנסים במשק בית, כי אנחנו רואים שגם כשיש שני מפרנסים, עדיין יש תחולה של עוני.

<מיכל צוק: אנחנו לא מתעלמים מזה.

<מיכל צוק: אנחנו מנתחים כאן את הסיבות והסיבות המרכזיות בהקשר הזה הן גם חלקיות משרה.

<מיכל צוק: ככל שחלקיות המשרה היא נמוכה יותר, ככל שאין שני מפרנסים שעובדים במשרות מלאות, זה ברור שיש עדיין משפחות שהן עניות וזה בהחלט אחד מהדגשים שלנו, לא רק להכניס אנשים לשוק העבודה, אלא לנסות להכניס אותם בהיקפי משרה כמה שיותר משמעותיים, בשאיפה למשרה מלאה.

<מיכל צוק: דבר שני זה כמובן באמת התחומים והענפים הכלכליים שבהם משתלבים אותם אנשים, ומה היכולת שלנו לאפשר להם כישורים, שיאפשרו להם להשתלב בענפים שבהם הפריון שלהם גבוה, הכישורים שלהם גבוהים ושתהיה לזה תמורה גם בשכר, כדי שבאמת ההכנסה תהיה גבוהה יותר.

<מיכל צוק: והדבר השלישי שבו אנחנו לא נוגעים, זה באמת גודל משפחה.

<מיכל צוק: כי בסופו של דבר זה גם משתנה שקובע את תחולת העוני, אבל בזה במשרד הכלכלה אנחנו בוודאי לא עוסקים.

<מיכל צוק: אנחנו כן עוסקים, חוץ משילוב בתעסוקה, בשתי הסוגיות האחרות – בכישורים וביכולת לשלב בהיקפי משרה גדולים יותר וביכולת שלנו לקדם את האנשים בשוק העבודה.

<מיכל צוק: בגרף השמאלי אתם כן יכולים לראות גם תחולת עוני בנתונים האלה - - -

אלי אלאלוף: אפשר להגיד מראש שבסוף הישיבה, מי שרוצה, המצגת הזאת עומדת לרשותכם.

<מיכל צוק: אין בעיה.

<מיכל צוק: בוודאי, בוודאי.

<מיכל צוק: זה נתונים שצריכים להיות פתוחים לכולם ואין שום בעיה.

<רן מלמד: אפשר יהיה גם את המצגת שהוצגה בתחילת השבוע של משרד הכלכלה?

אלי אלאלוף: כן, בוודאי.

<מיכל צוק: אין שום בעיה.

אלי אלאלוף: זה באתר של הוועדה.

<רן מלמד: נהדר.

<מיכל צוק: אנחנו נעביר את זה.

אלי אלאלוף: מה, אנחנו נשחק בחוסר שקיפות?

<מיכל צוק: אפשר לראות בגרף השמאלי שאנחנו רואים באמת כן בקרב שני מגזרים מרכזיים, תחולת עוני גבוהה יותר מאשר באוכלוסייה הכללית, וזה המגזר החרדי והמגזר הערבי, ושם, אם אנחנו נעבור לשקף הבא, אפשר גם לראות - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור להערה הזאת.

אלי אלאלוף: אנחנו ברמה אסטרטגית טכנית אמרנו מדברים על פתרונות הולמים לקהילת מקבלי השירות.

אלי אלאלוף: רק בזה.

אלי אלאלוף: בעינינו, בעיני הוועדה והיום גם בוועדת העבודה והרווחה שיש לי את הזכות לעמוד בראשה, אנחנו לא מסתכלים על מגזר א', מגזר ב' ומגזר ג'.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: זה מאד חשוב.

אלי אלאלוף: אבל ברור כשאנחנו מנתחים ורואים שנשים ערביות קשה להן לבוא לתעסוקה ולתעסוקה הולמת, צריך להתמודד גם עם הבעיה של התחבורה הציבורית ולהתמודד עם עוד ועוד.

אלי אלאלוף: אבל זה לא מפני שאנחנו מחפשים מגזר זה או אחר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<מיכל צוק: אוקיי.

<מיכל צוק: אז אני מקבלת ואני גם- - -

מאיר כהן: אני יכול להוסיף משהו לאדוני?

אלי אלאלוף: וודאי, וודאי.

מאיר כהן: אני רק רוצה לחזק את הדברים של אדוני יושב הראש.

מאיר כהן: שתבינו למה זה טוב שאנחנו מתייחסים ונכון להתייחס לכל מחקר ולפלח, אבל כשמציגים בפני ועדה או שמציגים גרפים מהסוג הזה, להערכתי הם מאד מאד יוצרים גם סטיגמה וגם איזה חוסר הבנה שהוא מקומם.

מאיר כהן: אתמול דיברתי והתעסקתי עם תוחלת החיים בפגישה בגליל, תוחלת החיים בנגב מול הגליל.

מאיר כהן: יש דבר כזה.

מאיר כהן: אז היה שם איזה חכמולוג שאמר לי – תשמע, התוחלת שלנו גבוהה.

מאיר כהן: אם אתה תוציא את הערבים, תראה שאנחנו עוברים את אירופה.

מאיר כהן: את אותו הדבר שמעתי, אלי, כשדיברנו בנגב על תמותת ילדים.

מאיר כהן: אז היו שם כמה מחוצפים שאמרו לי – תשמע, תוציא את הבדואים ותראה שאנחנו-.

מאיר כהן: לכן מתחיל להיווצר, ואני כל כך מעריך את מה שאלי אומר ואת ההתעקשות הזאת שלו – מתחיל להיווצר שיח שהוא שיח לא טוב.

מאיר כהן: אני קורא לו אפילו שיח אלים.

מאיר כהן: זה סוג של אלימות.

מאיר כהן: לבוא ולהגיד תשמע, הכל בסדר אם אנחנו נוציא את אלה ונוציא את אלה, זה נורא.

מאיר כהן: זה מזכיר לי, כשהייתי מנהל בית ספר תיכון, אז היו אומרים בוא נראה מי עבר בגרות מאלה שניגשים.

מאיר כהן: אלה שלא ניגשים, תעזוב, תוציא אותם ותראה שזה 100 אחוז.

מאיר כהן: חכמה גדולה.

מאיר כהן: לכן יש איזה משהו מאד מכונן באמירה של אלי, שאנחנו לא מתייחסים לזה.

מאיר כהן: תעשו את הפילוחים שלכם, אבל כשמסכמים דברים צריכים להיזהר מזה.

מאיר כהן: תודה.

מאיר כהן: סליחה.

<מיכל צוק: אז אני בכל זאת רוצה להתייחס, כי אני חושבת שא' הדו"ח מתייחס לקבוצות ומגזרים ספציפיים.

אלי אלאלוף: רק בפתרונות.

מאיר כהן: בפתרונות.

<מיכל צוק: מאה אחוז, זה בסדר גמור.

<מיכל צוק: ומאחר שאני באה לדבר כאן על היישום, אנחנוחייבים להתייחס למגזרים האלה, לא בשביל להגיד תתעלמו מהם ואז הכל בסדר, אלא בדיוק הפוך, בשביל להראות תראו, אנחנו מנתחים את הנתונים ואנחנו מנתחים את ההמלצות ובואו תראו מה אנחנו עושים, כי אי אפשר להתעלם מכך שתוחלת עוני גבוהה יותר נמצאת באוכלוסיות האלה.

<מיכל צוק: ומה שחשוב לי להסביר כאן ולהראות כאן, זה גם את מגוון הכלים והפעולות שאנחנו מייעדים לכל קבוצת אוכלוסייה שבה אנחנו נוגעים.

<מיכל צוק: לחרדים, לערבים, לאתיופים, לאנשים עם מוגבלות.

<מיכל צוק: אנחנו בוודאי לא מתייגים ולא פועלים רק בקבוצה אחת ובוודאי לא מתעלמים מהקבוצות, אבל אני חושבת שהדיווח שלי והעשייה הרבה יותר חשובה מזה, תהיה לקוי אם אנחנו לא נפלח ואנחנו לא ניתן את סט הפתרונות שנדרש לכל קבוצה, כי יש גם צרכים שונים ובעיות שונות.

<מיכל צוק: אז זו כל הכוונה כאן וחשוב לי להראות את זה כאן, כי אנחנו מתייחסים לזה בהחלט בהיבט של העשייה.

<מיכל צוק: בדיוק כדי לא להשאיר את זה מחוץ לחדר, אלא להתמודד ולתת מגוון של מענים.

<מיכל צוק: אז במגוון של המענים, מה שחשוב לי להגיד כאן, זה כשאנחנו מסתכלים על נתוני התעסוקה של אותן אוכלוסיות וכשאתם מבינים את מה שהסברתי קודם, את הקשר בין תעסוקה לעוני, ברור ששיעור התעסוקה הנמוך במגזר החרדי והערבי, בעיקר של נשים ערביות ושל גברים חרדים, הוא אחת מהסיבות לנתונים שאנחנו רואים.

<מיכל צוק: ולכן ברור שכחלק ממגוון הפתרונות והכלים שאנחנו צריכים להציע, בוודאי שלי כממונה על התעסוקה, זה באמת לגעת בשתי האוכלוסיות האלה ולחזק מאד את התמיכה שלנו בשילוב שלהן בעבודה.

<מיכל צוק: ואת זה אני רוצה להציג וזה גם מה שהומלץ בדו"ח של הוועדה.

<מיכל צוק: אני כן רוצה שתראו, כי גם יש לנו יעדים ממשלתיים בתחום של תעסוקה ואנחנו יכולים לראות אותם בקו הרוחבי בין המגזרים.

<מיכל צוק: אז כאן רואים תמונה מעניינת.

<מיכל צוק: אנחנו רואים עדיין אתגר מאד משמעותי בשיעורי התעסוקה, באיפה אנחנו נמצאים היום ביחס לאיפה אנחנו צריכים להיות בשנת 2020 מבחינת שילוב בתעסוקה של נשים ערביות וגברים ערבים.

<מיכל צוק: בנשים החרדיות אנחנו רואים תמונה אחרת.

<מיכל צוק: אנחנו רואים שבעצם היום כבר עברנו את שיעור התעסוקה של 2020, אבל גם זה, כמו שאמרתי לכם, אנחנו מסתכלים על עוד פרמטרים ולכן גם בנשים חרדיות אנחנו לא יושבים על המדוכה ואומרים אוקיי, הכל בסדר, אלא להיפך.

<מיכל צוק: אנחנו מסתכלים איפה עוד נדרשת עשייה ואיפה שאנחנו רואים שנדרשת שם עשייה, זה באמת בשני הפרמטרים שציינתי קודם כמשפיעים על עוני.

<מיכל צוק: אחד בהיקפי משרה ושניים בהיבט של היכן הן משתלבות בענפים הכלכליים.

<מיכל צוק: יש שיעור מאד מאד גדול בהשוואה לקבוצות אוכלוסיה אחרות של נשים חרדיות שנמצאות במקצועות ציבוריים, בעיקר בהוראה.

<מיכל צוק: מה שמאפיין שם זה גם שכר יחסית נמוך, אבל גם חלקיות משרה, כי לא צריך ואין מפסיק תפקידים לכל כך הרבה מורות.

<מיכל צוק: ולכן חלק מהפתרונות שאנחנו מגבשים היום, זה באמת לראות איך נותנים כלים נוספים והכשרות מקצועיות כאלה ואחרות, כדי לאפשר להן להשתלב בענפים כלכליים אחרים, שבהם היקפי המשרה גבוהים יותר והשכר גבוה יותר.

<מיכל צוק: אז בואו נעבור ונראה איך אנחנו עושים את זה.

<מיכל צוק: וכאן זה באמת בהמשך להמלצות של הוועדה ולהחלטות ממשלה שנוגעות לתעסוקה.

<מיכל צוק: אנחנו עושים מגוון רחב של פעולות, אני מנסה לציין כאן את העיקריות שבהן.

<מיכל צוק: דבר ראשון, צריך לשים לב שאנחנו פורשים ופרושים בעצם ברחבי הארץ, במגוון רחב של אוכלוסיות, מרכזי הכוון תעסוקתיים.

<מיכל צוק: יש לנו מרכזי הכוון למגזר הערבי, פרושים היום 21.

<מיכל צוק: יש לנו באוכלוסייה החרדית 12 מרכזי הכוון, בעצם כמעט בכל קהילה חרדית מרכזית, בכל יישוב חרדי מרכזי יש לנו מרכז הכוון.

<מיכל צוק: יש לנו היום מרכזי הכוון בעצם מקדמי תעסוקה על תשתיות קיימות בתחום של יוצאי אתיופיה ולאנשים עם מוגבלות נפתח עכשיו, ממש בתחילת חודש מאי, מרכז הכוון לאנשים עם מוגבלות במרכז הארץ ובמקומות אחרים אנחנו עובדים על התשתיות, למשל במגזר הערבי, ומכניסים או בשיתופי פעולה אחרים שיש לנו עם משרדי ממשלה, כדי להכניס תכנית מסלול רמפה, שמשלבת אנשים עם מוגבלות מתוך אותם מגזרים בתעסוקה.

מאיר כהן: את יכולה לתאר לנו איך פועל כזה מרכז הכוון?

<מיכל צוק: כן, בהחלט.

<מיכל צוק: מרכז הכוון הוא בעצם עוגן תעסוקתי מקומית, עירוני, קהילתי.

<מיכל צוק: במרכז הזה בעצם אנחנו משתדלים שיהיו מקדמי תעסוקה, שהם עובדים עם הפרט ואני מיד ארחיב.

<מיכל צוק: אנחנו מכוונים לכך ובדגש שבעצם הקהילה, גם מתוך הקהילה תפעל למען הקהילה.

<מיכל צוק: כלומר במגזר הערבי למשל, מקדמי התעסוקה הם מתוך האוכלוסייה הערבית.

<מיכל צוק: אנחנו באים ומכשירים ובוחרים את האנשים הכי טובים ונותנים להם את כלי התעסוקה הכי טובים שיש לנו.

<מיכל צוק: את הבסט פרקטיס שיש היום, וההכוון התעסוקתי.

<מיכל צוק: ואז אותם אנשים, בין אם זה במגזר החרדי ובין אם זה במגזר הערבי או בכל מקום אחר שאנחנו פועלים, באים לאוכלוסייה.

<מיכל צוק: ומי שמגיע, ובחלק מהמקומות גם עושים עבודה למשל במגזר הערבי, של באמת להכניס את האנשים לתוך מרכז התעסוקה.

<מיכל צוק: ואז עושים עבודה מאד מאד משמעותית עם הפרט.

<מיכל צוק: מלראות איפה החסמים, והחסמים יכולים להיות במגוון רחב.

<מיכל צוק: בין אם זה בכישורים האישיים, בחוויית ההצלחה, במסוגלות.

<מיכל צוק: עובדים ומחזקים את הפרט ביכולות שלו.

<מיכל צוק: בין אם זה הכוון- - - בין אם זה הכשרות מקצועיות, שאותו מרכז או - מכווין ואנחנו מממנים בזרועות אחרות של משרד הכלכלה – או ממש מממנים למשל באמצעות שוברים.

<מיכל צוק: ולא פחות חשוב מזה זה שיש רגל של מעסיקים.

<מיכל צוק: הרי בסופו של יום המטרה שלנו היא לא רק להעצים, אלא גם באמת לאפשר שילוב בעבודה.

<מיכל צוק: אז אותם מרכזי הכוון גם עושים עבודה עם מעסיקים.

<מיכל צוק: ניגשים, עושים reaching out, פותחים את הדלת, עוזרים להם למצוא - - -

מאיר כהן: יש יעדים מאד ברורים.

מאיר כהן: אני אגיד את זה בצורה הכי בוטה.

מאיר כהן: אני ביקרתי במרכז הכוון כזה.

<מיכל צוק: איפה?

מאיר כהן: מה זה משנה?

מאיר כהן: כי אני לא הולך להגיד דברים טובים והם לא נמצאים כאן, אז אני לא רוצה חלילה.

מאיר כהן: אני חושב שהדבר הטוב ביותר שעשה מרכז ההכוון זה שהוא נתן פרנסה לכמה אנשים שיושבים שם.

מאיר כהן: אם עכשיו, אם אתם רוצים להציג מצגות ולהגיד שזה העניין, בסדר.

מאיר כהן: שאלתי את האנשים במרכז ההכוון – ארבעה חודשים אחורה – כמה אנשים הבאתם לעבודה?

מאיר כהן: נכנסו.

מאיר כהן: הצביעו לי.

אלי אלאלוף: או להכשרה.

מאיר כהן: בעבודה, בעבודה.

מאיר כהן: לא היה אחד.

מאיר כהן: אחד.

<מיכל צוק: זה לא הנתונים שאני מכירה, אבל אני לא יודעת על איזה מרכז אתה מדבר.

מאיר כהן: אחד.

מאיר כהן: אחד לא היה.

מאיר כהן: היו כאלה שנתנו להם שוברים.

מאיר כהן: היו כאלה שהתחילו איתם תהליך.

מאיר כהן: לא שזה לא נכון, זה נכון, אבל אני חושב, היות והייתי ראש עיר ואני מכיר את המטריה הזאת לפני ולפנים.

מאיר כהן: כמה פעמים נכשלנו בכך שיצרנו מוסדות שהיו להם כותרות נהדרות.

מאיר כהן: היחידה שלהם לכל השיח, זה היה שהם מצאו עבודה לאנשים שעבדו שם .

מאיר כהן: מרכז צעירים.

מאיר כהן: עד שאני באתי עבדו בו 10 איש.

מאיר כהן: פנטסטי.

