הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 13, 2016-11-28 13:30

מכלוף מיקי זוהר: שלום לכולם.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכבד לפתוח את הדיון בוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי, בנושא אפליה בשירותים במוסדות חינוך במגזר הדתי – ליקויים בטיחותיים ובריאותיים, צפיפות וליקויים בשירותי הסעות ברשויות מקומיות.

מכלוף מיקי זוהר: כמו שציינתי בתחילת עבודתה של הוועדה, אנחנו נדון גם בנושאים פרטניים, שמדברים על אפליה, על קיפוח ועל חוסר צדק מבחינת שוויון במתן הזדמנויות ובמתן שירותים כפי שנדרש מאיתנו, המדינה, להעניק לכל אזרח באשר הוא.

מכלוף מיקי זוהר: ספציפית הסוגיות שלפנינו מדברות על כמה מוקדים, מוקד ראשון שנדון בו זה בית הספר חב"ד בחולון, שם אנחנו ראינו כמה טענות שהועלו על ידי הורים ותלמידים.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שהעירייה בינתיים לא נתנה את המענה.

מכלוף מיקי זוהר: כך גם משרד החינוך ועל כן אנחנו מתכנסים כאן היום.

מכלוף מיקי זוהר: סוגיה שנייה זו סוגיה בקריית טבעון, בבית ספר שנקרא שדה יעקב, שם גם, שוב, קיבלנו לפתחה של הוועדה טענות בעניין הזה ואנחנו כן רוצים לקבל תשובות.

מכלוף מיקי זוהר: הסוגיה השלישית זה בית ספר נתיבות משה בקריית שמואל בחיפה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע אם ניכנס היום לעומקם של דברים, מאחר שלאור האירועים האחרונים של השריפה באזור הצפון, יכול להיות שהם לא יוכלו להגיע ולתת את המענה.

מכלוף מיקי זוהר: אם נצליח להיכנס גם לשם, ניכנס גם לשם.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית אני צריך לברר האם משרד החינוך נמצאים כאן?

<קריאה: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: אז נתחיל.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נשמע קודם כל את הסוגיות מפי הטוענים.

מכלוף מיקי זוהר: בית הספר חב"ד בחולון, מי איתנו כדי לייצג?

מכלוף מיקי זוהר: כן, מה שמך?

<הודיה סולופוב: הודיה סולופוב.

מכלוף מיקי זוהר: ואת אם ל-?

<הודיה סולופוב: אם לילד בבני מנחם בכיתה ב'.

מכלוף מיקי זוהר: בשמחה, אנחנו רוצים לשמוע את הטענות.

<הודיה סולופוב: אני צריכה לעמוד?

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, בישיבה.

מכלוף מיקי זוהר: למיקרופון.

<הודיה סולופוב: תודה רבה.

<הודיה סולופוב: קודם כל רציתי להגיד תודה בכלל שניתנה לי הבמה לבוא לפה ולדבר ולספר את הבעיות.

<הודיה סולופוב: אז ככה: המבנה שלנו זה מבנה שקיבלנו זמני ברחוב צבי שץ 50 בחולון.

<הודיה סולופוב: המבנה הזה הולך להיות זמני, אבל לכמה שנים טובות.

<הודיה סולופוב: זה לא זמני לשנה-שנתיים, כי את המבנה החדש שהבטיחו לנו כבר 7 שנים, עוד לא נראה בכלל באופק.

<הודיה סולופוב: ולכן כשנכנסו ב-1 בספטמבר ללימודים, הזדעזענו כל ההורים, כי היו שם ליקויים מבחינת בטיחות, כמו למשל לא היו סורגים בחלונות.

<הודיה סולופוב: עדיין אין.

<הודיה סולופוב: אבל שוב פעם, מה שאני באה להגיד זה שבתחילת שנה היו דברים מזעזעים.

<הודיה סולופוב: מיד ניגשנו לעירייה.

<הודיה סולופוב: אני בעצמי כתבתי למוטי ששון, ראש העיר.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, נציגי עיריית חולון פה?

