ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 292, 2016-11-22 14:00

ניסן סלומינסקי: צהריים טובים, אנחנו מתחילים את הישיבה השנייה שלנו היום בנושא:

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכות אכיפה – מעצרים) (תיקון – מעצר מפרי צו הגנה), התשע"ו-2016, הצעת חוק של חברות הכנסת: זהבה גלאון, נורית קורן, רויטל סויד ושולי מועלם-רפאלי.

ניסן סלומינסקי: צהריים טובים לאנשי הממלכה, צהריים טובים למשתתפים, ובתוכם יש גם את נכדתי שבאה לראות אותנו.

ניסן סלומינסקי: היא חסכה את הדיון הקודם, עם העוצמות, אז היא אחר-כך תחזור ותגיד, תשמעו, שקט פה.

ניסן סלומינסקי: הדיון הקודם היה סוער, והדיון אחר-כך גם, אבל בעזר ה' זה טוב.

זהבה גלאון: ניסן, איך קוראים לה?

ניסן סלומינסקי: מאיה מלצר.

זהבה גלאון: אדוני, קודם כל, אני רוצה להודות לך ולאסף מנהל הוועדה שבחרתם להקדים את הדיון בנושא הזה להיום.

זהבה גלאון: היום הכנסת מציינת את יום המאבק באלימות נגד נשים, וזה נראה לי מתאים.

זהבה גלאון: אני שמחה שעשיתם את המאמץ, כי יש לכם את הדיון הסוער בנושא ההסדרה, ועשיתם הפסקה.

זהבה גלאון: אז קודם כל, תודה.

זהבה גלאון: הצעת החוק שמובאת כאן נכתבה בסיוע איגוד מרכזי הסיוע.

זהבה גלאון: יושבת כאן עורכת-הדין ליאת קליין ואני רוצה להודות לה על זה.

זהבה גלאון: זו הצעה שבאה מפרקטיקה של החיים.

זהבה גלאון: בשני משפטים אני רוצה לתאר את המצב הקיים ולהגיד מה אנחנו מבקשות.

זהבה גלאון: אנחנו עדים לזה שבתי-המשפט מוציאים צווי הגנה לנשים, אבל יש בעיה אמיתית שלמשטרה אין כוח אדם להציב שוטר ליד כל דלת של גבר שמפר צו הגנה או ליד דלת של אישה שזקוקה להגנה הזאת.

זהבה גלאון: ולצערנו, ראינו מקרים שגברים הפרו צווי הגנה, פגעו בבנות-זוגן או בבנות-זוגן לשעבר, ולצערי היו גם מקרים שהסתיימו ברצח כתוצאה מהפרת הגנה שניתנו לנשים.

זהבה גלאון: הצעת החוק הזה, והיא אחרי הרבה התחבטויות, ועברנו קריאה טרומית ועשינו שינוי, בשיתוף פעולה של שרת המשפטים, השר לביטחון פנים, ונזרי הוא המשנה ליועץ המשפטי, זאת ההגדרה?

ניסן סלומינסקי: בינתיים.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר נבחר לתפקיד רב מזה.

<קריאה: הוא עכשיו פלילי.

ניסן סלומינסקי: עד עכשיו הוא היה פלילי וכולי, ואנחנו לא כל-כך מבינים את ההבדלים, אבל כנראה גם אבי ליכט עשה כזו קפיצה, אז אנחנו מבינים שיש איזה משנה ויש אחר-כך משנה שיותר למעלה, אבל בסדר, לאט-לאט.

<קריאה: לא, זה לא למעלה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל אם מישהו שהיה בזה ומתמודד לזה, סימן שהרוחבי הוא רוחבי אבל לא רוחבי כל-כך.

זהבה גלאון: רוחבי, לא רוחבי.

זהבה גלאון: לא חשוב.

זהבה גלאון: הם עשו כאן מהלך ראוי להערכה, מתוך הבנה שיש כאן בעיה אמיתית.

זהבה גלאון: הצעת החוק מבקשת להחמיר את היחס כלפי מי שבוחרים להתעלם מאותו צו שיפוטי שהוצא נגדם.