מאיר כהן: זה היה מפעל עם 10 איש.

מאיר כהן: התחתי לבדוק את המרכז הצעירים הזה, שקיבלת כסף ממשרד הכלכלה ולמעשה אתה מכיר את זה.

מאיר כהן: היית איתי שם.

מאיר כהן: התחלנו לבדוק ולהציב יעדים.

מאיר כהן: ואז באתי ואמרתי – אתה רוצה להמשיך לעבוד כאן?

מאיר כהן: אני, כולל משרד הכלכלה, נותנים לכם את הפלטפורמה הטובה ביותר.

מאיר כהן: אתה צריך לכתת רגליים ובכל חודש לציין שאתה מכניס לתוך העבודה 50 איש.

מאיר כהן: אתה יכול לעמוד בזה?

מאיר כהן: מי שאמר כן – נשאר.

מאיר כהן: מי שאמר לא – הלך.

מאיר כהן: ולהפתעתי הגדולה, המרכז הזה התחיל, אחד מהם כל יום ירד לכל המפעלים ובדק עד כדי כך שלשכות התעסוקה התקשרו אלי ואמרו לי מאיר, מה אתה פותח עוד לשכת תעסוקה?

מאיר כהן: אמרתי אני פותח משהו הרבה יותר טוב מכם, כי פה יש משרד הכלכלה ופה יש את המשרד הזה ואת המשרד הזה.

מאיר כהן: אני חושב, וזאת המלצתי, כי אני ראיתי את הנתונים.

מאיר כהן: להגיד לי ש-300 נכנסו, 350, זה באמת לא הכוונה של הדו"ח הזה.

מאיר כהן: אני חושב שאתם צריכים לעשות עוד דבר אחד לעבודה הטובה שאתם עושים וחס וחלילה, אניחושב שאתם פלטפורמה נהדרת.

מאיר כהן: אתם צריכים להציב יעדים מדידים, כי אחרת הגופים האלה הופכים להיות למקומות עבודה ליושבים בהם ולא לאנשים שרצים עם סכין בין השיניים, לוקחים אנשים ומכניסים אותם למעגל העבודה.

מאיר כהן: אני אומר את זה מניסיוני ואם אני טועה, תתקני אותי.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: וזה לא ביקורת עליכם.

<מיכל צוק: לא, א' אני פתוחה תמיד לביקורת, אין שום בעיה.

<מיכל צוק: אני רק חושבת שהאופן שבו אותם מרכזי הכוון תעסוקתי עובדים, הוא בדיוק כמו שאתה ציינת.

<מיכל צוק: אז יכול להיות שלפני כמה שנים אתה - - -

מאיר כהן: תוסיפו יעדים.

מאיר כהן: אני מדבר איתך על לפני חודשיים, תאמיני לי.

מאיר כהן: הם לא נמצאים כאן, אז חלילה, אני לא אדבר.

<מיכל צוק: אז אני לא יודעת על איזה מרכז אתה, אבל בוא נגיד א' מה אני מסכימה.

<מיכל צוק: אני מסכימה לחלוטין שאנחנו עובדים וצריכים לעבוד עם יעדים.

<מיכל צוק: המרכזים האלה עובדים עם יעדים גם של קידום של הכשרות, אבל גם של השמות ושילוב בתעסוקה לחלוטין.

<מיכל צוק: ואפילו יותר מזה, אנחנו באים ובודקים לא רק את נתוני המקרו, אלא אנחנו באים ובודקים גם במחקרים מלווים, כדי לראות מה האימפקט.

<מיכל צוק: כדי שגם אנחנו נוכל כל הזמן, מעבר למעקב שלנו על בסיס דיווחים כמה אנשים הכנסתם לעבודה, עם גורמי מחקר חיצוניים, כדי לראות שבאמת המרכזים האלה עושים את העבודה בשילוב בעבודה ממש.

<מיכל צוק: לא שמישהו- - -

אלי אלאלוף: אל תבזבזו להם יותר מדי זמן במחקרים.

אלי אלאלוף: תתנו להם זמן לעבודה.

<מיכל צוק: אז אני כן אשמח, אגב, ואם אתה לא רוצה עכשיו, אז אחר כך, שתגיד לי איפה כדי שנוכל גם לבדוק את עצמנו, יכול להיות שיש מקום כזה או אחר שלא עובד כמו שצריך, אבל סך הכל זה בדיוק מה שהם עושים עם יעדים מדידים, עם באמת השמות מוכחות בשוק העבודה לאורך זמן.

<מיכל צוק: אגב, אנחנו אפילו לא מודדים את ההשמות שלנו למישהו שנכנס למשהו נורא קצר וכו'.

<מיכל צוק: אנחנו בודקים את זה ברצף של מספר חודשים ולפחות ב-50% משרה, כי אחרת גם אם הוא ישתלב בשוק העבודה וזה יפה, זה לא מספיק טוב מבחינתי, שאני ארגיש שקידמנו בצורה משמעותית לשוק העבודה וככה אנחנו מודדים.

<מיכל צוק: אז זה קודם כל עוגן שהוא תעסוקתי והתגובות שאנחנו מקבלים גם מהאוכלוסייה, אבל גם באמת אם אני מסתכלת למשל על המגזר הערבי.

<מיכל צוק: ראשי הערים שאין בהם היום מרכזי הכוון באים ומבקשים שנפתח עוד.

<מיכל צוק: יש לנו – ואני אתייחס לזה אחר כך – עבודה משותפת עם משרד ה - - -

מאיר כהן: יש להם מחויבות לאיזה שלושה חברה לעבודה.

<מיכל צוק: תראו, אנחנו מאד משתדלים - - -

מאיר כהן: אני ציני, אני מצטער.

מאיר כהן: אני מכיר את התחום.

אלי אלאלוף: מאיר.

אלי אלאלוף: זה בשעות הבוקר.

אלי אלאלוף: זה עובר לו.

<מיכל צוק: בסדר.

<מיכל צוק: ואני כן מזמינה, אני חושבת, את יושב הראש וחברי הכנסת, לשבת ולראות איתנו ובאמת לרדת פעם אחת - - -

אלי אלאלוף: אני הייתי במקום אחר והתרשמתי אחרת, אבל זה לא סותר במילה אחת את מה שאומר ידידי מאיר.

<מיכל צוק: לא, ואני גם אומרת שיכול להיות שיש מקום כזה או אחר שלא עובד כמו שצריך.

<מיכל צוק: זה תמיד יכול לקרות.

<מיכל צוק: אז בהחלט זה עוגן מרכזי, וגם בהבנה שלנו ובבנצ'מרקים העולמיים, זו באמת הדרך הנכונה לעבוד עם מיקוד באוכלוסיות, עם יכולת לתת מענה- - -

אלי אלאלוף: ניצה קסיר מבנק ישראל, שעמדה בראש הוועדה הזו ויודעת כל פסיק שם.

<מיכל צוק: זהו, אז זה באמת עוגן שהוא מאד מרכזי ונותן גם מענים קהילתיים וגם מענים לפרט וגם עבודה עם מעסיקים.

<מיכל צוק: בואו נתקדם הלאה כדי לראות כמה תכניות ספציפיות בקבוצות יעד.

<מיכל צוק: זה כמובן לא כל העשייה שאנחנו עושים, אבל נניח בחברה הערבית.

<מיכל צוק: מעבר לפעילות שתיארנו, של מרכזי ההכוון, אנחנו משתדלים מאד לעשות פעולות למיצוי הפוטנציאל של ההון האנושי, כדי לאפשר באמת, כמו שאמרנו, קידום בכל הענפים הכלכליים ובכל המשרות.

<מיכל צוק: בהקשר הזה, מספר דוגמאות ספציפיות.

<מיכל צוק: קודם כל יש לנו תכנית כבר רצה של שילוב מיעוטים בהייטק.

<מיכל צוק: זאת תכנית תלת שנתית שמוקדשים לה 10 מיליון שקלים.

<מיכל צוק: היעד שלה הוא להכניס לתוך תעשיית ההייטק 1,000 אנשים בני ובנות החברה הערבית.

<מיכל צוק: בשנה ורבע הראשונות לפעולה כבר הצליחו להשם בענפי ההייטק כ-370 מושמים.

<מיכל צוק: הרעיון הוא גם באמת לאפשר לאותם פרטים להיכנס ולפתוח דלת, אבל גם בהחלט לנסות לשבור ולפתוח באמת את הדלתות.

<מיכל צוק: כי ההייטק מגייס בשיטות אחרות.

<מיכל צוק: הוא מגייס בשיטה של חבר מביא חבר, ואם אין מספיק נט-וורקינג ואין מספיק כובד משקל בענפים האלה, מאד קשה להיכנס ואנחנו עובדים בזה.

<מיכל צוק: אנחנו עובדים עם שתי - - -

אלי אלאלוף: אבל ההמלצה היא 1,000 מדי שנה.

אלי אלאלוף: לא סך הכל.

<מיכל צוק: כן.

<מיכל צוק: אני אומרת, אבל יש כאן פריצה של דרך ואני חושבת - - -

אלי אלאלוף: אני מסכים.

אלי אלאלוף: ההתחלה היא תמיד יותר איטית.

מאיר כהן: 370 בשנה זה יפה.

<מיכל צוק: כן, זה עובד יפה.

אלי אלאלוף: בשנה ראשונה זה מאד מרשים, אבל רק אני מזכיר שזה 1,000 בשנה.

<מיכל צוק: אוקיי.

<מיכל צוק: היעד הוא בהחלט זה.

<מיכל צוק: אני יכולה להגיד שבענפים של ההייטק באופן כללי - 6,000 אנשים מהחברה הערבית.

<מיכל צוק: כך שכשאנחנו שמים יעד של 1,000 לשלוש שנים, יכול להיות מאד שצריך יותר, אבל זה בהחלט יהיה משמעותי ואחר כך אנחנו נוכל להמשיך בזה.

אלי אלאלוף: מה גם שענף ההייטק מתפתח מאד ביישובים הערבים.

<מיכל צוק: נכון, נכון.

<מיכל צוק: אנחנו יוצרים כמשרד הכלכלה ומסייעים ליצור גם אקו-סיסטם.

אלי אלאלוף: וזו פלטפורמה מדהימה להמשיך.

<מיכל צוק: נכון.

<מיכל צוק: שאלת מה עושים.

<מיכל צוק: אנחנו בעצם פועלים וחילקנו את המדינה לצפון ולדרום.

<מיכל צוק: יש שני זכיינים – איט-וורקס וצופן שעובדים איתנו.

<מיכל צוק: הם זוכים במכרז.

מאיר כהן: נט וורקס?

<מיכל צוק: איט-וורקס וצופן, שיש להם התמחויות גם עם עבודה עם האוכלוסיות הרלבנטיות, אבל גם התמחות בעצם עם עבודה עם התעשייה הזאת והמאפיינים שלה.

<מיכל צוק: אנחנו בעצם פועלים בשני צירים.

<מיכל צוק: אחד זה לעבוד עם המעסיקים, לפתוח את הדלת ולראות מה הם רוצים ולמצוא להם את האנשים; ושתיים, בעצם לוקחים את האנשים עם הפוטנציאל שלמדו את התחומים הרלבנטיים מתוך האוכלוסייה הערבית.

<מיכל צוק: במקרים שצריך וצריך, אנחנו מפעילים גם קורסים כדי לתת באמת את התוספת הנדרשת להכשרה ואז משלבים אותם בתחומים האלה וזה בינתיים בשנה ורגע האחרונות עובד מאד מאד יפה.

<מיכל צוק: יש לזה הד חיובי ואני מסכימה שיש גם עוגנים, למשל בנצרת שהולכים ונבנים, וזה מאד מאד משמעותי.

<מיכל צוק: אגב, זה לא משמעותי רק למלחמה בעוני ורק לחברה הערבית.

<מיכל צוק: זה משמעותי גם לתעשיית ההייטק שמשוועת היום לידיים עובדות, מיומנות בכישורים גבוהים, ואין ספק שאחד מהמקורות זה האוכלוסיות שלא נמצאות בה היום.

<מיכל צוק: גם חרדים וגם ערבים וגם נשים ואנחנו פועלים גם בהקשרים האלה, כדי לפרוץ כאן את כל הדלתות שאפשר.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו ואני מציין כי הוא חדש, אחרת לא הייתי מציין, נציג האוצר – מורן.

<מיכל צוק: אנחנו פועלים להכוונה להשכלה גבוהה.

<מיכל צוק: אנחנו חושבים שאגב נדרשת הכוונה לא רק במגזר הערבי, אבל אין ספק שבמגזר הערבי, מכוח החלטות ממשלה, אנחנו פועלים לתת הכוון.

<מיכל צוק: כאן יש תכנית, איזה שהוא פיילוט שבאים ומפתחים - אנחנו ביחד עם המועצה להשכלה גבוהה.

<מיכל צוק: הם פועלים בשלב הזה יותר בבתי הספר, אנחנו פעלנו יותר עם האוכלוסייה שהיא כבר מעבר לבתי הספר כדי להכווין ללימודים גבוהים בתחומים באמת נדרשים, שיש בהם אחר כך אופק תעסוקתי.

<מיכל צוק: במסגרת התכנית הזאת כבר התחילו ללמוד כ-350 סטודנטים בשנת הלימודים האחרונה, שעברו תהליך של הכוונה.

<מיכל צוק: כלומר כדי באמת לנסות ולתת כלים נכונים בלימודים האקדמאיים ואחר כך לטפל בעצם במי שיוצא ולסייע לשלב גם אקדמאיים.

<מיכל צוק: דבר אחרון, תכניות ייעודיות למגזר הבדואי – אשבל – כדי להכניס הנדסאים בדואים.

<מיכל צוק: ראינו שיש נשירה מאד גדולה והתכנית מטפלת בזה.

<מיכל צוק: בואו נתקדם כדי לקצר ולתת טעימות.

<מיכל צוק: תעסוקת חרדים- שוב, מעבר למרכזי ההכוון, דגש מאד מאד גדול על הכשרות מקצועיות וטכנולוגיות.

<מיכל צוק: אתם יכולים לראות כאן את הנתונים.

<מיכל צוק: מדובר במאות אנשים שלומדים הנדסאות או הכשרות מקצועיות ועוד, גם בשוברים וגם בהכשרות ממומנות.

<מיכל צוק: גם בסמינרים, בלימודי הנדסאות לנשים.

<מיכל צוק: אנחנו מטפלים גם בקידום יזמות.

<מיכל צוק: נפתח לאחרונה מרכז יזמות בבני ברק.

<מיכל צוק: אנחנו חושבים שזה חלק מהיכולת לתת לאנשים.

<מיכל צוק: לא רק, אבל למי שמתאים ומעוניין.

<מיכל צוק: יש לנו תכניות בגיבוש - - -

מאיר כהן: מודיעין עלית - - -

<מיכל צוק: נכון, במודיעין עלית יש מרכז יפה.

מאיר כהן: זה הדבר הכי טוב שראיתי.

מאיר כהן: היית שם, אלי?

מאיר כהן: מקסים.

אלי אלאלוף: בכלל במודיעין עלית המצב קשה, אבל יש דברים - - -

מאיר כהן: מרכז להעצמת נשים.

<מיכל צוק: ממש לאוכלוסייה החרדית.

<מיכל צוק: פועלים שם בדיוק במרכזי מפתח.

אלי אלאלוף: זה בזכות המנהיגות המקומית.

מאיר כהן: יוצא מן הכלל שם.

<מיכל צוק: ובאמת תכניות בגיבוש.

<מיכל צוק: יצאנו במספר קולות קוראים, שילוב חרדים בשירות המדינה, שזה דבר שהוא משמעותי.

<מיכל צוק: שילוב חרדים בהייטק.

<מיכל צוק: קיבלנו עשרות הצעות, אנחנו ממפים אותן עכשיו, כדי שכמו שאנחנו פועלים במגזר הערבי נפעל גם בנושא הזה.

<מיכל צוק: טעימות נוספות מהפעילות - - -

אלי אלאלוף: בכלל במגזר הערבי בנושא הזה ספציפית, בתכנית החומש, שהממשלה אישרה, יש פה תכנית מאד כבדה, מאד מיוחדת.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר, הניתוח הוא לטובת- - -

<מיכל צוק: הכלים והעשייה.

אלי אלאלוף: התרבות והפתרונות המוצעים לאותה קבוצה תרבותית.

<מיכל צוק: נכון, נכון.

<מיכל צוק: תעסוקת אנשים עם מוגבלות – זאת עוד קבוצת אוכלוסייה שאנחנו שמים אותה כיעד וכאן פועלים במגוון כלים.

<מיכל צוק: יש כלים שוטפים שאנחנו מפעילים למימון התאמות למעסיקים, לשכר מינימום מותאם, למרכזי תמיכה למעסיקים ופורטל משרות, ככה שייפתחו כמה שיותר משרות עבור אנשים עם מוגבלות.

<מיכל צוק: אנחנו עובדים ומובילים ביחד עם משרד הרווחה והמשרדים האחרים הרלבנטיים, תכנית ממשלתית.

<מיכל צוק: אנחנו בדיונים כרגע עם האוצר.

<מיכל צוק: אני מקווה שהיא תבשיל, כדי שגם כאן, כמו בחרדים ובערבים, תהיה לנו תכנית רב שנתית שבאה לסנכרן את הפעילות הממשלתית, לשים יעדים ברורים ולהפנות באמת את המאמצים ואת התקציבים כדי לעמוד ביעדים שאנחנו נגדיר.

<מיכל צוק: סתם שני דברים יפים.