<הודיה סולופוב: כתבתי לו מכתב.

<הודיה סולופוב: יש לי אותו כאן.

<הודיה סולופוב: יש לי גם חותמת "נתקבל", כולל רישום של כל ההורים שחתמו.

<הודיה סולופוב: עד היום לא קיבלנו מענה.

<הודיה סולופוב: בעקבות כך שהילדים, 180 תלמידים של בית הספר רצו בכבישים, כי הרחוב הוא רחוב צר ואוטובוס לא נכנס לשם, אז הם היו צריכים לרוץ בכביש עד לדב הוז – מי שמכיר את חולון.

<הודיה סולופוב: לא היה לנו זמן להגיש פנייה מסודרת ולחכות למענה.

<הודיה סולופוב: ניגשנו מיידית לראש העיר – קבוצה נכבדת מאד של הורים.

<הודיה סולופוב: אנחנו הורים דתיים, כמו שאתה רואה, בלי עין רעה משפחות מרובות ילדים.

<הודיה סולופוב: אף אמא לא משעמם להם בבית לעזוב את הכל ולהגיע לראש העיר, ובכל זאת השתדלנו והגענו ואף אחד אפילו לא יצא אלינו כדי להגיד "יהיה בסדר", "אנחנו נעזור" או משהו.

<הודיה סולופוב: משם הפנו אותנו למינהל החינוך.

<הודיה סולופוב: ניגשנו לאילן קומה, שהוא בעצם מטפל בכל הנושא הזה.

<הודיה סולופוב: כמובן שהוא לא הסכים להיפגש איתנו בגלל שלא הייתה לנו פגישה מסודרת, אבל הסברנו לו שזה מכורח הנסיבות, שילדים בעצם רצים בכביש מרחוב צבי שץ ועד לרחוב דב הוז, 180 תלמידים רצים להסעה בכבישים.

<הודיה סולופוב: אין מלווה להסעות, אין שום דבר.

<הודיה סולופוב: הוא אמר תגישו פנייה והכל.

<הודיה סולופוב: ואז הייתה שם איזו שהיא פרשה מאד לא נעימה של תקיפה באלימות מהגברת טליה פרידמן.

<הודיה סולופוב: אותי באופן אישי היא תקפה כשהייתי עם תינוק על הידיים - - -

<מרדכי ממליה: אני רוצה למחות על הדברים.

<הודיה סולופוב: שנייה, אני אסיים לדבר ואז אתה - - -

<מרדכי ממליה: לא, לא, על הנושא של התקיפה אני לא - -

<קריאה: סליחה, אבל אתה לא היית שם.

<הודיה סולופוב: עד היום אני מחכה למצלמות.

<הודיה סולופוב: שנייה, אתה לא היית שם.

<קריאה: אני הייתי שם ואתה לא היית שם.

<קריאה: אתה הגעת אחר כך.

<הודיה סולופוב: הנה אמא שהייתה שם.

<מרדכי ממליה: לא, אבל עובדי המינהל אומרים שזה הפוך - - -

<הודיה סולופוב: עובדי המינהל לא ראו, הם היו בחדרים.

<הודיה סולופוב: נפתח תיק במשטרה ואני עד היום מחכה למצלמות.

<הודיה סולופוב: המצלמות עדיין לא הגיעו.

<מרדכי ממליה: אני מוחה על הדברים.

<מרדכי ממליה: אני רוצה שזה יהיה לפרוטוקול.

<הודיה סולופוב: חד וחלק זה ברור לכולם שאם הייתי תוקפת - - -

מכלוף מיקי זוהר: שנייה גברתי.

מכלוף מיקי זוהר: פה דין הדיון בוועדה כדין דיון בבית משפט.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת לא מבחינת ההשפעה, מבחינת היכולת לומר מה שרוצים - - -

<מרדכי ממליה: יש דברים שאי אפשר לעבור עליהם.