זהבה גלאון: אם זה היה תלוי בי, כל הגברים שמפרים צו הגנה, הייתי מתקינה להם מתקן משמורת בשירות בתי-הסוהר, שׂמה גברים שמפרים צווי הגנה במתקן משמורת, מעצר עם תום ההליכים.

זהבה גלאון: אם אתה שואל אותי, זה מה שהיה צריך לעשות.

זהבה גלאון: אבל לא שאלו אותי עד הסוף, רק חלקית.

ניסן סלומינסקי: המתקן תפוס כרגע.

זהבה גלאון: לדברים אחרים, כן.

זהבה גלאון: אבל אני מציעה שאם המשטרה בחרה שלא לעצור אדם שהפר צו הגנה, אז ההחלטה הזו תנומק בכתב על-ידי הגורם המקצועי הבכיר, שזה הקצין הממונה על החקירות בתחנה, וכך ייקבע בחוק כי יש לייחס חשיבות לעצם הפרת הצו ובחומרה גדולה יותר להפרה חוזרת של צו הגנה כדי למנוע מקרים.

זהבה גלאון: למשטרה יש שיקול דעת רחב, זה בסדר, אבל אם היא מחליטה גם על הפרה חוזרת וגם על הפרה של פעם ראשונה לא לעצור אז צריך לנמק למה לא.

זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה לספר סיפור – במהלך אחד הדיונים בכנסת, במהלך הדיון על התקציב בשנה שעברה, קיבלתי טלפון מאישה שהיה לה צו הגנה והבן-זוג שלה איים עליה ואיים עליה, והיה ברור שהוא הולך לפר את הצו, והוא איים שהוא עומד לרצוח אותה.

זהבה גלאון: באמצע הדיונים על התקציב, על ההסתייגויות, הוצאתי את השר לביטחון פנים החוצה – אני חייבת להגיד לזכותו, הוא דיבר, כל המערכת התגייסה והכול.

זהבה גלאון: אני חושבת שהכנסת צריכה להעביר שדר שימנע מאותן נשים באטרף הזה, ומי שלא יכולה להגיע אליי באותו רגע שהיא מסמסת לי כשאנחנו יושבים בדיון, אנחנו רוצים להציל חיים של נשים וילדים שחיים בפחד מתמיד.

זהבה גלאון: אני מבקשת לאשר את ההצעה.

זהבה גלאון: ושוב, אני רוצה להודות לכל מי שהיה.

זהבה גלאון: הזכרנו אותך, חברתי רויטל סויד, שאת חתומה על ההצעה - - -

רויטל סויד: הנה, אני נכנסת.

רויטל סויד: הגברת אורית סטרוק תפסה אותי בחוץ, אז היה מאוד קשה - - -

זהבה גלאון: אני מבינה.

זהבה גלאון: אמרנו שזו הצעה גם שלך, ואני רוצה להודות לכם.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שההצעה הזאת מסוכמת עם הממשלה, היא הצעה ראויה מאוד.

ניסן סלומינסקי: ואני חושב שברוב הנושאים האלו, את צודקת, אי אפשר להעמיד שוטר על כל מקרה.

ניסן סלומינסקי: לכן הבעיה המרכזית היא בחינוך, ואנחנו צריכים לטפל בחינוך שלא נגיע למצב בכלל שיהיו גברים אלימים, שלא תהיה אלימות, בטח שלא אלימות במשפחה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להשקיע הרבה יותר בחינוך, ואז יהיו אולי מקרים בודדים, אבל אנחנו חוטאים מהתחלה.

<גבריאלה פיסמן: קודם כל, מבחינת הרציונלים שעומדים בבסיסה של הצעת החוק, הממשלה מסכימה כמובן.

<גבריאלה פיסמן: הרעיון לספק הגנה כמה שיותר מידית לנשים ודאי מקובל.

<גבריאלה פיסמן: ההסכמות שהגענו אליהן, אלה ההסכמות שכרגע הממשלה רואה לנכון לתת להצעת החוק הזו, ומשמעות ההסכמות האלה היא בעצם שהמשטרה בעת מעצר של מפר צו הגנה, תידרש לחשוב בכל אחת מהפעמים האלה לתת חובת הנמקה.