<מיכל צוק: מרכז ההכוון שנפתח, שהוא חדש ודיברו עליו הרבה שנים, שהוא בעצם פיילוט, פעילות לשנתיים ב-20 מיליון שקלים, כבר ממש בחודשים האחרונים – הוא פועל כחודשיים – כבר הגיעו לדעתי כ-300 אנשים והם מקבלים שירות.

<מיכל צוק: ועוד דבר חדש ונחמד שאנחנו עושים ואני חושבת שממנו נוכל ללמוד, זה איזה שהוא פיילוט ביחד עם הקרנות של הביטוח הלאומי, מיזם משותף של השאלת ציוד למעסיקים.

<מיכל צוק: כי אנחנו אמנם מממנים התאמות, אבל א' יש עצמאים וב', לפעמים אדם רוצה לראות אם זה נכון או לא נכון וזה מה שהוא צריך, כי אחר כך זה עולה עוד משאבים.

<מיכל צוק: אז אנחנו פתחנו והמפעיל הוא יד שרה.

<מיכל צוק: ככה באותו רעיון כמו שמשאילים ציוד לצורכי בריאות, לנסות להשאיל ציוד לתקופה של מספר חודשים, כחצי שנה ללא תשלום, כדי שיוכלו להתנסות, כדי לנסות לפתוח כמה שיותר דלתות ואפשרויות למי שמעוניין להציג.

מאיר כהן: כלומר הם מקבלים לחצי שנה ואחרי זה הם מתכוונים לרכוש?

<מיכל צוק: תראו, אחר כך תלוי במעסיק ובכללים ובתקנות.

<מיכל צוק: אנחנו גם עוזרים בסיוע של מימון לפי הכללים שיש לנו.

<מיכל צוק: אז לחלק אנחנו בהחלט מסייעים וחלק יכולים להשאיל, אבל יש כאן באמת פעילות ענפה.

מאיר כהן: יפה מאד.

<מיכל צוק: בנושא של ההכשרה המקצועית, אנחנו דיווחנו בוועדה הזאת, אבל חשוב לי להגיד, גם בראי של היציאה מהעוני.

<מיכל צוק: אפשר לראות שהשנה הזאת מבחינתנו היא שנת מפנה.

<מיכל צוק: היא גם שנת מפנה שהייתה בהיבט ההשקעה של המשאבים.

<מיכל צוק: אפשר לראות ביחס לשנים האחרונות גידול במשאבים שאנחנו מקצים ומקדישים לטובת ההכשרה המקצועית במדינת ישראל וזה דבר מאד משמעותי.

<מיכל צוק: עלייה דרמטית של מעבר ל-100 מיליון שקלים.

<מיכל צוק: ולא פחות חשוב מזה, זה גם מגוון כלים.

<מיכל צוק: אז אם תראו בשקף הבא, תוכלו לראות שאנחנו פועלים - - -

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שקיבלתם תוספת בזכות הדו"ח.

אלי אלאלוף: הדו"ח עשה את שלו רק בזה שכבר התחילו להגדיל סעיפים, כמעט בלי לשאול את המשרד הרלבנטי.

מאיר כהן: מצוין.

מאיר כהן: זאת הייתה הכוונה.

אלי אלאלוף: פה ההמלצה הייתה חד משמעית, תוספת של 120 מיליון שקלים להכשרה מקצועית וגם סכום כמעט דומה לנושא של האוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.

מאיר כהן: עכשיו אתה מבין למה פחדו מהדו"ח.

אלי אלאלוף: חברה, אני אומר לך, מאיר, אתה לא יודע מה עשית, גם אני לא, אבל - - -

מאיר כהן: מה עשינו?

מאיר כהן: משנת 1948, מאז שהמדינה הוקמה, לא היה דו"ח שיכול להוות אבני דרך.

אלי אלאלוף: יש פה טבלה ממש עם מספרים.

אלי אלאלוף: היא לא אין סופית.

אלי אלאלוף: אם עושים את זה, אז מתחילים להניע איזה גלגלים שקשה לתאר אותם.

אלי אלאלוף: זה מה שתבינו.

אלי אלאלוף: אני לא עושה פרסום לדו"ח וודאי לא לנו, שנכנסנו לזה.

אלי אלאלוף: זה רק אומר שאם לוקחים דו"ח ברצינות, יש לו השפעה ואם מצליחים בקונסטלציה שהיא - מותר לי להגיד פוליטית היום – אפשר יהיה להוציא לפועל דו"ח.

אלי אלאלוף: אין דבר כזה.

אלי אלאלוף: ואל תהיו בספקות כאלה - - -

מאיר כהן: ספקנים.

אלי אלאלוף: ספקנים, שפתאום אתם אומרים מה אתה עובד בשביל דו"ח.

אלי אלאלוף: תעבדו בשביל דו"ח, חברה.

אלי אלאלוף: אני עשיתי את זה בגללו בגיל 69.

אלי אלאלוף: הייתי צריך ללכת להיות פנסיונר בגיל כזה ותראו איפה הסתבכתי.

אלי אלאלוף: אבל זה אומר כן שאפשר לקחת, אבל בתנאי שהדו"ח יהיה מאד מעשי וקונקרטי, שלא יישאר בתיאוריה.

אלי אלאלוף: באמת תודה שאת מלהיבה אותנו.

אלי אלאלוף: תמשיכי.

<מיכל צוק: אז אפשר לראות שאנחנו לא רק הקדשנו משאבים, אלא אנחנו גם הגדלנו את הפעילות וגם אנחנו משנים את כלי ההכשרה, כדי שהם יהיו באמת יותר מותאמים לצרכים של המשק ולמעסיקים.

<מיכל צוק: אפשר לראות תוצאות כבר.

<מיכל צוק: אפשר לראות שיש לנו רק בחצי שנה האחרונה, כשאנחנו מסתכלים אחורה, למעלה מ-2,000 הכשרות בקורסים מתוקצבים, כלומר שממומנים על ידינו.

<מיכל צוק: יש לנו גידול של 20% בהיקף המוכשרים בהשוואה לשנה קודמת.

<מיכל צוק: תקצבנו גם כבר באותה חצי שנה כ-2,000 שוברים וזה בנוסף בעצם להכשרות המקצועיות, מה שנקרא העסקיות.

<מיכל צוק: זה אומר שאנחנו הרגולטורים שלהם.

<מיכל צוק: לא מממנים אותם, אבל בהחלט קובעים את תכנית הלימודים, בוחנים ונותנים תעודה ממשלתית, ששם בחצי שנה האחרונה היו למעלה מ-17,000 אנשים מוכשרים.

<מיכל צוק: רק מילה על ההכשרות המקצועיות, שזה בעינינו אחד מהדגלים המרכזיים והתשתיות המרכזים של ההכשרה בהון אנושי.

<מיכל צוק: אנחנו עובדים באמת על שינוי מאד מאד גדול של הכלים.

<מיכל צוק: יוצא ממש בימים אלה נוח מחודש של קליטה במפעל, שמאפשר באמת הרבה יותר גמישות והתאמה גם למעסיקים בכלל, אבל למעסיקים קטנים ובינוניים בפרט.

<מיכל צוק: OJT, שנחשב לג'וב טריינניג.

<מיכל צוק: אנחנו בפיתוח מודל מאד מאד משמעותי ודיווחנו על זה כאן בוועדה, של מודל של חניכות, המודל השוויצרי.

<מיכל צוק: זה ממש נמצא בפיתוח ביחד עם הג'וינט והאגף להכשרה מקצועית.

<מיכל צוק: יש ביקוש נורא גדול וצמא, אפילו מצד המעסיקים שאנחנו חשבנו בהתחלה שיהיה קשה, שרוצים לקפוץ על העגלה וזה מכריח ובעצם מחייב גם אותם למעורבות הרבה יותר גדולה בהכשרה וזה מחייב גם אותנו, כל הדברים האלה, כמשרד ממשלתי, לשנות מאד מאד את אופן העבודה שלנו.

<מיכל צוק: כלומר היום האגף להכשרה מקצועית בכלים האלה, נדרש לרספונסיביות וגמישות הרבה הרבה יותר גבוהה.

<מיכל צוק: אז זו תחילת הדרך, יש כאן עוד הרבה הרבה מה לעשות גם בבית פנימה וגם מחוצה, אבל בהחלט אנחנו שמנו לעצמנו את זה כיעד ואנחנו עובדים על זה הרבה ומקדישים לזה הרבה, כדי שבאמת השנה הזאת, ואני חושבת שכבר אפשר לציין אותה כשנת מפנה.

<מיכל צוק: יש עוד הרבה כברת דרך לעשות, אבל בהחלט, אם אנחנו מסתכלים בפרספקטיבה של שנים אחורה, יש שינוי מאד משמעותי בנושא הזה.

מאיר כהן: מה שאת אומרת לנו זה – קח משרד, תוציא ממנו את השר – תן לפקידים לעבוד – הוא יותר טוב.

<מיכל צוק: אני לא אמרתי את זה.

<מיכל צוק: אני חושבת שמכל השרים האחרונים, גם הנוכחי וגם הקודמים, תומכים במאמצים האלה.

מאיר כהן: כן, אני רוצה לשאול אותך שאלה, ברשותך.

מאיר כהן: תגידי כמה מילים בבקשה על מגוון ההכשרות שאתם מציעים.

<מיכל צוק: אוקיי.

<מיכל צוק: אנחנו בעצם מציעים מגוון רחב של הכשרות בכל הענפים הכלכליים במשק.

<מיכל צוק: אפשר לראות את זה בפילוחים שונים.

<מיכל צוק: כשאתה לוקח קורסים עסקיים, לצורך העניין, שאנחנו לא מממנים אותם אבל אנחנו בהחלט נותנים את תכנית הלימודים ואת התעודה לאחר בחינה בסוף, אפשר לראות באמת קורסים שנקרא להם יותר רכים.

<מיכל צוק: יותר תחומים של מינהל עסקים או הנהלת חשבונות או קורסים של מחשבים ודברים כאלה.

<מיכל צוק: כשאנחנו שמים את התקציבים שלנו – ואני רגע שמה בצד את השוברים – אני אתייחס לזה, אבל תקציבים של הכשרות מממונות, אנחנו משתדלים לכוון חלק גדול מהם להכשרות במקצועות נדרשים, שהם גם תשתית כבדה.

<מיכל צוק: מתכת, חשמל, אלקטרוניקה, גם מחשבים.

<מיכל צוק: השוברים זה איזה שהוא ייצור ביניים, לצורך העניין.

<מיכל צוק: כי מצד אחד זה מימון ממשלתי ומצד שני יש כאן הרבה הכוונה של הפרט, של מה הוא מעוניין.

<מיכל צוק: ואז שם אנחנו רואים עוד פעם קורסים שחלקם יותר רכבים, אבל גם בענפים של מחשבים.

<מיכל צוק: אני כן אגיד כאן, אנחנו גם הצגנו את זה בוועדה - - -

אלי אלאלוף: אני עוד לא שמעתי את המילה בתחום הבנייה.

<מיכל צוק: אז אתה צודק שלא שמעת ואני אתייחס.

אלי אלאלוף: כי יש לנו ועדה נוספת, בוועדה שמתעסקת בבטיחות בבנייה, והבעיה זה הכשרת האנשים.

<מיכל צוק: אז אני אתייחס כאן.

<מיכל צוק: בנושא של הבנייה, שני דברים.

<מיכל צוק: א' יש לנו הסכם - - -

מאיר כהן: לרבות הכשרתם מבחינת הזהירות והבטיחות.

אלי אלאלוף: בוודאי, בוודאי.

<מיכל צוק: אז בהקשר הזה אני אציין שני דברים.

<מיכל צוק: אחד, אנחנו נמצאים היום בהסכם עם התאחדות בוני הארץ, בהיקף של כ-80 מיליון שקלים שאמור בעצם להכשיר כ-2,000 עובדים לבניין.

<מיכל צוק: ההסכם הזה היו לו חבלי לידה קשים כבר לאחר החתימה שלו.

<מיכל צוק: המציאות שנגלתה גם לעינינו וגם לבוני הארץ, מבחינת תשתיות בהכשרה והרצון, נדרשו לו הרבה חסמים, אבל עשינו שם בעצם את כל ה - - -

מאיר כהן: אני שומע בוני הארץ, זה נשמע לי כמו ארץ נהדרת, בוני העולם.

<מיכל צוק: זה השם שלהם.

<מיכל צוק: התאחדות הקבלנים.

מאיר כהן: ככה הם נקראים?

<מיכל צוק: כן, זה התאחדות הקבלנים, אבל זה השם שלהם.

אלי אלאלוף: תשמע, יש להם 13,000 אתרים.

אלי אלאלוף: מי יכול להתחרות איתם.

מאיר כהן: כן, בוני עולם.

<מיכל צוק: זה כן התחיל.

<מיכל צוק: ממש בחודשים האחרונים כבר נפתחים קורסים.

<מיכל צוק: תראו, ההסכם הזה שיש לנו איתם נוגע לשני דברים.

<מיכל צוק: רגל אחת זה באמת המימון של ההכשרה ורגל שנייה,לא פחות חשובה, זה תקופה משמעותית, שאותם אנשים אמורים לעבוד, כשאנחנו קבענו בעצם את השכר.

<מיכל צוק: השכר אמור להתחיל בכ-8,000 שקלים ולעלות ל-9,000 שקלים, כשיש לו בתחילת הדרך סבסוד מתוקף אותו הסכם ממשלתי מאד גדול, ולאט לאט הממשלה - - -

מאיר כהן: מה ההכשרה הכי ארוכה?

<מיכל צוק: אלה הכשרות יחסית קצרות, זה 3-4 חודשים.

מאיר כהן: 12 חודשים?

<מיכל צוק: לא, לא, ההכשרות האלה הן כ-3-4 חודשים.

מאיר כהן: לא, אבל מה אתם מאפשרים?

<מיכל צוק: אה, בסך הכל?

מאיר כהן: כן.

<מיכל צוק: כן, הכשרות מקצועיות, לא הנדסאים, שזה מגיע לבין שנתיים לשלוש שנים לימודים, הכשרות מקצועיות הן עד שנה.

<מיכל צוק: זה בדרך כלל בקורסים היותר כבדים 6-8, 10 חודשים, אבל הן מגיעות עד שנה, זה הכלל.

<מיכל צוק: למי שלומד כמובן בצורה מלאה, לא חלקי ופורש את זה.

<מיכל צוק: אני כן אגיד שהתכניות החדשות - - -

אלי אלאלוף: רק הערה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה עם הצוות של חברי הכנסת שעוסקים בענף הבנייה, חאג' יחיא, אייל בן ראובן ואנוכי.

אלי אלאלוף: אנחנו לקחנו את זה באופן שיטתי.

אלי אלאלוף: אנחנו נרצה לשבת אתכם על המקצועות בנושא של הבנייה.

<מיכל צוק: זה בשמחה רבה.

<מיכל צוק: זה הסכם אחד.

<מיכל צוק: ודבר שני, יש החלטת ממשלה שעדכנו אותך, שמדברת באמת על פריון בענף הבנייה, ושם יש גם החלטה על הקצאת משאבים לבנייה יותר מתועשת לתחומים האלה בעצם, והכשרת האנשים גם לתחומים היותר מתקדמים בענף הזה.

אלי אלאלוף: חברה, השאלות זה לא בלעדיות רק של מאיר ושלי, אתם יכולים.

<מיכל צוק: אז אני רק ארוץ על שני השקפים הנוספים ואז.

<חוסאם חליילה: יש לי שאלה.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, בבקשה.

<חוסאם חליילה: רציתי לשאול על הקריטריונים של הכשרה.

אלי אלאלוף: סליחה, יש מנהג בפרוטוקול שאומר שאתה צריך להגיד את השם, אם יש לך תפקיד, ולדבר למיקרופון.

אלי אלאלוף: זה הכי חשוב לדבר למיקרופון.

אלי אלאלוף: בלי לשבור אותו.

<חוסאם חליילה: בסדר גמור.

<חוסאם חליילה: אני חוסאם חליילה, מסכנין, עובד סוציאלי במרכז עוצמה.

אלי אלאלוף: הנה, זה גם עבודה של מאיר.

אלי אלאלוף: זו המלצה של הדו"ח.

<חוסאם חליילה: העבודה שלנו מתמקדת במיצוי זכויות ושילוב אנשים בתעסוקה.

<חוסאם חליילה: יש לנו מרכז ראם שהוא מרכז הכשרה מקצועית.

<חוסאם חליילה: רציתי לשאול, נתקלנו בהמון בעיות עם המוסד לביטוח לאומי, שאנשים שמקבלים קצבאות הבטחת הכנסה לא רשאים ללמוד לימודים אקדמאים.

<חוסאם חליילה: יש לנו אנשים שקיבלו מכתבים על חובות - - -

מאיר כהן: הייתה הצעת חוק שלי ודחו אותה לצערי.

מאיר כהן: כן, אני מכיר.

אלי אלאלוף: אולי היא תחזור במתכונת אחרת.

מאיר כהן: בסדר, תיקחו, תחזירו אותה באיזה מתכונת.

<חוסאם חליילה: אז אנשים שמגיעים למרכזי הכשרה מקצועית ורוצים ללכת ללמוד לימודים, הם נמצאים במעגל העוני ואומרים להם לא, אתם לא יכולים ללכת ללמוד בגלל שאתם מקבלים קצבה - - -

אלי אלאלוף: בתנאים מסוימים אומרים כן וברוב התנאים אומרים לא.

אלי אלאלוף: אבל בהחלט אתה צודק.

אלי אלאלוף: זו נקודה מאד כואבת.