<מרדכי ממליה: אי אפשר לשמוע אותם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר יש דברים ואפשר למחות, כמובן.

<מרדכי ממליה: זה נמצא בחקירת משטרה.

מכלוף מיקי זוהר: כי אף אחד כאן לא מאשר את הדברים או מכחיש אותם, אבל אפשר למחות בגין כל דבר.

<הודיה סולופוב: זה לא הנושא העיקרי גם.

מכלוף מיקי זוהר: כל אחד יכול לומר מה שהוא רוצה.

<הודיה סולופוב: זה לא הנושא העיקרי, אני רק מעלה את זה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, העניין הוא פשוט.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, אני רוצה לסכם כי יש לנו עוד נושאים ואני רוצה גם להגיע לתוצאה.

מכלוף מיקי זוהר: אתם אומרים שהמצב - - -

<הודיה סולופוב: כן, יש לי פה רשימה מסודרת של הליקויים.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא צריך את הרשימה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רק יודעים שהמצב לקוי.

<הודיה סולופוב: מאד.

מכלוף מיקי זוהר: ואינו ראוי לשימוש בעבור ילדים, מסכן את בריאותם, מסכן את אורח חייהם ומסכן את היכולת שלהם להגיע ללמידה טובה וברמה סבירה, כמו שאר תלמידי בתי הספר ברחבי חולון.

<הודיה סולופוב: בדיוק.

מכלוף מיקי זוהר: מי אדוני?

<קריאה: אני גם חבר בוועד ההורים המרכזי ורציתי רק להוסיף ולמקד שני דברים.

<קריאה: א', יש פה בעיה בטיחותית, זה דבר אחד.

<קריאה: יש בעיה של סידורים אלמנטאריים.

<קריאה: תלמידים שאין להם קולר לשתות מים, זה לא נשמע לא הגיוני.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אז אני רוצה לומר ככה.

מכלוף מיקי זוהר: תראו, מהרגע שהיה פה היום דיון בוועדה, אם חלילה יקרה משהו לאחד הילדים, מישהו ישלם את הדין.

<קריאה: זה מה שאנחנו מנסים להסביר להם.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה רגע, לא, לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי זה כבר צף ברמות הגבוהות ביותר.

מכלוף מיקי זוהר: אין חולק שכולם יודעים מהבעיה עכשיו, גם משרד החינוך, גם עיריית חולון.

מכלוף מיקי זוהר: אם חלילה יקרה משהו לילד, מישהו יכנס לבית סוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אז קודם כל הבהרה: הנושא הזה הוא כבר לא נושא עלום שיכולים להגיד לא ידענו, לא שמענו, לא ראינו, לא הבנו.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם אחת.

מכלוף מיקי זוהר: פעם שנייה, יש לי תחושה, קשה עד כמה שהיא תישמע, שהקיפוח כלפי אותם תלמידים נובע מחוסר רצון של העירייה לטפל באוכלוסייה דתית-חרדית.

מכלוף מיקי זוהר: יש לי תחושה כזאת.

<מרדכי ממליה: סליחה אדוני, אתה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר מה שאתה רוצה ואתה תגיב.

<מרדכי ממליה: בהחלט, אבל אתה מסיק מסקנות לפני ששמעת את כל הצדדים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה תגיב.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, אני אומר תחושה.

<קריאה: הוא אמר תחושה.

<קריאה: הוא היה הגון.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי תחושה.

מכלוף מיקי זוהר: קבעתי עובדה?

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר תחושה.

מכלוף מיקי זוהר: זו התחושה.

<קריאה: אבל בואו נשמע את כולם ואחרי זה - - -

מכלוף מיקי זוהר: בסוף הוועדה גם מסיקה מסקנות.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שהיא תסיק את זה כמסקנה.

<הודיה סולופוב: סליחה, אבל זה לא הגיוני שמנהל בית הספר יישב על שולחן של כיתה א'.

<הודיה סולופוב: זה לא הגיוני.