<גבריאלה פיסמן: בעצם ברירת המחדל היא שגם בעת הפרה של צו הגנה נעצר.

<גבריאלה פיסמן: זו משמעות ההצעה, וכשהוא לא נעצר, כשתהיה החלטה שלא לעצור, בעצם תהיה חובת הנמקה של אותו שוטר שיחליט בשטח שלא לעצור.

ניסן סלומינסקי: רויטל, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אם תקצרי, אז נספיק להצביע, ואם לא, אז יצטרכו להמתין קצת.

רויטל סויד: אנחנו נספיק להצביע, בטח על הצעת חוק כזו.

רויטל סויד: קודם כל, אני רוצה לברך אותך חברתי, חברת הכנסת זהבה גלאון, על הובלת החוק הזה שלכאורה לא היה צריך אותו בכלל.

רויטל סויד: זאת אומרת, כשאנחנו יושבים ושואלים בינינו לבין עצמנו מה קרה עם מי שמפר צו הרחקה, צו הגנה, צו שיפוטי כלשהו, התשובה המידית היתה צריכה להיות שהוא אמור להיעצר.

רויטל סויד: ובפועל אנחנו רואים שכן נדרשנו להצעת החוק הזו, והצעת החוק הזו מגיעה בגלל שהמצב בשטח הכתיב אותה וחייב אותה, ולכן יש לברך עליה וחבל שהיינו צריכים אותה, אבל עכשיו היא קיימת.

רויטל סויד: אנחנו נמצאים בימים שמציינים בהם את יום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים.

רויטל סויד: אנחנו יודעים היום שהאלימות היא אלימות שמתפרסת לא רק על אלימות פיזית אלא על אלימות רב-ממדית; היא אלימות כלכלית, התעמרות נפשית, אלימות נפשית.

רויטל סויד: כשאינסטנציה שיפוטית מחליטה להרחיק תוקף מאישה, אז יש לזה הרבה מאוד השלכות והיבטים, ולא עושים את זה כלאחר יד.

רויטל סויד: וכשמגיע אחר-כך מפר מול שוטר, לפעמים ההפרה היא הפרה מינורית, אבל במהות היא מאוד-מאוד משמעותית.

רויטל סויד: ההפרה הזאת יכולה להיות – אולי הוא רק קצת התקרב, הוא הרים טלפון, הוא אמר משפט לא לעניין, אבל בעצם כשאנחנו מסתכלים על כל התמונה המלאה, על מארג חיים שלם של אותם אנשים, אז אנחנו יודעים שגם הפרה קטנה, שאותו שוטר יכול להגיד: אני לא עוצר אותך בגינה, יכולה להיות אחר-כך, שלא נדע, הקש ששבר את גב הגמל לאותה אישה מתלוננת.

ניסן סלומינסקי: ולכן הצעת החוק הזו היא טובה, והיא מחייבת הנמקה, והיא מחייבת יותר חשיבה, והיא לא תאפשר יותר שחרורים כלאחר יד, אלא היא תחייב כניסה לפרטים, לראות בדיוק מי המש]חה, במה מדובר, מי המפר ומי המתלוננת, וגם אם ההפרה נראית על פניה כקלה, בתוך מכלול של תמונה מלאה, היא תקבל את המקום שלה, ואני מקווה שלא ישנו יותר מצבים, חס וחלילה, שבהם נשים נופלות קורבן, אבל בטח ובטח לא קורבן למי שכבר היתה הכרעה שיפוטית שצריך להיות מורחק ממנה, כי זה כבר משהו שהדעת איננה סובלת.

ניסן סלומינסקי: אני מברכת על הצעת החוק שאנחנו עומדים להצביע עליה, ושלא נצטרך להשתמש בה אף פעם.

<אפרת ליפשיץ פרקש: שמי אפרת ליפשיץ פרקש, מהלשכה המשפטית של המשרד לביטחון פנים.