<חוסאם חליילה: אז איך אפשר לעזור לאותם אנשים לצאת ממעגל העוני?

אלי אלאלוף: אנחנו מנסים להתמודד ברמת חקיקה ונעשה את זה.

אלי אלאלוף: אנחנו עוד לא עברנו את המשוכה של האוצר ואנחנו לא נרים ידיים, כי במקרה בראש המשרד הזה יש חבר.

אלי אלאלוף: אז אנחנו נפעל בהתאם, אבל אתה צודק.

אלי אלאלוף: זה כאב גדול של הרבה שנים.

אלי אלאלוף: אתה צודק.

אלי אלאלוף: נתמודד עם זה.

אלי אלאלוף: לא נרים ידיים.

אלי אלאלוף: בבקשה, רן, שלא תגיד שבגלל שאתה חבר שלי אני לא נותן לך את רשות הדיבור.

<רן מלמד: קודם כל אני בהחלט חייב להגיד שרואים שינויים.

<רן מלמד: ראינו את זה גם בדיון שהיה על משרד הרווחה וגם בדיון היום.

<רן מלמד: יש לי כמה שאלות ודברים שעוד לא מובהרים לי.

<רן מלמד: אוכלוסיית העובדים המבוגרים - 45 פלוס - לא זוכר איך היא באה לידי ביטוי בהקשר הזה בדו"ח.

<רן מלמד: אני לא ראיתי הרבה נתונים על הנושא של השילוב שלה בעבודה והוא שילוב קריטי, כי אנחנו יודעים שככל שאנשים מתבגרים, אם הם מחוץ לשוק העבודה, רמת ההכנסה שלכם הולכת וקטנה.

<רן מלמד: הם צפויים להגיע למצב של עוני וזה דבר בעייתי.

<רן מלמד: הדבר השני זה שאלה לגבי הנושא של מימון השוברים וההכשרה המקצועית.

<רן מלמד: האם האנשים שמקבלים שוברים או עושים הכשרה מקצועית, צריכים לשלם ואחרי זה הם מקבלים כסף החזר, או שהתשלום מבוצע ישירות למעסיקים, כדי שאנשים לא יוותרו על הכשרות בגלל שאין להם יכולת לעשות את מימון הביניים.

<רן מלמד: הדבר האחרון, כרגע לפחות, זה הנושא של מיצוי זכויות במרכזי ההכוון.

<רן מלמד: אני חושב שאחד הדברים הטובים שיכולים להיות ובכלל שיצא מהוועדה, זה הנושא שמיצוי זכויות עלה למעלה.

<רן מלמד: ואני הייתי מציע וגם הגשתי לך בזמנו הצעה בנושא הזה, לעשות פעולות של מיצוי זכויות שלא קשורות לתעסוקה, לאנשים שמגיעים למרכזי ההכוון.

<רן מלמד: כי בצורה כזאת, התמריץ לצאת לעבודה בידיעה שיש מיצוי זכויות ויש פתרון של בעיות כלכליות ואחרות שמונעות מאנשים להשתלב בשוק העבודה, פשוט יהיה הרבה יותר גבוה, שאנשים באים ואומרים – מלבד ההכשרה המקצועית, מלבד היכולת לצאת לעבודה, גם יש מישהו שעוזר לי במיצוי הזכויות שלי ומאפשר לי ללכת לעבודה בראש שקט, בידיעה שלא אקבל טלפון מהמעסיק שיגיד רגע, אני לא יכול לקבל אותך לעבודה כי הטילו עליך עכשיו פתאום עיקול על המשכורת או כל דבר אחר.

<רן מלמד: ואני מציע עוד פעם, לשלב את הנושא הזה של מיצוי זכויות במרכזי ההכוון.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<שלי נורדהיים: אתה רוצה שאני אתייחס עכשיו או אחרי שהיא תסיים?

אלי אלאלוף: אני רוצה לתת לך אחר כך את רשות הדיבור, מפני שאת מייצגת גוף, משרד עם הגישה הזאת.

<שלי נורדהיים: נכון, אני רוצה לענות על כל ההערות.

<שלי נורדהיים: אני בשביל זה נשארת לסוף.

אלי אלאלוף: אז בסוף, אוקיי.

<מיכל צוק: אז אני אסיים באמת.

<שלי נורדהיים: אז זהו, אז אני מעדיפה שהיא תסיים.

<מיכל צוק: ממש דקה.

אלי אלאלוף: אוקיי, היא תסיים.

אלי אלאלוף: סליחה, נחזור אליך.

<מיכל צוק: אז אני אולי רק אגיד - - -

אלי אלאלוף: מפני שחברה שלנו ממשרד הרווחה נאלצת לעזוב אותנו בעשר.

<מיכל צוק: אז כדי רק להקדים לשלי, אז שני דברים כדי לסיים את הסקירה ואחר כך אני כאן כדי לענות על גם שאלות, אין שום בעיה.

<מיכל צוק: לנושא הבינוי, הייתה המלצה בדו"ח באמת על הקצאת משאבים, אבל לפשט את נוהל הבינוי.

<מיכל צוק: הדבר הזה בוצע.

<מיכל צוק: בסוף שנת 2014 כבר היה לנו נוהל - - -

אלי אלאלוף: הבינוי בנושא מעונות יום.

<מיכל צוק: מעונות יום לגיל הרך, כן.

<מיכל צוק: לקראת סוף שנת 2014 יצא נוהל בינוי אחר, חדש, פשוט יותר, ידידותי יותר, לא בירוקראטי כפי שהיה בתמיכות שהיו עד אז, שבאמת אפשר לנו לעשות הקצאות ואנחנו רואים את היכולת בשטח.

<מיכל צוק: מאז, בעצם בשנה וחצי האחרונות, אנחנו כבר הקצנו 500 מיליון שקלים, שמצטרפים בעצם ל-600 מיליון שקלים שהוקצו לפי הנוהל הישן, ומה שעשינו עם אותם 600 מיליון שקלים שאי אפשר היה ליישם אותם, כי באמת הבירוקרטיה לא רק הקשתה על הגורמים בשטח גם עלינו, הסבנו אותם לנוהל החדש.

<מיכל צוק: אנחנו מקצים את ההקצאות החדשות למגזרים ייעודיים.

<מיכל צוק: אנחנו הגדלנו את שיעור ההשתתפות שלנו כממשלה במימון – גם את העלות שאנחנו מכירים בה וגם את שיעורי ההשתתפות שלנו, גם לרשויות חלשות וגם לעודד בנייה מהירה.

<מיכל צוק: התוצאה היא שאנחנו רואים ממש גידול בקצב - - -

אלי אלאלוף: כמה ילדים יש בפנים תכל'ס?

<מיכל צוק: אז אני אגיד ככה: קודם כל תזכרו שלבנות, ורק התחלנו - - -

אלי אלאלוף: אני יודע את הכל.

אלי אלאלוף: אני יודע, אני בניתי מספיק בחיים שלי.

<מיכל צוק: אז תכלס, אנחנו ב-500 מיליון שקלים האלה הקצנו, יכולנו להקצות כסף - - -

אלי אלאלוף: לא, השאלה שלי היא פשוטה.

אלי אלאלוף: כמה מעונות יש ילדים בפנים?

<מיכל צוק: היום יש לנו כ-1,900 מעונות שיש בהם ילדים.

אלי אלאלוף: לא, בתוך התקציב.

<מיכל צוק: בבינוי אנחנו הקצנו – ותזכרו, לא הכל היה בשנה וחצי – אחד היה בסוף שנת 2014, אחר כך היה לקראת סוף 2015.

אלי אלאלוף: בזכות החלטת טרכטנברג – 1.2 מיליארד למעונות.

אלי אלאלוף: כמה מעונות פועלים?

<מיכל צוק: כרגע הקצו להם 300 מעונות לבינוי, כשכבר עכשיו, מתוך אותו בינוי, כשתזכרו שהפעימה הראשונה הייתה לפני שנה וחצי, כבר 19 פועלים עם סמל, עוד 11 נמצאים בקנה.

מאיר כהן: כמה אתם מקצים לכל מעון, 400,000 שקלים?

<מיכל צוק: לא, לא.

<מיכל צוק: כמה כסף?

אלי אלאלוף: לא, כמעט 4 מיליון.

מאיר כהן: כן.

<מיכל צוק: הבינוי הוא עד 3.5 מליון שקלים.

<מיכל צוק: תלוי קצת בקרקע וכו'.

<מיכל צוק: אז הסכום הבסיסי הוא 2.8 מיליון שקלים ומאפשרים גידול לפי התנאים בקרקע.

מאיר כהן: בלי מצ'ינג, בלי שום דבר?

<מיכל צוק: כמעט ולא.

<מיכל צוק: כלומר, אנחנו יכולים להגיע למי שבונה מהר ל-100% ואם לא, לרשויות חלשות זה 95%.

<מיכל צוק: כן אני חושבת שצריך להגיד כאן גם שאנחנו מקצים את הקצאה גם בהתחשב בחוזק של הרשות.

<מיכל צוק: יש לנו תקציב ייעודי לרשויות ערביות של 25% מההקצאה, לחרדים 15% מההקצאה.

<מיכל צוק: לאשכולות החלשים – 1-4, סוציו אקונומי של הלמ"ס 1-4, 10% מהקצאה והיתר לאוכלוסייה הכללית.

מאיר כהן: אתם נותנים פריבילגיה לרשות חזקה.

<מיכל צוק: למה?

מאיר כהן: כי ככה את אמרת.

מאיר כהן: רשות שבונה מהר מקבלת 100%.

מאיר כהן: רשות ש - - -

<מיכל צוק: לא, אז אני אומרת, מאחר שעוד לא חלף אפילו הזמן כמעט של הבינוי המהיר, אני לא יודעת להגיד - - -

אלי אלאלוף: יש לי הצעה.

אלי אלאלוף: את הנושא של המעונות, תרשו לנו לעשות אחרי השעה 10.

אלי אלאלוף: בואי נבקש משלי.

אלי אלאלוף: איך אני בשבילך היום?

אלי אלאלוף: תראי איך אני מתנהג יפה.

<מיכל צוק: רגע, רק עוד דבר כדי להעביר לשלי.

<מיכל צוק: על אכיפת חוקי עבודה, זה השקף האחרון.

אלי אלאלוף: לא, לא, אנחנו נחזור להכל.

<מיכל צוק: אז אני רק רוצה להגיד משהו על שלי ועל משרד הרווחה.

<מיכל צוק: אחת המלצות בדו"ח הייתה לחזק את שיתופי הפעולה עם המשרדים השונים.

אלי אלאלוף: אה, זה מה שרציתי.

<מיכל צוק: נכון.

<מיכל צוק: ואני חושבת שהמצב שהיה בינינו בכתיבת הדו"ח, תוך כדי, אתה ראית את החיכוכים ואת הפערים שהיו ואת חוסר ההסכמות, ומה שאנחנו עשינו בצורה משותפת - - -

אלי אלאלוף: זה מה שהוא אמר.

אלי אלאלוף: זה מה שגרם לחבר שלנו, צבי אקשטיין להזניח אותנו באמצע.

<מיכל צוק: יכול להיות.

<מיכל צוק: את זה אתה יודע.

<מיכל צוק: מה שקרה כתוצאה מזה, זה שאנחנו – איך להגיד - לקחנו את עצמנו ממש ברצינות ובידיים, בהסכמות גם ביני לבין מנכ"ל משרד הרווחה וגם בעבודה משותפת מאד מאד יפה של כל הצוותים, ושלי בהחלט שותפה מרכזית, ואצלנו דפנה וכל האנשים שעוסקים בקידום האוכלוסיות.

<מיכל צוק: יושבים ביחד ואני חושבת שבשנה-שנה וחצי האחרונות יש באמת שינוי מאד מאד משמעותי.

<מיכל צוק: השפה היא משותפת, היעדים עובדים ביחד.

<מיכל צוק: אנחנו עושים פעולות משלימות.

<מיכל צוק: אנחנו הכנסנו את משרד הרווחה להיות בתכניות של הגופים המפנים למשל לשוברים.

<מיכל צוק: את הסטנדרט של מה זה השמה ומה אנחנו בודקים ביחד – הגדרנו.

<מיכל צוק: כל הפעילויות הנוספות שאנחנו עוד מתכננים, אנחנו חושבים שצריך להיכנס הרבה יותר חזק למעסיקים.

<מיכל צוק: הם יעבדו ביחד ויתנו שירות גם למרכזים ולפעילות של משרד הרווחה ואני אשמח ששלי תוכל להציג ולחזק את זה.

<שלי נורדהיים: טוב, אז קודם כל אני שותפה למה שאומרת מיכל.

<שלי נורדהיים: שלי נורדהיים, משרד הרווחה.

<שלי נורדהיים: אני אחראית על נושא התעסוקה במשרד.

<שלי נורדהיים: אני מנהלת שיקום תעסוקתי אמנם, אבל אני אחראית גם על תחום התעסוקה במשרד.

אלי אלאלוף: מה הטייטל בדיוק?

<שלי נורדהיים: מה?

אלי אלאלוף: את לא אחראית על תעסוקה.

אלי אלאלוף: זה אין, בשלב זה.

<שלי נורדהיים: אצלנו במשרד אני אחראית.

אלי אלאלוף: אבל מה זה אחריות על תעסוקה?

אלי אלאלוף: מה הטייטל של השירות שלך?

<שלי נורדהיים: אני אנסה להסביר את הרקע.

אלי אלאלוף: מה הטייטל, שוב, אני חוזר.

<שלי נורדהיים: הטייטל שלי הוא מנהלת שירות מקצועי תעסוקתי, אבל אני גם ראש מנהלת התעסוקה אצלנו במשרד.

אלי אלאלוף: יש מנהלת כזאת?

<שלי נורדהיים: יש מנהלת שהיא לא רשמית מספיק, אבל מה לעשות, אני לא מזניחה אותה, כי היא מאד משמעותית, כי אנחנו רצינו להגיע למצב שבו המשרד שלנו, בגלל שהיו כל כך הרבה תכניות מפוזרות וכל כך הרבה שירותים אצלנו שעוסקים בתעסוקה, לא הייתה מדיניות מוסדרת ואנחנו בזה יוצרים מדיניות מוסדרת גם אצלנו, מה שמאפשר גם שיתופי פעולה מול משרד הכלכלה, כי יש כתובת.

<שלי נורדהיים: יש כתובת אצלנו היום ואנחנו היום עובדים באמת בשיתוף פעולה.

<שלי נורדהיים: אני כן רוצה, בכל אופן, לתת קצת סקירה על מה שקורה אצלנו בתעסוקה.

<שלי נורדהיים: קודם כל אני רוצה לומר שמשרד הכלכלה קיבל את החלטות הממשלה שהוא צריך להתמקד בעיקר באוכלוסיות שמנתה פה מיכל לפני.

<שלי נורדהיים: עדיין יש הרבה מאד אוכלוסיות שהן משפחות בעוני, פרטים בעוני, צעירים בסיכון, אנשים מכורים לשעבר ואני יכולה פה למנות את כל אוכלוסיית משרד הרווחה וכמובן גם אנשים עם מוגבלות, שהם נמצאים בעוני.

<שלי נורדהיים: הם נמצאים תחת חסותנו ולמעשה אנחנו מצאנו לא פעם ולא פעמיים שהם נופלים בין הכיסאות והם לא מקבלים את השירות המתאים.

<שלי נורדהיים: וכשאתה שואל אותי מה זאת אומרת אחראית על התעסוקה, זה באיזה שהוא מקום הבנה שאם אנחנו לא נתחיל לעסוק באוכלוסיות שלנו גם בתעסוקה, הם לא יקבלו תעסוקה.

<שלי נורדהיים: כי הם לא מצליחים להתמודד עם המענים הקיימים.

<שלי נורדהיים: אי לכך כמו אצלנו הרבה מאד תכניות.

<שלי נורדהיים: רובן היומאד אינטנסיביות ואני חייבת להגיד מאד ארוכות טווח וגם קצת יקרות, שזה בגלל שאנחנו עושים עבודה הרבה הרבה יותר מערכתית, שמשתמשת בכל הפסיליטיז של הרווחה, במטרה באמת להביא אדם

<שלי נורדהיים: לאיזה שהוא מצב שבו הוא מסוגל להתמודד בכלל עם הרעיון של לצאת לעבודה.

<שלי נורדהיים: ואני חייבת להגיד שאפילו אצלנו היו כמה תכניות שקצת עשו קרימינג.

<שלי נורדהיים: אוקיי, בואו נראה שיש לו קצת מוטיבציה וכו'.

<שלי נורדהיים: אנחנו שינינו את הכיוון שלנו בשנתיים האחרונות.

<שלי נורדהיים: קודם כל אחד הדברים שעשינו זה הקמנו מרכזי תעסוקה.

<שלי נורדהיים: כמו שמיכל סיפרה פה על מרכזי ההכוון שלהם, יש לנו מרכזי תעסוקה, שאני חייבת להגיד שיצרנו פה שותפות עם משרד הכלכלה, ברמה הזאת שאם אנחנו פותחים מרכז תעסוקה במקום מסוים, הם מכניסים תכניות שלהם אלינו והפוך גם.

<שלי נורדהיים: זאת אומרת אם להם יש מרכזים של ריאן למשל, לאוכלוסייה הערבית, אנחנו ממש עובדים על נוהל שיתופי פעולה – איך אנחנו ניכנס לתוכם כדי שבאמת לא יהיו כפילויות, כי כפילויות זה קל מאד מאד להגיע אליהן.

<שלי נורדהיים: אבל אנחנו מתמקדים באוכלוסיית רווחה.