<הודיה סולופוב: לא הגיוני שלא יהיה קולר לשתייה.

<הודיה סולופוב: לא הגיוני שלא יהיו סורגים.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, גברתי, את מפריעה לדיון.

<הודיה סולופוב: סליחה.

<הודיה סולופוב: מעקה שעומד ליפול.

מכלוף מיקי זוהר: את מפריעה לדיון.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע מה אני אומר, אני יודע מה אני עושה, תרשי לי.

מכלוף מיקי זוהר: יש לנו קצת ניסיון.

מכלוף מיקי זוהר: יודעים להוביל מהלכים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו פה לא בשביל לעשות רעש.

<הודיה סולופוב: לא, לא עניין של רעש, פשוט לי יש רשימה בצורה מסודרת - - -

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו פה בשביל להביא תוצאה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים להביא תוצאה שכל הליקויים שיש לפניך יטופלו, כדי שהילדים יוכלו ללמוד בסביבה לימודית טובה.

מכלוף מיקי זוהר: זו מטרת הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: לא לעשות חקירות במשטרה, לא להכניס אנשים לבית הסוהר ולא להדיח ראשי רשויות מתפקידם.

<הודיה סולופוב: זו גם לא המטרה שלי, אבל איך תדעו אם אין הליקויים.

מכלוף מיקי זוהר: אז אוקיי גברתי, אני מבקש לא להפריע.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר, התחושה שלי - - -

<מרדכי ממליה: אבל בסוף, תשאיר את זה לסוף.

<מרדכי ממליה: תשמע אותנו קודם.

מכלוף מיקי זוהר: אני אשמע אותך תיכף.

מכלוף מיקי זוהר: התחושה שלי זה שיש קיפוח במודע, של עיריית חולון כלפי אוכלוסייה חרדית דתית, כי יש דרכים לפעמים של רשויות, להדיר אוכלוסיות מסוימות מעירן.

<קריאה: אני בטוח שאחרי שתשמע את מה שאני אומר, אני מקווה שאתה תחזור ממה שאתה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני אאפשר לאדוני להגיב, אבל אני יכול להגיד לך דבר אחד.

מכלוף מיקי זוהר: מבלי לבקר בשטח, רק מהעדויות הרבות שקיבלתי בשטח, המצב בבית הספר לקוי, נקודה.

מכלוף מיקי זוהר: אלא אם כן אתה רוצה להכתיב סטנדרטים הרבה יותר נמוכים לילדים חרדים, שזה לא נורא.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת אנחנו מורגלים שבמדינת ישראל ילד חרדי מקבל פחות מילד חילוני.

מכלוף מיקי זוהר: אז אם אתה רוצה להכתיב סטנדרט נמוך מראש ולהגיד תשמע, זה מה שהילדים צריכים, אנחנו נותנים להם – אז את זה אני לא אקבל.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם תגיד לי תשמע, הוא מקבל אותו דבר כמו בבית ספר 300 מטרים או חצי קילומטר משם - - -

<מרדכי ממליה: אנחנו עושים דיון מה אני אגיד?

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אמשיך להקשיב.

מכלוף מיקי זוהר: בוא תגיד.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה, תנו לאיש לדבר.

<מרדכי ממליה: קודם כל אולי משרד החינוך רוצה להגיב קודם?

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, קודם כל מעיריית חולון.

<מרדכי ממליה: קודם כל עיריית חולון.

מכלוף מיקי זוהר: אתה מייצג את העירייה?

<מרדכי ממליה: אני מייצג את העירייה.

מכלוף מיקי זוהר: למה ראש מינהל החינוך לא רצה להגיע?

<מרדכי ממליה: מי אמר שהוא לא רצה להגיע?

מכלוף מיקי זוהר: אמרו, הוא התחמק, לא רצה להגיע.

<קריאה: טליה פרידמן.

מכלוף מיקי זוהר: למה הוא לא רצה לבוא?

<נעה צ'פליצקי: גם אני חברת מועצה, גם אני רוצה לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: חברת מועצה, נשמח לשמוע אותך.