<אפרת ליפשיץ פרקש: רק הבהרה קטנה בהמשך לדבריה של גבריאלה פיסמן ממשרד המשפטים – כמובן הממשלה תומכת ברציונל, וחשוב להדגיש שבהמשך לסעיף שכיום אומר שהשוטר רשאי לעצור את המפר בסיטואציה של הפרת צו הגנה שכולל איסור התקרבות למקום מגורים, זאת לא תהיה ברירת מחדל של מעצר, אלא ששיקול הדעת של המשטרה נותר בעינו כפי שהוא גם כיום בסעיף, ויש כאן מעין אמירה דקלרטיבית שבמקרים שכאלה ראוי ששיקול הדעת יושם ביתר שאת.

ניסן סלומינסקי: ברגע ששופט או שוטר או גוף אחר צריכים לנמק, אז ממילא מראש שיקול הדעת הוא הרבה יותר עמוק ורציני, בגלל שהוא צריך לנמק את זה.

<גבריאלה פיסמן: זו בדיוק הכוונה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זו בדיוק הכוונה.

<אפרת ליפשיץ פרקש: זאת אומרת, זה לא שיילקח שיקול הדעת מהמשטרה ושתהיה ברירת מחדל של מעצר, אלא ששיקול הדעת יהיה ביתר שאת, מה שנעשה גם כיום, אבל זו באמת חשיבה של אמירה.

ניסן סלומינסקי: החוק הוא חוק ראוי.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תקראי אותו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נאשר אותו לקריאה ראשונה.

<ליאת קליין: אפשר רק הערה קטנה?

<ליאת קליין: אני לא ארחיב, יותר חשוב שתצביעו, וברכות.

<ליאת קליין: יש פה נציגות של ארגונים שעושות עשייה יומיומית: נעמ"ת, ויצ"ו ורקמן, אבל רק הערה קטנה – אל"ף, הדברים של ההבהרה היו מאוד חשובים שבאמת לא תמיד לוקחים בחשבון את זה שעצם ההפרה היא חמורה ולא משנה מה היה מעשה המפר.

<ליאת קליין: גם הסיכון שהפרה כזו או אחרת מייצרת, וגם החוויה של אותה אישה שיש לה צו, אני באמת חושבת שזה העניין פה, להבין שיש חומרה מיוחדת בעצם מעשה ההפרה עצמו, לא משנה מה היתה ההפרה, וזאת היתה הערה מאוד חשובה.

<ליאת קליין: רק רציתי לבקש, היה לנו דיון פנימי ואני מעלה את זה כאן לקראת קריאה שנייה ושלישית, שאולי במקרים של הפרות חוזרות, דרג אחר יצטרך לאשר ולנמק ולעבור את זה.

<ליאת קליין: אני רואה שזה לא עולה פה לדיון, אבל אני כן מעלה את זה כאן.

<ליאת קליין: אם נרצה להעלות את זה בהמשך, שזה לא יהיה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: את מתכוונת למישהו סדרתי?

<ליאת קליין: כן, מישהו שהפר שלוש פעמים, אני רוצה שמי שמקבל את ההחלטה ורואה שלא עצרו אותו, הוא מישהו בכיר יותר במשטרה.

רויטל סויד: גם פה יש כבר הפרה סדרתית.

רויטל סויד: אבל מי שהוא מפר סדרתי שלוש פעמים, כשכבר יובא בפני שופט, שכבר שופט יקבל את ההחלטה.

<ליאת קליין: או שופט או מישהו בכיר במשטרה, ברמה של קצין אח"מ.

ניסן סלומינסקי: לצורך זה, אני אבקש מהמשטרה לפעם הבאה, אם אפשר להביא לנו קצת מספרים.

זהבה גלאון: אני אגיד לך.

זהבה גלאון: זה לפי נתונים בשאילתה שהגשתי למשרד המשפטים – בשנת 2015, 515 צווי הגנה הוצאו והופרו.

ניסן סלומינסקי: כמה סך הכול צווים?

ניסן סלומינסקי: מבחינת אחוזים כמה זה?

זהבה גלאון: יש נתונים - - -

<קריאה: אלה הצווים שהגיעו לתלונה במשטרה.

<קריאה: צריך לדייק את זה.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: אני רוצה להציע, בהמשך להערה של ליאת, שאולי לקראת הישיבה הבאה של הכנה לקריאה שנייה ושלישית, אולי פשוט שהמשרדים - - -

ניסן סלומינסקי: זה מה שביקשתי עכשיו לעשות – להביא לנו גם מספרים של סך-הכול כמה הפרו וכמה סדרתיים.