<שלי נורדהיים: אוכלוסיית רווחה שהיא לא – סליחה שאני אומרת – לא גברים חרדים או נשים ערביות.

<שלי נורדהיים: כל אוכלוסיית הרווחה.

<שלי נורדהיים: ומרכזי התעסוקה שלנו אמורים לתת מענה לכל אוכלוסיית הרווחה.

<שלי נורדהיים: אנחנו שם נאלצים להתמודד לפעמים עם הרבה אוכלוסיות שאפילו אנחנו כמשרד לא תמיד טיפלנו בהן.

<שלי נורדהיים: למשל אני אתן שתי דוגמאות.

<שלי נורדהיים: דוגמא אחת היא בתוךמרכז התעסוקה, שאנחנו הכנסנו עובדים סוציאליים תעסוקתיים.

<שלי נורדהיים: זה מקצוע שלא קיים בעולם.

<שלי נורדהיים: אנחנו בדקנו.

<שלי נורדהיים: לא קיים בעולם הדבר הזה, שהעבודה הסוציאלית לוקחת על עצמה את נושא התעסוקה.

<שלי נורדהיים: ואז יבוא חבר הכנסת מאיר כהן וישאל אותי – והתוצאות?

<שלי נורדהיים: אז התוצאות שלנו הן יותר איטיות, אני חייבת להגיד.

<שלי נורדהיים: אנחנו מטפלים לפעמים באוכלוסיות שהן בכלל לא מתקרבות לחשוב על לצאת לעבודה ואנחנו עושים איתן עבודה מאד אינטנסיבית כדי להביא אותם לשם, ואני חושבת שבזה יש חידוש גדול אצלנו.

מאיר כהן: למה לא עושה את זה עובדת סוציאלית משפחה?

מאיר כהן: למה צריך לעשות, הרי את יודעת את דעתי על זה.

<שלי נורדהיים: כי ההתמקדות שלנו היא בתעסוקה.

מאיר כהן: היא לא טובה ואני בטוח שבסופו של דבר לא יקרה כלום עם זה.

מאיר כהן: אני נגד זה שעובדת סוציאלית תהיה.

מאיר כהן: אנחנו רוצים לעשות מהפכה ולייצר עובדים סוציאליים שהם הוליסטיים, שהם מטפלים בהכל.

מאיר כהן: אתם חוזרים לתפיסה שהיא לא נכונה.

מאיר כהן: עובדת סוציאלית לתעסוקה ועובדת סוציאלית לנכה ברגל ימין ועובדת סוציאלית לנכה ברגל שמאל.

מאיר כהן: אני חושב שמספיק במה שמשרד הכלכלה עושה ושילוב נכון יכול לחסוך אמצעים ולשחרר עובדים סוציאליים למצוקה הגדולה.

מאיר כהן: יש עכשיו ויכוח בינינו על זה שעובדים סוציאליים באים עם 200 תיקים.

מאיר כהן: אז מה עושים?

מאיר כהן: אז לוקחים עובדים סוציאליים ונותנים להם להיות עובדים סוציאליים לתעסוקה, שתאמיני לי, כשאני פוגש אותם, גם הם לא יודעים מה הם עושים.

<קריאה: לא, סליחה - - -

<שלי נורדהיים: אז קודם כל אני מדברת על פרופסיה ספציפית מאד, שנמצאת בתוך מרכזי התעסוקה.

מאיר כהן: בסדר.

<שלי נורדהיים: היא לא מחליפה את העובדת סוציאלית של המשפחה, ממש לא.

<שלי נורדהיים: היא עובדת בשיתוף פעולה איתו אבל היא ממקדת את העבודה שלה בתעסוקה, מכיוון שבסופו של דבר - - -

מאיר כהן: אז בשביל מה?

מאיר כהן: מה זה ממקדת?

מאיר כהן: אנחנו עשינו, אני ואלי עשינו תכנית של משפחות עם העובדות הסוציאליות שהן עובדות במשפחה.

מאיר כהן: שאלי יספר מה אנחנו עשינו.

מאיר כהן: מה, אנחנו צבענו את העובדת הסוציאלית – את תטפלי רק בתעסוקה?

אלי אלאלוף: קיבלו הכשרה.

מאיר כהן: קיבלו הכשרה, עבדו.

מאיר כהן: תוך שנה, מתוך 50 משפחות בעוני, 42 הטסנו אותן למקום אחר.

מאיר כהן: ולא פתחנו.

מאיר כהן: הבעיה הגדולה שלנו כמשרדים היא שיש לנו נטייה, ברגע שאנחנו רוצים להתעסק עם משהו יש לנו נטייה בתוך הלב, ולא תמיד היא רעה או מכוונת בזדון, ישר להתחיל לפתוח.

מאיר כהן: באתי עם התכנית של נושמים לרווחה, אני זוכר את מנכ"ל המשרד אומר לי אתה מקצה 100 מיליון, אמרתי כן.

מאיר כהן: הוא אומר 80 מיליון שקלים צריכים ללכת לכוח אדם.

מאיר כהן: אמרתי לו לא יהיה.

מאיר כהן: לא יהיה.

מאיר כהן: הוא אומר אנחנו נצטרך 100 עובדות סוציאליות כאלה, 50 עובדות סוציאליות כאלה, 60 עובדות סוציאליות כאלה – נגמר התקציב.

מאיר כהן: אז אני לא בטוח.

מאיר כהן: הרעיון הזה, שמשרד הרווחה יטפל בעבודה הוא רעיון מבורך.

מאיר כהן: אני מאלה שאומרים שיבוא היום ויחזירו את משרד העבודה, שיהיה באמת, את מכירה את זה, את ותיקה.

מאיר כהן: היה פעם משרד הרווחה ומשרד העבודה.

מאיר כהן: אי אפשר לנתק את זה.

מאיר כהן: לדעתי צריך לחזור לזה.

מאיר כהן: אני חושב שזו טעות, אבל אני אשמח שבעוד שנה תבואו ותגידו שטעיתי.

מאיר כהן: אני אודה בטעותי, אבל אני חושב היום שזה בזבוז של משאבים טובים.

<שלי נורדהיים: לצערי העובדים הסוציאליים - - -

אלי אלאלוף: לא שמענו את העובדים הקהילתיים.

<קריאה: לא- - -

<שלי נורדהיים: אז מה?

<שלי נורדהיים: אבל יש לכם כל כך הרבה חלק בתעסוקה אצלנו במשרד.

<קריאה: נכון, נכון.

<קריאה: אבל אנחנו לא נשמעים.

<קריאה: אנחנו הולכים לכיוון ש - - -

<שלי נורדהיים: אני אומרת, יש לעבודה הקהילתית אצלנו במשרד חלק מאד משמעותי בתעסוקה.

<שלי נורדהיים: אני רוצה לומר לגבי התעסוקה והעבודה הסוציאלית – הרבה פעמים, וזה אחד הדברים שאנחנו רואים, החסמים לצאת לעבודה הם מאד מאד רחבים ולפעמים אפילו עמוקים והם צריכים לעשות שם עבודה שורשית.

<שלי נורדהיים: העבודה השורשית הזאת היא לא עבודה שמשרד הכלכלה עושה, אני מצטערת, עם כל הכבוד ויש לי הרבה כבוד למה שמשרד הכלכלה עושה.

<שלי נורדהיים: אנחנו עושים עבודה לפעמים טיפולית כדי להביא אנשים לעבודה והעבודה הטיפולית הזאת דורשת משאבים, מה לעשות?

<שלי נורדהיים: ואי אפשר שעובדת סוציאלית תתמסר.

<שלי נורדהיים: כשאנחנו לוקחים עובדת סוציאלית תעסוקתית שעובדת ביחד עם העובדת של המשפחה, ואז, אם יש בעיות שקשורות במשפחה, העובדת הסוציאלית למשפחה מטפלת.

מאיר כהן: אבל זה בדיוק נגד המהפכה שהמשרד רוצה לעשות עם העובדים הסוציאליים.

מאיר כהן: עובדת משפחה היא עובדת הוליסטית.

מאיר כהן: המשרד הזה גם צריך לכבד את עצמו ולבוא למש/רד האוצר ולהגיד אני לא יוצר תקנים.

מאיר כהן: אני לוקח את מה שיש לי ואני נותן לו הכשרה מיוחדת, ועם זה אתה יכול לבוא - - -

אלי אלאלוף: זה בדיוק מה שכתוב.

מאיר כהן: בדיוק.

מאיר כהן: ועם זה אתה יכול לבוא ולהגיד אני רוצה עוד תקציבים להכשרות, לא תקציבים לעוד תקנים.

מאיר כהן: אני רוצה תקציבים להכשרות ואז זה נשמע נהדר.

מאיר כהן: אני חושב שאני מבין את אנשי האוצר שבאים ואומרים תשמע, כל פעם שנותנים לכם כסף אתם אומרים שאתם רוצים להשביח ואתם רוצים לעשות הכשרות, אבל כל פעם שנותנים כסף אתם פותחים וקולטים עוד עובדת סוציאלית לזה.

מאיר כהן: אני חושב שזאת טעות.

אלי אלאלוף: צריך להשאיר את רוב המשאבים לתקציב גמיש ברשות העובדים הקיימים.

מאיר כהן: בוודאי.

אלי אלאלוף: זה מה שצריך ולפי הצורך לקבל הכשרה לאותם עובדים או לקבל תגבור נקודתי כזה או אחר ולא להגדיל - - -

מאיר כהן: כמה עובדות כאלה יש היום בכל מרכז?

<שלי נורדהיים: בכל מרכז תעסוקה גדול - - -

מאיר כהן: כמה יש בכל הארץ?

<שלי נורדהיים: זה לפי מרכזי התעסוקה.

<שלי נורדהיים: יש חמישה מרכזי תעסוקה כרגע, כשהוקמו שניים נוספים כבר בהקמה.

<שלי נורדהיים: במרכז גדול כמו ירושלים, תל אביב, חיפה, יש 3 עובדות סוציאליות תעסוקתיות.

<שלי נורדהיים: זה לא הרבה.

<שלי נורדהיים: הן מטפלות באוכלוסיית קצה מאד קשה, שאף אחד אחר לא מטפל בהם.

<שלי נורדהיים: תצטרכו להאמין לי בזה, שהיא באמת אוכלוסייה שלא מסוגלת להגיע להשתמש בשירותים הקיימים בתעסוקה, אפילו לא במרכז שלנו, שהוא מרכז של הרווחה.

<שלי נורדהיים: הן מתקשות להגיע לשם.

אלי אלאלוף: שלי, תרשי לי לחזור על הסיפור, של איך אתם הופכים חלק מהאנשים שבתוך המערכת, למומחים גם לנושאים הנוספים האלה, אחרת זה כל הזמן יהיה רק הגדלת כוח אדם ואף פעם לא יהיה משאבים להביא פתרונות אמיתיים לאוכלוסייה שזקוקה, כולל כשאנחנו המלצנו על תקציב גמיש, זה לא תקציב של משרות.

אלי אלאלוף: זה תקציב שמיועד לפעילות.

אלי אלאלוף: ואתם יודעים יותר מכולם, שלפעמים 10,000 שקלים – אני לא אשכח את הבחורה בדימונה, שאמרה תעזבו אותי מכל העובדים הסוציאליים, תעמידו לי הלוואה של 10,000 שקלים - - -

מאיר כהן: נכון.

מאיר כהן: העסק שלה עובד עד היום, חי ועוד - - -

אלי אלאלוף: ואני רוצה לפתוח משהו.

אלי אלאלוף: אז היא פתחה, אם אני לא טועה זה ציפורניים.

מאיר כהן: מכון לציפורניים.

אלי אלאלוף: אתה זוכר אותה?

מאיר כהן: היום זה מכון עם שתי עובדות.

מאיר כהן: אלי יספר לכם, זה היה אחד הדברים הכי מדהימים.

אלי אלאלוף: מפני שבאמת בקרן הייתה הגמישות הזאת, לתת סכום, להעמיד סכום עם ליווי זמני, זה זמני.

אלי אלאלוף: רק מתוך פחד שהיא תלך, תקנה בזה משהו אחר.

<שלי נורדהיים: היום יש לנו תקציב.

<שלי נורדהיים: ברוב התכניות שלנו של המשפחות יש - - -

אלי אלאלוף: זה הכי חשוב.

<שלי נורדהיים: יש לנו.

אלי אלאלוף: תשריינו כמה שיותר.

<שלי נורדהיים: ברשותך, אני רוצה להתייחס לעוד כמה נושאים.

אלי אלאלוף: בבקשה, זה הזמן שלך.

<שלי נורדהיים: הזמן שלי, אני יודעת, אז אני אעשה את זה בקצרה.

<שלי נורדהיים: אני רוצה לדבר על הנושא של ההכשרות המקצועיות שהוזכר פה בהרחבה על ידי מיכל.

<שלי נורדהיים: אני חייבת להגיד שהאוכלוסייה שלנו מאד מתקשה להשתמש בשוברים.

<שלי נורדהיים: אנחנו לא מצליחים למצות את זה, הרבה בגלל הסיבה שהם לא מצליחים לממן, או שהם לפעמים לא מתאימים בקריטריונים שלהם.

<שלי נורדהיים: למשל אם אין להם מספיק שנות לימוד וכו', הם לא יכולים להשתלב בהכשרות הקיימות, דבר שמקשה מאד על האוכלוסייה שלנו ועוד במיוחד דווקא על האוכלוסיות הקשות ביותר, כמו אנשים עם מוגבלות, כמו צעירים בסיכון שלא סיימו בית ספר, ואין להם דרך איך להשלים שנות לימוד, כי אין פה איזה שהוא אמצעי שיכול לעזור להם במימון הזה.

<שלי נורדהיים: משרד החינוך גם לא בא עכשיו ויממן להם את זה כבר.

<שלי נורדהיים: אנחנו מתקשים מאד להשתמש בשיטה הזאת.

<שלי נורדהיים: אני חייבת להגיד שאני קצת מושפעת, כי הייתי אחרי סיור בגרמניה, שהלכנו לראות את התעסוקה שם.

<שלי נורדהיים: למדנו הרבה דברים, יש לי הרבה מה לומר על זה.

<שלי נורדהיים: אחד הדברים זה באמת ההכשרות המקצועיות שדיברה פה מיכל על השיטה הזאת של הפרטנשיפ, של השוליות, שלומדים תוך כדי התנסות בעבודה.

<שלי נורדהיים: אחוז עצום מהאוכלוסיות שם מוכשר כך, כולל אנשים עם מוגבלויות ואנשים עם מוגבלויות אפילו קשות.

<שלי נורדהיים: הם הגדירו פשוט את התעסוקה, את המקצועות, את המקצועיות, ברמות הרבה הרבה יותר קטנות ולא או כזה או למשל אם אתה טבח או שאתה כלום.

<שלי נורדהיים: עוזר טבח, עוזר 2, עוזר 3, עוזר 4, ואז כל מיני אחרים יכולים להשתלב גם בהכשרות מקצועיות.

<שלי נורדהיים: למשל אנשים עם מוגבלויות, שאני אמונה על הטיפול בהם, שהם לא מצליחים להשתלב בקורסים היום, אין להם סיכוי להתקדם.

<שלי נורדהיים: ואז הם יעמדו תמיד רק בעבודות הכי נמוכות.

<שלי נורדהיים: לא מצאנו לזה עדיין פתרון בכל הנושא של ההכשרות המקצועיות.

אלי אלאלוף: זה נושא טוב לדיון ביניכן.

<שלי נורדהיים: כן, זה לא שלא דנו בזה.

<שלי נורדהיים: עוד דבר נכון שמאד משמעותי לדבר, זה באמת אנשים עם מוגבלויות.

<שלי נורדהיים: אני אדבר על זה בקצרה כי על זה אני יכולה לדבר שיחה שלמה.

<שלי נורדהיים: אנשים עם מוגבלויות שהם בעצם בתחתית, אנשים באמת בעוני מאד מאד גדול.

<שלי נורדהיים: הרבה מהם חיים בקצבת נכות ולא מצליחים להשתלב בעולם העבודה.

<שלי נורדהיים: יש לנו את הבעיה המאד מאד קשה הזאת של שכר המינימום, אותם שיכול להיות שהוא צריך להתחיל לדון בו ואולי פה המדינה צריכה להתערב, ולא להשאיר אנשים שעובדים משרה מלאה, באים יום יום ובסוף הם לא יכולים - - -

אלי אלאלוף: אנחנו דיברנו על זה במשרד, עם המנכ"ל והשר מודע לזה.

אלי אלאלוף: אנחנו מצפים להצעת חוק של המשרד.

אלי אלאלוף: אני יכול להיות אך ורק כך, זה לא יוזמה פרטית של חבר כנסת.

אלי אלאלוף: זה הוכיח כמה שאנחנו אוהבים את הנושא ומבינים את מצוקתו, אבל את זה תעבירו.

אלי אלאלוף: אם תביאו הצעת חוק שתהפוך להצעת חוק ממשלתית, זה הרבה יותר מעשי מאשר אם אנחנו נתחיל להיות מטורטרים מריצה זו ואחרת והיעילות של הריצה שלנו לא תהיה כמו החלטת המשרד.

אלי אלאלוף: שהמשרד יתמודד.

אלי אלאלוף: בין השאר אתם גם ממונים על הביטוח הלאומי, אל תשכחו את זה.

אלי אלאלוף: למשרד יש אחריות מיניסטריאלית על הביטוח הלאומי וזה נגמר בדיון פנימי שלכם.

אלי אלאלוף: אנחנו, ודאי בוועדה הזאת ובאופן אישי אני יכול להתחייב גם בשם מאיר כחבר הוועדה ובשמי, להריץ את זה כמה שיותר מהר.