ניסן סלומינסקי: אם יש לכם, שיהיה לנו יותר קל, ואז נראה גם אם אנחנו רוצים כאן להוסיף איזושהי תוספת לגבי סדרתיים.

ניסן סלומינסקי: אולי כן, אולי לא, אתם תחשבו גם ביניכם, אבל כשיש נתונים, אז יותר קל לחשוב - - -

<גבריאלה פיסמן: אני רוצה בכל זאת להעיר הערה חשובה מנקודת ההשקפה שלנו.

<גבריאלה פיסמן: הדברים שאמרה חברת הכנסת סויד ועורכת-הדים קליין, הם בוודאי חשובים.

<גבריאלה פיסמן: ראוי להתייחס לכל הפרה של צו הגנה בחומרה, אפילו ב חומרה יתירה.

<גבריאלה פיסמן: שיקול הדעת חייב להישמר למשטרה.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו עדיין מדברים על מעצר, על שלילת חירות של אדם, ולכן גם הנושא של הפרות חוזרות, מבחינתנו, הוא עניין מאוד קשה שצריך להשאיר אותו בשיקול הדעת של השוטר, ולא להביא למצב שבו - - -

זהבה גלאון: אנחנו רק מדברים על דרג גבוה יותר לנימוק של - - -

<גבריאלה פיסמן: אנחנו לא מקיימים את הדיון הזה כרגע בכל מקרה - - -

זהבה גלאון: לא, אבל להבהיר את מה שאמרה ליאת.

זהבה גלאון: לא דיברנו על מעצר.

זהבה גלאון: אמרנו שאם יש הפרות, אז דרג גבוה יותר של שוטר - - -

<גבריאלה פיסמן: זה לא בטוח שבחקיקה.

זהבה גלאון: תדסקסו, שווה לדסקס ולהגיע להסכמות.

ניסן סלומינסקי: גם אין לנו נתונים.

ניסן סלומינסקי: אם נדע, לדוגמה, שזה ארבעה מקרים בסך-הכול בשנה שזה סדרתי, אז יותר קל לנו לחשוב על סנקציות יותר מחמירות, מאשר אם נדע שזה 200.

ניסן סלומינסקי: הכמות לפעמים גם משחקת על האיכות.

ניסן סלומינסקי: ונכון שלא תמיד חייבים לעצור, לפעמים אפשר שיהיה דרג של מפקד משטרה, מפקד מחוז, גם זה לפעמים מגביר את שיקול הדעת.

ניסן סלומינסקי: בישיבה הבאה נעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: כרגע אין לנו את זה, ואנחנו נאשר את זה בקריאה ראשונה.

<נועה ברודסקי לוי: יש כאן כמה נקודות נוספות שגם כדאי לדון בהן לפני קריאה שנייה ושלישית.

<נועה ברודסקי לוי: קודם כל, ההסדר יוחד רק למקרים של הפרה של צו הרחקה שניתן שכולל הרחקה מדירת המגורים, ואולי שווה לבדוק מה ההבחנה מבחינת מידת המסוכנות בין כאלה שזה כולל את דירת המגורים וכאלה שלא.

<נועה ברודסקי לוי: האם יש סיבה לייחד את זה רק להם?

<נועה ברודסקי לוי: עוד נקודה שאני חושבת שכדאי לחשוב עליה – סעיף 3א לחוק למניעת אלימות במשפחה מסמיך לתת צו הגנה מפני קטין - - -

ניסן סלומינסקי: מפני קטין – הכוונה להגן על קטין או להגן מפני הקטין?

<נועה ברודסקי לוי: צו שמוצא כנגד קטין שממורחק – למרות שאנחנו לא באמת משנים פה את המצב המשפטי, אנחנו בסך-הכול מוסיפים חובת הנמקה, אבל השאלה היא אם צריך להחריג את זה או להחיל את זה גם על המקרים האלה.

<נועה ברודסקי לוי: כרגע ההצעה חלה גם על זה.

<נועה ברודסקי לוי: עוד דברים שלא כלולים בנושא לגמרי, ואני חושבת שכדאי להעלות אותם – הצורך באיזשהו ממשק בין בתי-המשפט למשטרה, שיהיו להם את כל צווי ההגנה אצלם, זה משהו שחשוב - - -

<קריאה: זה הדבר הבעייתי ביותר.

<קריאה: גם מבקר המדינה דן בזה.

<קריאה: אין קשר בכלל.

<גלי ציון קוחול: עורכת-דין גלי עציון, היועצת המשפטית של נעמ"ת.

<גלי ציון קוחול: הצווים הם הליך אזרחי, וההפרה שלהם היא הליך פלילי.

<גלי ציון קוחול: אנחנו נתקלים שוב ושוב בבעיה של היעדר ממשק בין ההליך של צו הגנה שהוא הליך אזרחי, ושהוא לא ידוע בכלל לגורמי אכיפת החוק הפליליים.

<גלי ציון קוחול: החיבור פה הוא חיבור מצוין ואני מצטרפת לברכות, אבל צריך לחשוב איך אנחנו ממשקים את שני ההליכים האלה, שהם לא ייסעו בשתי אוטוסטרדות נפרדות.

<גלי ציון קוחול: אחת הבעיות שאנחנו נתקלים בה הרבה פעמים, זה שאישה מוציאה צו הגנה והיא חושבת שהיא חיה בבטחה עכשיו.

<גלי ציון קוחול: וזה ממש לא, לפעמים זה מה שגורם להסלמה במקרה של גורמים שאין עליהם מוראה של החוק.

<גלי ציון קוחול: זו אחת הסיבות שבגינה תיקנּו בזמנו שזה הפך לכפל עונש, במקרה של צו הגנה בעבירות של אלימות במשפחה.

<גלי ציון קוחול: לכן חייבים לעשות ממשק וחייבים שיהיה מצב שבו המשטרה מיודעת על זה שיש צווים.

<גלי ציון קוחול: אני ערה לקושי, אבל חייבים לחשוב איך עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: גם הקשר בין המשטרה לזה, ובזמנו דיברנו גם על הקשר גם לגבי האישה עצמה – נניח שנגמר, משחררים את האיש, או משהו, והיא לא מודעת לזה ופתאום היא פוגשת אותו בחנות מכולת - - -

זהבה גלאון: במכולת זה עוד טוב.

זהבה גלאון: היא פוגשת אותו במפתן הבית.

<גלי ציון קוחול: ואגב, גם נושא המסירה – עצם המסירה של הצווים - - -

זהבה גלאון: נכון, זו נקודה חשובה שנעלה בקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: לכן בנושאים האלו, מעבר לזה שחייב להיות קשר יותר הדוק, אבל בנושאים האלו צריכה להיות רגישות מיוחדת בקשר ובהבנת המשמעויות של זה, אז אנחנו מקבלים גם את זה.

<נועה ברודסקי לוי: נקודה נוספת שאני חושבת שכדאי להעלות אותה, היא איך בכלל מעריכים במשטרה ואחר-כך בתי-המשפט את מסוכנות האדם, עד כמה משתמשים בתסקירים, במה אפשר להיעזר כדי להעריך את המסוכנות, כי אנחנו כן רוצים להביא לזה - - -

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא קשור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מדברים על מה עושים אחרי שכבר הכריזו עליו שהוא מסוכן ואיך מממשים - - -

<נועה ברודסקי לוי: לא, זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: את מדברת על איך מכריזים על מישהו שהוא מסוכן, ואת צודקת, צריך אולי להגדיר קריטריונים - - -

זהבה גלאון: לא, מסוכנות כל הזמן נבחנת, אדוני.

רויטל סויד: אני רוצה לומר עוד נדבך של חשיבות.

רויטל סויד: העילות המנויות בחוק סדר הדין הפלילי שמהוות עילה למעצר הן כמובן עילות שפועלים על-פיהן, אבל יש בהן גם אמירה של המחוקק, מה בעיניו מחייב מעצר עד תום הליכים.