<שלי נורדהיים: יפה.

<שלי נורדהיים: א' אני מברכת על זה.

מאיר כהן: זה חשוב.

מאיר כהן: אבל זה באמת צריך להיות ממשלתי.

אלי אלאלוף: ודאי, זו הצעה ממשלתית.

אלי אלאלוף: תעשו אותה.

אלי אלאלוף: מה גם שבאמת הנושא של הנכים, בלי שאני אדליף משהו, לקראת התקציב הבא הוא נושא מרכזי במסגרת מסוימת.

אלי אלאלוף: תנחשו אותה.

אלי אלאלוף: תעשו את זה ומהר.

אלי אלאלוף: עכשיו מתחילים הדיונים התקציביים, יסתיימו בנובמבר.

אלי אלאלוף: יש לנו זמן לעבוד על זה.

<שלי נורדהיים: אוקיי.

<שלי נורדהיים: נושא אחרון זה הנושא של הנוער.

<שלי נורדהיים: הנוער אמנם עוד לא יוצא לתעסוקה, אבל אנחנו סבורים - - -

אלי אלאלוף: למה לא?

<שלי נורדהיים: אני מעדיפה שנוער יישב עדיין וילמד, אבל אני חושבת שחלק מה - - -

אלי אלאלוף: למה שהלמידה לא - - -

<שלי נורדהיים: זהו, זה מה שאני רוצה לומר בדיוק.

<שלי נורדהיים: אני יכולה להגיד לך שהתכנית שאנחנו בונים, ונמצאת פה עמיתתי ממשרד החינוך.

<שלי נורדהיים: אנחנו עושים תכנית כבר מאד מאד משמעותית עבור נוער עם מוגבלות והיום אני רואה אצלנו במשרד יותר עולה - - -

אלי אלאלוף: אבל רק עם נוער עם מוגבלות.

אלי אלאלוף: מה עם נוער רגיל?

<שלי נורדהיים: רגע.

<שלי נורדהיים: זה מה שאנחנו עושים היום, שזה באמת כבר רץ.

<שלי נורדהיים: חסרים לנו תקציבים כדי להריץ את זה עם על כל הנוער עם המוגבלות.

<שלי נורדהיים: אבל היום אני מזכירה - - -

מאיר כהן: סליחה, על כל המה?

<שלי נורדהיים: על כל הנוער.

<שלי נורדהיים: אין לנו מספיק תקציב היום להחזיק את כל הנוער, את כל התלמידים, שכולם ייצאו, כי אנחנו ממש מלמדים אותם תעסוקה כבר בגיל הזה, עם התנסות בשטח.

<שלי נורדהיים: כלומר שבאמת הם יוצאים עם כלים אחרים.

<שלי נורדהיים: אנחנו עובדים פה בשיתוף פעולה נהדר עם משרד החינוך.

אלי אלאלוף: אתם מעורבים עם משרד החינוך גם בתקופה שזה במסגרת החינוך המיוחד עד גיל 21?

<שלי נורדהיים: גילאי 18 עד 21 וגילאי 16.

מאיר כהן: הייתה איזו תוספת?

אלי אלאלוף: הייתה החלטה שנפלה השבוע.

<שלי נורדהיים: מה שאני רוצה לומר זה שדווקא בגלל שאני לומדת מהנוער עם מוגבלות, מה שעשינו ואני חושבת שבשיטות אחרות, לא משנה, זה לא בדיוק צריך להיות אותו דבר, אנחנו חייבים לעבוד גם עם נוער בסיכון, מכיוון שנוער בסיכון - ושאלה אותי כאן הגברת לגבי המפתנים - נוער בסיכון יוצא ואנחנו ראינו לאחרונה דווקא התייחסות לנושא גם בטלוויזיה לגבי נוער חסר עורף משפחתי, שיוצא החוצה.

<שלי נורדהיים: אין לו מסגרות ולא עושים לו הכנה לתעסוקה היום ואנחנו חושבים שצריך מאד להתחיל לשים דגש על זה וזה דבר שלא קיים היום - איך עושים הכנה לבני הנוער לא במפתנים.

<שלי נורדהיים: כי במפתנים הם דווקא נמצאים במסגרת טובה.

<שלי נורדהיים: הם נמצאים במסגרת.

<שלי נורדהיים: אני מדברת על אלה שאין להם מסגרת.

<שלי נורדהיים: יוצאים ללא כלים, ללא הכשרה, ללא הכוונה והם בעצם אמורים איך שהוא להתמודד לבד.

<שלי נורדהיים: החינוך הוא חלק נורא משמעותי.

<שלי נורדהיים: עכשיו אני אקח עוד פעם דוגמא מגרמניה.

<שלי נורדהיים: שם נכנסים מבית ספר לכל האוכלוסייה- - -

אלי אלאלוף: תגידי את זה לשר שלך.

<שלי נורדהיים: אוקיי.

<שלי נורדהיים: אני מספרת.

אלי אלאלוף: שנה שעברה הוא עשה את המהלך ההפוך, או עיכב מהלך.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<שלי נורדהיים: סיימתי, תודה.

אלי אלאלוף: יום טוב לך.

אלי אלאלוף: לא שרוצים להיפרד ממך.

אלי אלאלוף: אולי לשנות דעתך להישאר פה.

<שלי נורדהיים: אם יש שאלה אני אשאר.

<דנה חוגרי: שמי דנה חוגרי מהמשמר החברתי.

<דנה חוגרי: האמת שהשאלה שלי באה בתור מישהי שעבדה שנתיים במסילה כמדריכה שם, ואת אומרת בתוך מסגרת דווקא פחות צריך.

<דנה חוגרי: אנחנו ניסינו, מנסים להראות - - -

<שלי נורדהיים: דיברתי על המפתנים.

<דנה חוגרי: כן.

<דנה חוגרי: אז נערות שניסינו קצת להוציא לעבודה, אלה שכן יכולות לגשת כבר לגישה בקהילה ושם באמת הרגשנו את החוסר המאד בולט בהכנה מקצועית ואני שואלת לגבי ההסתכלות על נערים ונערות שנמצאים במסגרות הסגורות, בהוסטלים, במקומות האלה, כי אני ראיתי נערות שבגיל 18 יוצאות ממסילה ועד שההוסטל לא התחיל לקבל עד גיל 21, לא היה להן לאן להגיע.

<שלי נורדהיים: הוא אשר אמרתי.

<שלי נורדהיים: אני חייבת להגיד שדווקא בחסות הנוער, במוסדות שלנו, של ההוסטלים והמוסדות, התחלנו כן תכנית דווקא בשיתוף משרד הכלכלה עם שוברים.

<שלי נורדהיים: התחלנו ליצור להם קורסים והכשרה.

<שלי נורדהיים: מאד לא מספיק.

<שלי נורדהיים: אני אומרת לכם בפירוש, זה דבר שאנחנו צריכים להיכנס אליו.

<שלי נורדהיים: זה דורש תקציבים כמובן.

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<מיכל דלין-פרימרמן: מיכל מארגון לתת.

אלי אלאלוף: מיכל, יש לך שם משפחה?

<מיכל דלין-פרימרמן: מיכל דלין פרימרמן, מארגון לתת.

מאיר כהן: היא כל הזמן אומרת מיכל, כי כששואלים אותה שם משפחה, אז - - -

אלי אלאלוף: היא בולעת אותו.

אלי אלאלוף: אני לא הבנתי אותו.

אלי אלאלוף: מה השם?

<מיכל דלין-פרימרמן: מיכל דלין-פרימרמן מארגון לתת.

מאיר כהן: דלין פרימרמן.

אלי אלאלוף: זה שם מלא ויפה.

<מיכל דלין-פרימרמן: לא בוחרים שם משפחה.

אלי אלאלוף: מה זה לא בוחרים?

אלי אלאלוף: בחייאת דינק, מה זה פה?

<מיכל דלין-פרימרמן: רציתי לשאול שאלה, בהמשך לדברים של חבר הכנסת מאיר כהן בנושא יעדים מדידים, עד כמה אתם מציבים לעצמכם יעדים מדידים לאחוזי הוצאה מעוני, בעקבות ההתערבויות שהמשרד עושה?

אלי אלאלוף: אוקיי, עוד שאלה?

אלי אלאלוף: איך החבר לא שואל?

אלי אלאלוף: אני מחכה לשאלה שלך.

אלי אלאלוף: זז שמאלה, ימינה.

אלי אלאלוף: אני מיד חזור אליך.

<אורי אלדר: אורי אלדר מהפורום למאבק בעוני.

<אורי אלדר: השאלה שלי היא למנכ"לית משרד הכלכלה.

<אורי אלדר: בפגישה הקודמת שהייתה פה עם משרד הרווחה, הועלה הנושא של הרשות למאבק בעוני, שתכלול את כל המשרדים הנוגעים בדבר, וכמובן משרד הכלכלה ביניהם.

אלי אלאלוף: ברשותך, זה לא שאלה אליה.

<אורי אלדר: רגע, מה עמדת משרד הכלכלה בנושא של רשות משותפת כזאת?

אלי אלאלוף: חברה, יש לי הצעה.

אלי אלאלוף: זה לא שאלה אליה ואני למד מהיכולות המחשביות והמקצועיות של מיכל.

מאיר כהן: היא עושה את החלק שלה והיא עושה אותו טוב.

אלי אלאלוף: אני היום ניתחתי מה שקרה לנו שלשום.

אלי אלאלוף: שלשום ראיתם?

אלי אלאלוף: אנשים באו לנאום נאום שלא שמעו את הדיון והלכו והיום הם לא חזרו כי הבינו שזה לא יעיל.

אלי אלאלוף: אז אני מציע ואומר שהדיון הזה הוא מאד חשוב, כי הוא מתמקד בנושאים שנקבעו בוועדה מול משרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: בואו נישאר עם זה.

אלי אלאלוף: זה עניין של מדיניות כוללת.

מאיר כהן: זה נושא-נושא.

אלי אלאלוף: כשנרצה להתייחס לדברים כאלה, זה יהיה בדיון האחרון, הרוחבי, ואנחנו נדבר על זה ותוכל להתבטא בנושא הזה.

אלי אלאלוף: כן, גברת.

<עדית לב: עדית לב, מרבנים למען זכויות האדם בפורום המאבק בעוני.

אלי אלאלוף: שליוותה את הוועדה.

<עדית לב: שליוויתי את הוועדה.

<עדית לב: שאלה ראשונה היא דווקא משהו שקשור למה שכתוב בדו"ח, אבל הוא לא ממש מופיע בדו"ח, וזה העניין של הבירוקרטיה לקבל את הסבסוד במעונות היום.

<עדית לב: ככל שאנחנו - - -

אלי אלאלוף: זה כלול בדו"ח.

אלי אלאלוף: כולל הטופס.

<עדית לב: מה שאני יכולה להגיד על מה שקורה היום, זה שהבירוקרטיה היא ברמת הבלתי אפשרית.

<עדית לב: אם דובר פה קודם על זה שהשוברים מצריכים מימון ביניים, למעשה גם הבירוקרטיה הזאת מצריכה סוג של מימון ביניים וזה מאד קשה, ואני לא מדברת אפילו רק על הצורך למלא את הדברים ועובדה עכשיו הכל צריך להיות מוגש דרך המחשב.

<עדית לב: יש לי לא מעט אנשים שמגיעים אלי למרכז הזכויות בחדרה, רק בשביל השימוש במחשב כדי להגיש את הבקשה.

<עדית לב: זה נראה לי לא סביר ולא הגיוני שהם צריכים מחשב כדי להגיש בקשה, מחשב וחיבור לאינטרנט מהיר, כי החיבור לאינטרנט בבית שלהם לא הספיק.

<עדית לב: בכלל, אני חושבת שצריך לעשות שם איזו שהיא חשיבה הרבה יותר מעמיקה לפשט את זה, וגם לפחות בשנה הראשונה, שנשים משתלבות בתעסוקה והיא עדיין לא סגורה, ולפעמים קצת יותר שעות וקצת פחות שעות, איך שהוא למצוא את הדרך כן לאפשר לתת את הסבסוד.

<עדית לב: האם יש לכם איזה שהן מחשבות על מה אתם עושים עם הבעיות שם.

<עדית לב: לא דיברת בכלל על ההמלצה להגברת האכיפה.

<מיכל צוק: תיכף נחזור לזה.

<עדית לב: אוקיי.

<עדית לב: ואני רוצה להגיד לגבי מענק העבודה, שאני לא בטוחה כמה זה תחת האחריות שלך, אבל זה כן - - -

אלי אלאלוף: זה תחת האחריות בדו"ח.

<עדית לב: זה בדו"ח ותחת האחריות אז בגלל זה אני אומרת את זה עכשיו.

אלי אלאלוף: אבל זה מטופל אחרת.

<עדית לב: אז אני כן אגיד את זה עכשיו.

<עדית לב: אני לא אהיה ביום שני, אבל אנשים אחרים מהעמותה יהיו.

<עדית לב: לפחות הצעת החוק שיש כרגע על השולחן, היא לא עומדת עם ההמלצה בדו"ח, כי היא בעצם לוקחת תקציבים קיימים ומחברת אותם, ואני מאד מקווה שבאמת תהיה בשורה שמגדילה את המענק ולא רק לוקחת הבטחת הכנסה.

אלי אלאלוף: זה שלוקחים מצד ימין ומצרפים לצד שמאל וביחד זה נותן יותר, תשובה יותר טובה לזכאים, זה לא מזיק לאף אחד.

<עדית לב: לא, זה לא מזיק.

<עדית לב: אבל אני חושבת ש - - -

אלי אלאלוף: וזה מה שהולך לקרות.

<רן מלמד: השאלה אם זו תשובה יותר טובה.

<עדית לב: אני מקווה מאד - - -

אלי אלאלוף: בוודאי.

<רן מלמד: זה הדיון של יום שני.

אלי אלאלוף: וזה גם קשור להערה הראשונה שלה, לצמצם בבירוקרטיות.

אלי אלאלוף: לטרטר אנשים, תלך להבטחת הכנסה ומשם תרוץ למס הכנסה שלילי.

אלי אלאלוף: אז עדיף.

<עדית לב: אני מסכימה.

<עדית לב: אני מקווה שזה אכן מה שייצא.

אלי אלאלוף: ואת התוצאה את יכולה לבוא לראות ביום שני.

מאיר כהן: האם את שואלת לגבי זה שבעצם לוקחים ממענקי העבודה בכדי לתת, כי זה הסיפור.

<עדית לב: כדי?

מאיר כהן: הסיפור שלוקחים ממס ההכנסה השלילי.

<רן מלמד: מהתקציב של מס הכנסה שלילי.

<עדית לב: מה שאני אומרת זה שאיך שאני קוראת את הצעת החוק שנמצאת כרגע על השולחן, זה לא עושה את העבודה שיש לגביה המלצה בדו"ח.

<עדית לב: ואני יודעת שיהיה ביום שני דיון ואנחנו - - -

אלי אלאלוף: אתה מוסיף לכל אחד כסף.

מאיר כהן: לא, למס הכנסה שלילי לא מוסיפים ואני בדקתי, קראתי את הצעת החוק, אבל היא לא התכוונה לזה.

מאיר כהן: זה משהו אחר.

מאיר כהן: מורידים ממס ההכנסה השלילי, ורן יודע את זה.

מאיר כהן: זה בדיוק מה שעושים.

אלי אלאלוף: אבל התוצאה הסופית היא לטובת האזרח.

<רן מלמד: זהו, לא בטוח.

<עדית לב: אני לא בטוחה שזה לטובה.

אלי אלאלוף: אנחנו נביא את זה.

<רן מלמד: זה ליום שני.

אלי אלאלוף: אני לא רוצה להקדים את הדיון של יום שני.

אלי אלאלוף: תראו את זה.

אלי אלאלוף: עמדנו על זה ועד אתמול היה הסיכום ובדקנו.

אלי אלאלוף: תדעו לכם שגם אישה שנפגעת ב-36 שקלים, לא הסכמנו.

אלי אלאלוף: אמרנו לאוצר - - -

מאיר כהן: אז אוקיי, אז אתה אומר לי שכבר התחלתם לשנות.

אלי אלאלוף: ודאי.

מאיר כהן: בסדר, אז נראה את זה ביום שני, מאה אחוז.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: לא בא בחשבון.

מאיר כהן: יפה.

אלי אלאלוף: מדובר במאות שקלים תוספתיים לזכאים.

מאיר כהן: אוקיי, אז נבדוק את זה.

<עדית לב: אמרתי, הצעת החוק שיש באתר.

<עדית לב: אני לא יודעת משהו - - -

אלי אלאלוף: נו בסדר, היא תוקנה.

אלי אלאלוף: גם אתמול ישבנו על העקומה ויש שם איזה צ'ופצ'יק שמראה שאיזה 120 נשים ייפגעו ואמרתי לא בא בחשבון.

אלי אלאלוף: אמרו לי ניתן איזה הכשרות מקצועיות במקום זה.

אלי אלאלוף: לא.

אלי אלאלוף: תן כסף קודם כל, אחר כך.

אלי אלאלוף: הכשרות מגיעות להן בלאו הכי.

אלי אלאלוף: זה היה דיון בהשתתפות הממונה על התקציבים של האוצר, אמיר לוי בעצמו וזו הייתה העמדה הברורה שלו ושל יאיר פינס ויעל אגמון לקחה על עצמה לפתור את הבעיה הטכנית.

אלי אלאלוף: זו בעיה טכנית של הביטוח הלאומי דווקא, שהוא לא יודע לעשות את התיקונים הקטנים.