רויטל סויד: נכון שבסופו של דבר העילות הן מאוד רחבות, ולבית-המשפט יש את שיקול הדעת, אבל עצם העובדה שאנחנו מכניסים עילה נוספת, יש בזה אמירה מאוד ברורה גם מול בית-המשפט במה אפשר להקל ראש ובמה אי אפשר להקל ראש, מהו דבר שהדעת סובלת שחרור או איננה סובלת שחרור, ויחייב את בית-המשפט לבחון ביתר קפידה את הסיטואציות שיובאו בפניו.

רויטל סויד: בוחנים אם יש לאדם מסוכנות או אין לו מסוכנות, זה בכל מקרה ובכל מצב, וגם עד היום בוודאי שבעניינים האלה בית-המשפט התחשב בשאלה אם יש צו או אין צו.

רויטל סויד: אבל עצם העובדה שזה ייכנס כאחת מן העילות, יש פה אמירה מאוד-מאוד ברורה של המחוקק ובית-המשפט - - -

ניסן סלומינסקי: כלפי המשטרה.

<גבריאלה פיסמן: אנחנו לא מעוניינים להכניס את זה כאחת מן העילות.

<גבריאלה פיסמן: הסיבה היא בדיוק מה שאמרה גברתי – היום חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) כולל עילה מפורשת שמתייחסת לעבירות אלימות במשפחה, יש לגביה חזקת מסוכנות שמאפשרת מעצר עד תום ההליכים.

<גבריאלה פיסמן: בנוסף לעילה הזו יש עילה נפרדת של מסוכנות שבית-המשפט מחויב לבחון אותה.

<גבריאלה פיסמן: ולכן, בתפיסה שלנו, אם אנחנו נכלול עילה נוספת בהקשר הזה, זה עלול להביא לתוצאה שדווקא אותם מקרים שה שמקרים בודדים, שלא נכנסים לתוך מסגרת של מסוכנות, התוצאה שלהם תהיה שלילת חירות, ואנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה, אנחנו מעדיפים את הנוסח שהוסכם - - -

רויטל סויד: שבכלל לא מגלגל את זה לבית-המשפט, שסוגר את זה בתחנת המשטרה.

<גבריאלה פיסמן: הנוסח הזה הוא הנוסח שמוסכם מבחינתנו.

<גבריאלה פיסמן: הוא מחייב, והמשטרה מתייחסת למקרים האל המאוד בחומרה.

רויטל סויד: אני יודעת, גם המשטרה וגם בתי-המשפט, אין פה טענה שלא מתייחסים ברצינות.

רויטל סויד: אני רק אומרת שאת משאירה את זה בסופו של דבר לשיקול של משטרת ישראל ואת לא מגלגלת את זה לפתחו של בית-המשפט.

<גבריאלה פיסמן: בית-המשפט ממילא יעצור את אותו אדם ברגע שיש בסיס למסוכנות או שיש חשד לעבירה של אלימות במשפחה.

רויטל סויד: אם הוא יובא בפניו.

<גבריאלה פיסמן: בוודאי, אם הוא יובא בפניו.

זהבה גלאון: אם המשטרה תעצור אותו.

רויטל סויד: בדיוק, אם הוא יובא בפניה.

זהבה גלאון: בואו נשאיר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשאיר את זה כרגע, נקריא את החוק ונצביע עליו, ולקראת קריאה שנייה ושלישית ימשיך הדו-שיח המבורך ביניכם.

<נועה ברודסקי לוי: אני מקריאה את הנוסח המוסכם.

<נועה ברודסקי לוי: "הצעת חוק סדר הדין הפלילי (למניעת אלימות במשפחה) (תיקון – מעצר מפרי צו הגנה), התשע"ז-2016

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד, ואני מברך את זהבה ואת רויטל, את נורית ואת שולי.

ניסן סלומינסקי: זה חוק מכובד וברוך, ותמשיכו את הדו-שיח, ונשתדל להעביר אותו בהקדם.

זהבה גלאון: תודה לכולם.

זהבה גלאון: תתקתקו את זה.

ניסן סלומינסקי: אל תהיי בטוחה, אל תיתלי בזה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוד לא יודעים, את רואה שאני עוד לא יודע לאן זה - - -

זהבה גלאון: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: בשורות טובות.