אלי אלאלוף: על 120 אימהות ולא ויתרנו להם.

אלי אלאלוף: יש לנו את השמות שלהן.

מאיר כהן: זה אופייני להם כנראה.

אלי אלאלוף: בסדר?

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: מיכל, תשלמי.

<רן מלמד: אפשר רק להגיד מילה על מעונות היום, תוספת קצרה?

אלי אלאלוף: בבקשה, בבקשה.

<רן מלמד: עוד פעם, בניסיון קצת אולי לפשט בירוקרטיה.

<רן מלמד: למרכזי הזכויות של ידיד מגיעים משהו כמו 800 נשים, בדרך כלל בממוצע בשנה כדי לקבל חתימה של עורך דין על הדרישה שמתבקשת ואנחנו עושים את זה בשמחה.

<רן מלמד: מיכל, יכול להיות שאפשר לבנות איזו שהיא מערכת שבאמת תייצר מצב שאפשר את כל הטפסים, את כל הבירוקרטיה לעשות במקום אחד, עם החתימה של עורך הדין, ואז האישה באמת לא צריכה גם להוריד וגם לעשות.

<רן מלמד: היא יכולה במקום אחד לקבל את זה.

<רן מלמד: זה יישלח אפילו משם, מאצלנו, בצורה מסודרת אליכם באיזו שהיא מערכת וזה פשוט יחסוך לנשים, כי נשים צריכות לנסוע במיוחד בשביל להגיע לחתימה של עורך דין ואם זה לא אצלנו, זה בבית המשפט או במקום אחר.

<רן מלמד: צריך לדעתי למצוא איזו שהיא דרך לפתור את התסבוכת הבירוקרטית הקטנה הזאת.

אלי אלאלוף: יופי.

אלי אלאלוף: אוקיי, את יכולה להשלים ואחר כך נרצה שתתייחסי, יושבת ראש הוועדה, לדו"ח הזה ולממצאים שהוצגו בפנינו.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה.

<מיכל צוק: אוקיי, אז באמת כחלק גם של השלמה וגם מענה לשאלות שהיו.

<מיכל צוק: לנושא של זכויות עובדיםואכיפת חוקי עבודה, יש שני דברים.

<מיכל צוק: בנושא של זכויות עובדים, אני חושבת שממחצית שנת 2012, חל שינוי דרמטי בנושא הזה.

<מיכל צוק: אנחנו גם קיבלנו תוספת משמעותית לכוח אדם והגדלנו את הפקחים.

<מיכל צוק: גם השתנתה החקיקה והיום יש לנו כלי אכיפה הרבה הרבה יותר משמעותיים.

<מיכל צוק: אני תיכף אראה את הנתונים על הגידול.

<מיכל צוק: וגם אנחנו פועלים בצורה משמעותית לטובת הסברת זכויות.

<מיכל צוק: עלה ממש בחודשים האחרונים אתר במשרד הכלכלה, של זכויות עובדים, שבא באמת לנסות ולתת באופן מקיף את כל הזכויות.

<מיכל צוק: משלב חיפוש העבודה וקבלה לעבודה, לתנאי עבודה, לסיום יחסי עבודה.

<מיכל צוק: אז כן ככה רק שתראו, אנחנו מאד מאד מודעים גם לעניין של ההסברה, כשההסברה אגב בעיני חשובה גם לעובדים, אבל גם למעסיקים.

<מיכל צוק: בסוף המטרה שלנו, למרות שאנחנו אוכפים יותר וכבר גובים יותר ומטילים יותר עיצומים, היא לא להטיל עיצומים, אלא היא באמת לשנות את נורמת ההתנהגות, ולכן ההסברה כאן היא חשובה.

<מיכל צוק: אם תסתכלו רגע על נתוני האכיפה, אתם יכולים לראות משנת 2013, כי בעצם החוק נכנס לתוקף במחצית שנת 2012.

<מיכל צוק: אז שנת 2013 הייתה השנה הראשונה שבה פעלנו כבר בחקיקה החדשה, ואפשר לראות את הגידול המאד משמעותי באכיפה, גם במספר ההתראות.

<מיכל צוק: אנחנו בהרבה מקרים קודם כל נותנים התראות ולא עיצום כספי ואחר כך עיצומים כספיים וגם את הסכומים אתם יכולים לראות.

<מיכל צוק: נקודה נוספת שאנחנו רואים, אנחנו רואים היום הרבה יותר מעסיקים.

<מיכל צוק: כלומר זה לא רק המספרים האלה, אלא גם הרבה הרבה יותר בקשות ממעסיקים שונים בעצם להסדרה של התחומים.

<מיכל צוק: וזה מראה לנו שזאת אינדיקציה מאד חזקה שלאכיפה יש שיניים, בהיבט הזה שמה שפעם אפשר היה לעשות ולא היה צריך להסדיר אותו, כי אולי הוא היה לא חוקי, אבל אף אחד לא בדק, היום באים ואנחנו תמיד בשיח מתמיד עם המעסיקים כדי לנסות ולראות איך אנחנו מתאימים את הכללים כך שהם יגנו על זכויות העובדים וגם יאפשרו באמת פעילות כלכלית נכונה.

<מיכל צוק: אז זה לנושא של אכיפת הזכויות וחוקי העבודה.

אלי אלאלוף: היות ואני מתעסק בפיקוח בתחום אחר, שלא מרנין במיוחד, לגבי כמות פיקוח, המפקחים והתדירות בעבודה, אתם מרגישים אותה אפקטיבית?

<מיכל צוק: כן.

<מיכל צוק: אנחנו הכפלנו את כוח האדם בנושא של המפקחים ביחס למה שהיה.

אלי אלאלוף: ומצאתם עובדים?

<מיכל צוק: לא הכל אויש, אבל כן המספר גדל.

<מיכל צוק: אנחנו נמצאים היום גם - - -

אלי אלאלוף: כמה מפקחים יש היום?

<מיכל צוק: אני לא זוכרת בעל פה.

<מיכל צוק: לדעתי סדר גודל של כל המנהל כ-250, אבל אני אחזור אליכם עם תשובה מדויקת.

<מיכל צוק: אני לא רוצה להטעות.

<מיכל צוק: אבל אנחנו ממש בודקים את עצמנו בבנצ'מרקים מול ה-OECD - - -

אלי אלאלוף: כי למשל בענף הבנייה בקושי מצאו 17 לעומת 22 תקנים שעוד פנויים.

<מיכל צוק: לא, אז יש לנו עדיין תקנים שנמצאים בהליכים מכרזיים, אבל בסך הכל באמת, גם בפועל, לא רק בתקינה, חל כאן שינוי מאד משמעותי.

<מיכל צוק: אני אעביר את הנתונים מפורטים, אני לא רוצה להטעות כאן במספרים נכונים, אבל חל כאן באמת שינוי מאד מאד משמעותי בשנים האלה.

<מיכל צוק: היו עוד כמה שאלות, אני אנסה להתייחס בקצרה.

<מיכל צוק: קודם כל עלה בעצם מכמה כיוונים אופן המימון של הכשרות מקצועיות.

<מיכל צוק: אז יש כאן כמה סוגים שונים.

<מיכל צוק: קודם כל הכשרות שאנחנו מממנים באופן מלא, קורסים ממומנים, אף אחד לא צריך לשלם שום דבר.

<מיכל צוק: כן צריך לעמוד בתנאי סף.

<מיכל צוק: בסוף יש תנאי סף פדגוגים שצריכים לעמוד בהם.

<מיכל צוק: אם מישהו צריך 10 שנות או 12 שנות לימוד, תלוי במקצוע, זה משהו שהוא נדרש.

<מיכל צוק: אנחנו כן עושים גם מכינות ויכול להיות שצריכה להיות יותר הכוונה גם לתחומים האלה.

<מיכל צוק: בנושא של שוברים, זה ממומן קצת אחרת.

<מיכל צוק: אני חושבת רן, שעל זה אתה שאלת, כי שאלת על מימון ביניים.

<מיכל צוק: אז הדרך הרגילה בשוברים, ותיכף אני אתייחס גם למה עוד הנוהל הזה מאפשר, היא בהחלט שהפרט, אחרי שהוא מקבל את השובר הוא משלם ואנחנו מחזירים לו.

<מיכל צוק: אבל במקרים חריגים שבהם אנחנו רואים שיש קושי לפרט לעשות את זה, יש דרך מוסדרת כבר בנוהל, שאנחנו יכולים להעביר את הכסף למוסד בעצמנו.

<רן מלמד: אבל מיכל, יש אנשים שבגלל שהם יודעים שהם קודם צריכים לשלם והרבה פעמים הם לא יודעים שהם צריכים להציג את עצמם כחריגים או לא יודעים על הדרך שקיימת להם לפנות כחריגים, הם פשוט לא ניגשים.

<רן מלמד: הם פשוט מוותרים.

<רן מלמד: אז למה לא פשוט שאתם תשלמו ישירות למוסד ותנתקו את הקטע של התשלום מהאדם.

<רן מלמד: למה לערב אותו בזה בכלל?

<רן מלמד: למה פשוט לא לשלם ישירות?

<רן מלמד: תראה, אני מוכנה לשבת.

<רן מלמד: אני לא יודעת.

<רן מלמד: מאחר שאני רואה את הכמויות וגם את התקציבים שאנחנו עושים שהם באמת הולכים וגדלים, כלומר יש כאן ביחס לפרויקט שהיה לפני כמה שנים איזה 3 מיליון שקלים, היום אנחנו מקצים 30 מיליון שקלים לשוברים, באמת במגוון מאד מאד רחב של אוכלוסיות וגופים מפנים.

<רן מלמד: אז אם יש כאן איזו שהיא בעיה שאתה אומר - - -

<רן מלמד: אני יכול לומר לך שאלינו יש עשרות פניות של אנשים שאומרים אנחנו לא - - -

<מיכל צוק: אז אני אשמח לחבר אותך לצוות המקצועי שלנו.

<מיכל צוק: אנחנו ממש עוקבים אחרי הנוהל, כדי לקבל את המידע, כי אני לא יודעת.

<מיכל צוק: עשרות פניות מתוך אלפים, יכול להיות שמשהו במידע לא עובד.

<מיכל צוק: יכול להיות שצריך להיות שינוי.

<רן מלמד: לי אין שום בעיה.

<רן מלמד: אם תחברי אותי ואני אגיע לנוהל, מצדי שיבואו אלי ואני אחבר אותם אליכם, זה בסדר.

<מיכל צוק: אנחנו בהחלט רוצים שיהיה בו שימוש כמה שיותר גדול, אז כל מה שיכול לסייע.

<מיכל צוק: אז רק צריך להכיר קצת את הנתונים ולהבין איפה הבעיה.

<מיכל צוק: אני לא יודעת לענות ככה, אבל אני אדאג שתהיה פגישה כדי שנקבל את המידע ונחשוב ביחד.

<מיכל צוק: לגבי מעונות היום והתהליכים הבירוקרטים בבקשות.

<מיכל צוק: זה לא סוד שגם אנחנו חושבים שמצד אחד יש הרבה דברים שכבר שופרו וגם מצד שני יש שם עוד כברת דרך משמעותית, כי המטרה שלנו היא לנסות ולהקל על ההורים כמה שיותר.

<מיכל צוק: בהקשר הזה אני כן אגיד שני דברים שכבר קרו לשנה הקרובה, שנפתחת, שזה שינוי באיך שאנחנו דורשים להוכיח כל מיני דברים שקשורים לחופשת הלידה והיקפי עבודה במטרה באמת להקל בצורה מאד משמעותית על נשים ואמהות שיולדות או לפני תחילת שנת הלימודים או במהלך שנת הלימודים, וכאן אנחנו קיבלנו המון המון פניות.

<מיכל צוק: אני חושבת שזה יהיה מענה יפה.

<מיכל צוק: אנחנו גם הקלנו מאד בנושא של שינוי סטאטוס מבחינת ההכנסה.

<מיכל צוק: כלומר אם למישהו היה איזה שהוא עדכון שהוא היה צריך לעשות תוך כדי שנה, כי מצבו הורע, אז הוא היה צריך להוכיח לנו מספר חודשים ולקבל את זה רק אחרי תקופת ההכשרה.

<מיכל צוק: בשנה הבאה זה כבר יהיה אחרת.

<מיכל צוק: יצטרכו עדיין להראות את החודשים שבאמת זה שינוי קבוע, אבל הוא יקבל את זה בעצם מהיום הראשון שהיה השינוי.

<מיכל צוק: יש שינויים מרכזיים שנעשו, אבל אין ספק כאן שיש כאן עוד הרבה הרבה כברת דרך לעשות בהקלה ובפישוט הבירוקראטי של הנהלים.

<מיכל צוק: וכאן כל מי שיש לו איזה שהוא רעיון, אנחנו נשמח לשבת ולשמוע.

<מיכל צוק: אנחנו כבר בשיח עם משרד האוצר על עוד רעיונות שעולים.

<מיכל צוק: צריך לזכות שזאת מערכת מאד מאד גדולה ומאד מורכבת, שמצד אחד אנחנו רוצים לתת לכמה שיותר, שזה כשלעצמו לפעמים יוצר סרבול בירוקראטי ואנחנו רוצים לראות שבאמת נשים עובדות.

<מיכל צוק: ומהצד השני יש לנו באמת עניין ודגש בשנה הקרובה לנסות ולמצוא כמה שיותר מענים כדי לפשט.

<מיכל צוק: לעניין של ההגשה האלקטרונית, מה שנקרא, אנחנו כן רואים שמי שמגיש אלקטרונית מקבל רמת שירות יותר מהירה ויותר טובה.

<מיכל צוק: מהצד השני, זה שאנחנו הפכנו לשנה הבאה את הכל להגשה מקוונת, לא אומר, ויכול להיות שיש כאן

<מיכל צוק: פער במידע - אבל אנחנו כתבנו ואנחנו אומרים - כל מי שלא יודע להגיש, מאיזו שהיא סיבה, זה בכלל לא משנה - כי הוא לא הסתדר או כי אין לו - יכול לפנות לנציגים של המוקד.

<מיכל צוק: הוא קודם כל יקבל הדרכה וליווי מאד מאד צמודים ובמקרים חריגים יתנו לו גם דרך להגיש בצורה ידנית.

<מיכל צוק: אנחנו כן חושבים שנכון ומקבלים שירות יותר טוב ככל שבאמת אחוזי ההגשה המקוונת עולים.

<מיכל צוק: אבל הפתח קיים ואם יש כאן איזה שהוא פער במידע, אני אשמח שנשב.

<עדית לב: זאת לא התשובה שקיבלנו מהמוקד, אני מצטערת.

<מיכל צוק: אז תציפי לי.

<מיכל צוק: יכול להיות.

<עדית לב: אוקיי.

<מיכל צוק: אני מופתעת, אבל הכל יכול להיות.

אלי אלאלוף: בשביל זה יש דיון, שסוף סוף נמצא לקונה.

<מיכל צוק: אז אם יש כאן משהו אז אנחנו בהחלט נשב וניישר פה קו, אין שום בעיה, כי זאת הייתה ההנחיה שלנו.

<מיכל צוק: 45 פלוס שרן שאל - - -

<מיכל דלין-פרימרמן: מה לגבי הדיון ל - - -

<מיכל צוק: גם, אני רשמתי את כל התשובות, אני מיד אענה.

<מיכל צוק: 45 פלוס - - -

אלי אלאלוף: אחר כך אני אראה לכם את הטופס, איך היא רשמה את זה.

<מיכל צוק: כן.

<מיכל צוק: היצירתיות האומנותית שלי, או איזו שהיא הפרעת קשב וריכוז, אני לא יודעת.

<מיכל צוק: 45 פלוס – אז ככה, אנחנו עשינו בחודשים האחרונים ואני חושבת שגם עדכנו אותך, קודם כל איזה שהוא ניתוח בתוך הממשלה, גם במשרד הכלכלה, אבל גם עם הגורמים הנוספים – בנק ישראל והמועצה הלאומית לכלכלה וביטוח לאומי, כדי להבין קצת יותר נתונים.

<מיכל צוק: הנתונים שאנחנו רואים זה שיש פחות בעיה בעבודה, אבל כן רואים בעיה מאד מאד חזקה, שכשמישהו בגילאים של 45 ומעלה יוצא כבר משוק העבודה, אז לחזור לוקח יותר זמן.

<מיכל צוק: יש לנו נתונים מובהקים על זה.

<מיכל צוק: השלב הבא עכשיו זה שאנחנו יושבים ומנסים לפתח תכניות ומודלים כדי לתת מענים יותר טובים.

<מיכל צוק: אני חושבת שכבר נפתח ובפועל במרכז איזה שהוא מרכז של 45 פלוס.

<מיכל צוק: זה פיילוט, אבל כפי שאתם ראיתם, הפיילוטים שלנו, בסוף כשאנחנו מוצאים איך זה עובד, אז אנחנו יודעים אחר כך גם להרחיב אותם.

<מיכל צוק: אני כן מניחה שגם השיח שאתם שותפים לו בנושא של גיל פרישה לנשים, יכול להיות שגם יאיץ את הטיפול שלנו, כי אנחנו נדרשים כאן גם להתייחסות מקצועית בהקשרים האלה.

<מיכל צוק: וכאן אני לא יודעת אם זה 45 או 55, או מה יוחלט - - -

<רן מלמד: 45.

<מיכל צוק: אבל זה שם את על השולחן ואני חושבת שזה צריך להיות על השולחן ואנחנו הרבה יותר בשלים היום כדי לנסות ולגבש כלים ומענים, גם בהסבות, גם בהכשרות, אבל בשל זה עוד לא.

<מיכל צוק: זה משהו שהוא על השולחן ומתחיל טיפול בו.

<מיכל צוק: לעניין היעדים ששאלת, אני אגיד ככה: הממשלה, גם בדו"חות קודמים וגם בדו"ח הזה, לא אימצה לשים יעד כמותי להוצאה מעוני.

<מיכל צוק: אנחנו כן מכירים את היעדים, בעיקר על היכולת למדוד וזה משהו שהוא משמעותי לנו.

<מיכל צוק: גידול בהכנסה בעצם כתוצאה מעבודה ולא מקצבאות וכו'.

<מיכל צוק: אז זה לא משהו שיש לנו כיעד כמותי שהוגדר, כמו נגיד יעדים של שיעורי תעסוקה בהחלטות ממשלה, אבל כפי שאמרתי, אנחנו מסתכלים על עצמנו גם על הנושא של עוני, למרות שזה לא מוכתב לנו משום מקום.

<מיכל צוק: והרבה מהפעולות שאנחנו עושים, סתם, כשאנחנו מדברים על מרכזי הכוון, אנחנו לא מטפלים רק באנשים שהם מחפשים עבודה, אלא חלק מהפעולות נעשות גם לאנשים עובדים, במטרה באמת לשדרג ולשפר את ההון האנושי.

<מיכל צוק: יש נתח לא מבוטל של אנשים עובדים, למרות שהיעדים שמוצבים לי ואני נמדדת עליהם, הם רק הכנסה לשוק העבודה ברמת עובד לא עובד.

<מיכל צוק: אז גם היעדים, כפי שציינתי קודם, שאנחנו שמים לעצמנו מבחינת משך זמן העבודה והיקפי המשרה, הם יותר גבוהים בעצם מהיעד הממשלתי שהוא נגזר בעצם מיעדי המס של עובד לא עובד בעצם.

<מיכל צוק: שירות התעסוקה בגדול, בלי להיכנס לפרטים, זה עובד לא עובד.

<מיכל צוק: אנחנו מודדים - - -

<רן מלמד: מיכל, סליחה, אני בכל אופן רוצה לשאול על הנושא של מיצוי הזכויות.

<מיכל צוק: כן, סליחה, רשמתי ולא עניתי.

<רן מלמד: זהו, כי לא רשמתי שתספקתי רק ב - - -

אלי אלאלוף: אבל חמש דקות ומיכל מסיימת.

<מיכל צוק: זה באמת נושא שעלה.

<מיכל צוק: אני חושבת שהוא נושא מאד חשוב ומשמעותי.

<מיכל צוק: אני מודה שאנחנו לא הגענו לזה ברמת מכלול הנושאים שאנחנו עוסקים.

<מיכל צוק: אני לא נגד ובהחלט זה דבר שאפשר לחשוב עליו.

<מיכל צוק: אני חושבת ככה בקול פה, יכול להיות שאפשר לחשוב עליו גם בשיתופי הפעולה שיש לנו עם משרד הרווחה.

<מיכל צוק: אני חושבת שזה נושא חשוב בהחלט.

<רן מלמד: לגמרי, כן, כן.

<רן מלמד: אז אני אקדם את זה.

<רן מלמד: יופי, תודה.

<מיכל צוק: מצוין.

אלי אלאלוף: תסתכל על הצעת החוק שלי, שביום ראשון עולה בוועדת שרים.

<רן מלמד: אני יודע.

<רן מלמד: אני מכיר אותה היטב.

אלי אלאלוף: אה, אי אפשר לחדש לך.

<רן מלמד: לא, אפשר.

<רן מלמד: צריך לקדם אותה.

אלי אלאלוף: תחדש את התמונות שלך במיוחד עלי.

<רן מלמד: אתה יודע כמה ביקורות טובות קיבלתי האחרונה?

אלי אלאלוף: כן?

אלי אלאלוף: זה לא היה - - -

<רן מלמד: אתה לא אהבת אותה?

<רן מלמד: אז אני אשים אחת אחרת.

<רן מלמד: יש.

אלי אלאלוף: לא, לא, לא.

אלי אלאלוף: אני סתם צוחק.

אלי אלאלוף: אף תמונה לא תעשה אותי יפה.

אלי אלאלוף: לא נורא, סתם.

אלי אלאלוף: זה המדידה פה.

<מיכל דלין-פרימרמן: האם אפשר לשאול בהמשך לזה?

<מיכל דלין-פרימרמן: יושב ראש הוועדה, האם אתה רואה סיכוי שכן במסגרת היעדים בגיבוש התקציב הדו-שנתי הקרוב, כן יהיו יעדים מדידים לצמצום עוני ולא רק תכניות כאלה ואחרות, אלא באמת לבדוק את האפקטיביות שלהן בהוצאת אנשים מעוני וצמצום היקפי העוני בישראל, בשביל להגיע, כמו שהמליצה הוועדה, להיקף של ה-OECD בסופו של דבר.

אלי אלאלוף: יש לנו כבר כמה נתונים שסופקו לנו על ידי מערכת המחקר של הביטוח הלאומי והם מחמיאים מדי ואני לא אוהב את זה.

אלי אלאלוף: אז אני מודה באשמה.

אלי אלאלוף: אני אוהב קשיים, לא דברים שנראים מחמיאים.

אלי אלאלוף: אבל בדיון המסכם שאני מקווה שיהיה עוד במושב הזה, בהשתתפות שר האוצר, אנחנו נציג את הנתונים האלה.

אלי אלאלוף: בסדר?

<מיכל דלין-פרימרמן: תודה רבה.

<מיכל דלין-פרימרמן: מיכל, תודה.

<מיכל דלין-פרימרמן: ניצה, את רוצה?

<ניצה קסיר: כן, אני רציתי לברך.

אלי אלאלוף: כדי שאני אודה לך, כי אני חייב להודות לך על העבודה המדהימה פה.

<ניצה קסיר: תודה לך על העשייה ותודה לכם.

<ניצה קסיר: אני רוצה לברך באמת על כל העשייה שלכם.

אלי אלאלוף: ניצה, תגידי לפרוטוקול את שמך.

<ניצה קסיר: ניצה קסיר מבנק ישראל.

<ניצה קסיר: אני רוצה לברך על כל העשייה שלכם.

<ניצה קסיר: אני מכירה אותה די לעומק וזה תמיד מרשים אותי מאד.

<ניצה קסיר: אני רוצה לדבר על הגישה הכללית שהייתה לנו כשבאנו איתה לדיון בוועדה.

<ניצה קסיר: הגישה הכללית שלנו הייתה שמי שאפשר לסייע לו שישתלב בתעסוקה, כמובן מי שמסוגל, זאת הדרך הטובה ביותר לחלץ אותו מעוני, ואז אגב זה גם משאיר תקציבים לסייע למי שלא מסוגל לעבוד בצורות אחרות.

<ניצה קסיר: ההסתכלות שלנו הייתה דרך כמה היבטים.

<ניצה קסיר: היבט אחד זה היה להגדיל את שיעורי התעסוקה.

<ניצה קסיר: היבט שני להגדיל את התמורה לתעסוקה, והיבט שלישי זה שמירה על זכויות העובדים.

<ניצה קסיר: מיכל הדגישה פה בעיקר את ההיבט הראשון והשלישי, אבל למעשה אתם עושים – ואת גם אמרת את זה – אתם עושים עבודה בעיני מדהימה בשלושת האספקטים האלה ורואים את זה.

<ניצה קסיר: שיעורי העוני - בסך הכל אם מסתכלים על מה שקורה לגבי אנשים – שיעורי התעסוקה בארץ עכשיו הגיעו למימדים שאם מישהו היה שואל לפני 5 שנים אם זה בכלל אפשרי, אני חושבת שכולנו ואני מודה שאני, ברמה האישית הייתי אומרת שאין סיכוי שנגיע לשיעורי תעסוקה כאלה.

<ניצה קסיר: כשמסתכלים על העוני, על מצבם אפילו של העניים העובדים, מצבם הרבה הרבה יותר טוב מאשר עניים שלא עובדים ורואים שיפור לאורך השנים.

<ניצה קסיר: זאת אומרת לכם יש חלק מאד גדול בעשייה הזאת.

<ניצה קסיר: יש דבר אחד שעדיין, ופה זה לא בתחום האחריות שלכם, אבל אנחנו חשבנו שהוא משהו מאד מרכזי בוועדה, וזה כל הנושא של הגדלת התקציבים והוא הוזכר בהקשר של מס הכנסה שלילי.

<ניצה קסיר: כמובן שאני חושבת זה כלי שהוא מאד מאד חשוב, שאם זה לא ייעשה יש לנו את החשש שהיכולת שלנו להשפיע בדברים אחרים היא יותר קטנה, אבל באמת אני רק יכולה לברך ולאודות לכם על כל העשייה.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להתייחס?

<ניצה קסיר: לכם ולך, סליחה.

<ניצה קסיר: אני שכחתי גם את האוצר.

אלי אלאלוף: שם ותפקיד.

<מורן מזור: מורן מזור, רכז תעסוקה באגף תקציבים.

<מורן מזור: אולי אני אמשיך את דבריה של ניצה.

אלי אלאלוף: אולי בדו"ח כזה, שעושה לך טוב, אז גם תבריא.

<מורן מזור: לגמרי.

<מורן מזור: אני לא יודע, אני חולה כבר שבוע ולא מצליח - - -

אלי אלאלוף: אני מאחל לך בריאות טובה.

<מורן מזור: בהמשך דבריה של ניצה, ואם אנחנו מבינים שתעסוקה זה מנוף ליציאה מהעוני, ואנחנו גם מכירים את הנתונים שכששני ראשי משק הבית עובדים, אז בעצם כמעט תחולת העוני היא כמעט ב - - -

אלי אלאלוף: במשרה מלאה.

<מורן מזור: במשרה מלאה, אז כמעט אין משקי בית עניים.

<מורן מזור: אז אני רק רוצה להזכיר את התכנית.

<מורן מזור: מיכל הזכירה הכל ושלי הזכירה את הכל, את כל התכניות, אבל אולי שווה להרחיב במשפט על התכנית לשילוב החברה הערבית בכלכלה, שהיא צעד משמעותי, הוליסטי - - -

אלי אלאלוף: אני הזכרתי לפני שבאמת.

<מורן מזור: אז יכול להיות.

<מורן מזור: לא שמעתי.

<מורן מזור: שהיא מהווה שינוי משמעותי במדיניות הממשלה במגוון נושאים ביחס לחברה הערבית, שחלקים משמעותיים ממנה עדיין נמצאים מתחת לקו העוני ואנחנו מצפים גם שהיא תהווה מנוף להגדלת שיעורי התעסוקה, בעיקר בקרב נשים ערביות, שאנחנו מכירים את שיעורי התעסוקה הנמוכים בקרבן.

<מורן מזור: וזהו, זו אבן דרך חשובה שאני חושב שהיא מתממשקת בצורה מצוינת עם הדו"ח שלך והיא כמובן עוד נדבך במדיניות תומכת תעסוקה ויציאה מהעוני.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אז ברשותכם אני אסכם.

אלי אלאלוף: באמת קודם כל תודה רבה למיכל באופן אישי.

אלי אלאלוף: אנחנו לא תמיד עושים לה חיים קלים, אבל תודה על ההצגה הברורה, המובנת, והמוכיחה שיש שיפור.

אלי אלאלוף: באמת, אחד הרגשות שהיו לנו בסוף עבודת הוועדה, זה שלא היינו בטוחים שאנחנו יכולים להגיד שבמשרד הכלכלה שתהיה מדיניות מודעת עוני.

אלי אלאלוף: היום אני חושב שאפשר להגיד את זה וזה מאד חשוב.

אלי אלאלוף: אם משרד יודע-.

אלי אלאלוף: סליחה, אני מסכם, אני כבר לא אוכל להמשיך, ברשותכם.

אלי אלאלוף: אז אם משרד הכלכלה, בתחומים שקשורים להשפעת העוני בכלל ובעיני גם יוקר המחיה זה חלק מזה, ואנחנו מתמודדים בזווית אחרת.

אלי אלאלוף: הוועדה טיפלה פה בכל הנושא של ייבוא חופשי, אני לא קורא לו מקביל, כי זה כאילו משנה, לא חופשי וכל מי שרוצה שיביא.

אלי אלאלוף: אנחנו נוכל להוזיל את יוקר המחיה וזה החוק שנקרא חוק הקורנפלקס, עם כל המרכיבים, כולל בשר ודגים.

אלי אלאלוף: אז אני רוצה לציין את העובדה שלקחתם את זה ואני בטוח שתצטרכו להשקיע עוד יותר.

אלי אלאלוף: אחד הנתונים שאין לנו, שלא סיפקתם ואנחנו היינו מאד רוצים, זה לדעת מה התקציבים התוספתיים שאתם הייתם רוצים לשנים 2017-2018, כדי שנמשיך בדיונים עם ראש אגף התקציבים באוצר.

אלי אלאלוף: יש רצון להוסיף תקציבים למלחמה בעוני, אבל כל משרד צריך להציג בפנינו את הדרישות שלו.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין פה שעבודת הוועדה התחילה עם פרופסור צביקה אקשטיין, ומסיבותיו הוא עזב וניצה המשיכה והתוצאה היא תוצאה שלה, אבל אני רוצה להגיד שגם התבססנו בעבודה שלנו על הדו"ח שלו, של פרופסור אקשטיין, בנושא של התעסוקה – התחזית התעסוקתית – שהיא כבר מוכיחה ונאמר והמספרים גם מוכיחים בנושא האבטלה, שגם הדו"ח שלו תרם את חלקו, ודאי בנושא הזה של רמת התעסוקה במדינה.

אלי אלאלוף: רק שאנחנו רוצים שאיכות התעסוקה תהיה אחרת.

אלי אלאלוף: אי אפשר להסתפק יותר ב-50% מהאוכלוסייה שחיה עם שכר מינימום.

אלי אלאלוף: זה בלתי נסבל, זה בלתי אפשרי, זה לא אנושי אפילו.

אלי אלאלוף: גם אם שכר המינימום עלה, האפקטיביות ברמת ההכנסה של המשפחות זה לא השפיע בגדול, שלא לדבר על החלק שמכביד דווקא על אוכלוסיות הנכים, כשמעסיקים בודדים מעסיקים עובדים למחייתם, ובהכבדה נוספת על הקצבאות שהם מקבלים.

אלי אלאלוף: אז בסך הכל אני יכול להגיד אחרי הדיון, שאנחנו על הדרך הנכונה, אבל זה לא סוף הדרך.

אלי אלאלוף: הדרך מחייבת אותה בצורה מתמדת, גם אחרי X שנים, ואני לא רוצה להגיד מספר, אבל המלחמה בעוני – אני חוזר – זו מלחמה מתמדת.

אלי אלאלוף: כל מי שרוצה לחיות במדינה עם צדק חברתי מינימאלי, היא צריכה כל הזמן להיאבק במצבים שמשפיעים על העוני.

אלי אלאלוף: והעוני, היום אפשר להגדיר אותו בצורה מסוימת, מחר צריך יהיה לתקן את הצורה של הגדרתו, מפני שיש מרכיבים שנכנסים למשרד ויכולים לשנות.

אלי אלאלוף: אני רק מזכיר פה דבר אחד, וזה לא דינופוביה.

אלי אלאלוף: אם לא נקטין את מספר העובדים הזרים, השכר של העובדים הישראלים יישאר נמוך.

אלי אלאלוף: מפני שברגע שהעובד הישראלי יהיה דרוש למערכת ולא תהיה לו אלטרנטיבה באמצעות העובדים הזרים, אז לא נשפר את תנאי העסקתם.

אלי אלאלוף: זה נתון מאד חשוב במקרו.

אלי אלאלוף: זה לא דבר שניתן לתקצב אותו.

אלי אלאלוף: לכן יש פה מספר המלצות שאנחנו כתבנו אותן ללא תקצוב, כי זה עניין של מדיניות.

אלי אלאלוף: לא בגלל שלא ידענו לספור כמה צריך כדי לממש, אלא מפני שזה עניין של מדיניות.

אלי אלאלוף: ומשרד הכלכלה חייב לקבוע לעצמו מדיניות שמוציאה מהעוני, שהמשרד מוציא מהעוני.

אלי אלאלוף: המשרד צריך להבין שהוא צריך להתכוון ולהתכוונן גם כלכלית.

אלי אלאלוף: הוצאה מהעוני זה חיזוק כלכלי למדינה.

אלי אלאלוף: תבינו.

אלי אלאלוף: העניים הם לא מכבידים על המערכת.

אלי אלאלוף: היום הם מכבידים, כי המערכת לא מתמודדת איתם, אבל אם מכניסים ומתמודדים עם העוני של הפרט, המדינה ככלל רק תתחזק.

אלי אלאלוף: פחות קצבאות, פחות מערכת שעומדת בצד ההתפתחות של המדינה, ומכניסה כסף למדינה.

אלי אלאלוף: תבינו.

אלי אלאלוף: העניים זה המאגר להכנסת כספים נוספים לכל ההגדרות של שיפור המצב והמאזן הכלכלי של המדינה.

אלי אלאלוף: רק שנוציא מהעוני.

אלי אלאלוף: אז זה שתי מכות בבת אחת.

אלי אלאלוף: מצד אחד מוציאים את האנשים מהעוני, מצד שני מאפשרים התפתחות כלכלית טובה יותר למדינה.

אלי אלאלוף: אז אני מודה לכם על ההשתתפות שלכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה, תודה.