מכלוף מיקי זוהר: אז למה הוא לא רצה להגיע?

מכלוף מיקי זוהר: למה מנהל בית הספר לא רצה להגיע?

<הודיה סולופוב: מנהל בית הספר לא יכול להגיע.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

<הודיה סולופוב: כי הוא לא קיבל אישור - - -

מכלוף מיקי זוהר: העירייה?

מכלוף מיקי זוהר: רגע, מי אדוני?

<מרדכי ממליה: מנהל מחלקת חינוך חרדי.

מכלוף מיקי זוהר: יאללה, זה הזמן שלך להסביר למה המצב שם ככה.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף גם חברת המועצה.

<נעה צ'פליצקי: אתה רוצה שאני אדבר קודם?

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל אני רוצה לשמוע את המנהל.

מכלוף מיקי זוהר: הוא אחראי.

מכלוף מיקי זוהר: אם משהו יקרה לילד הוא יצטרך ללכת - - -

<נעה צ'פליצקי: לא, כי אני רוצה לדבר על עוד בתי ספר, לא רק על בני מנחם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נדבר.

<נעה צ'פליצקי: אני סיירתי, אני חברת מועצה.

<נעה צ'פליצקי: אני באה מחינוך בחולון.

מכלוף מיקי זוהר: נדבר.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר.

<נעה צ'פליצקי: אני סיירתי בשלושה בתי ספר של המגזר החרדי.

<נעה צ'פליצקי: בני מנחם - - -

מכלוף מיקי זוהר: גברתי תדבר.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף, בזמן הדיבור שלך.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף נאפשר גם לך.

<נעה צ'פליצקי: אה, חשבתי שאתה נותן לי לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: נאפשר לך.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

<מרדכי ממליה: קודם כל דובר על עיריית חולון.

<מרדכי ממליה: עיריית חולון פה הייתה בכותרת.

<מרדכי ממליה: עיריית חולון – הטילו אשמה על עיריית חולון, בוא נאמר ככה.

<מרדכי ממליה: אני רוצה לומר שאני עובד בעיריית חולון אולי פחות מחצי שנה, אבל עיריית חולון לדעתי היא דוגמא וסמל לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

<מרדכי ממליה: אני אומר במה דברים אמורים.

<מרדכי ממליה: אני הייתי גם לפני כן מנהל אגף חינוך בעיריית אלעד במשך 12 שנים.

<מרדכי ממליה: אני מכיר את הנושא טוב-טוב, אני יודע במה מדובר.

<מרדכי ממליה: עיריית חולון בנתה תכנית אב לחינוך חרדי.

<מרדכי ממליה: היא שכרה את ד"ר נרי הורביץ.

<מרדכי ממליה: ד"ר נרי הורביץ עשה עבודה מעולה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אני מאד מאד - - -

<קריאה: הוא מורח את סיפור.

<קריאה: פשוט מורח.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה,אני מצטער לקטוע אותך, כי יש לנו הרבה נושאים לדיון.

<מרדכי ממליה: לא, אני מדבר על רישא הדברים שאתה פתחת.

<מרדכי ממליה: אתה דיברת על עיריית חולון שהיא מפלה, אז אני רק רוצה לומר - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, אדוני, אנחנו רוצים לגופם של דברים.

<מרדכי ממליה: לגופם של דברים.

<מרדכי ממליה: בית ספר בני מנחם פעל בעבר באמצעות עמותה שהיוותה את בעלות בית הספר.

<מרדכי ממליה: היה אז בזמנו את השר שי פירון, שרצה לפתוח בתי ספר ממ"חים – ממלכתי חרדי.

<הודיה סולופוב: מה זה קשור?

מכלוף מיקי זוהר: לא להפריע לאדון.

מכלוף מיקי זוהר: לא להפריע לו בזמן הדיבור שלו.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא הפריע לך.

<מרדכי ממליה: עיריית חולון נענתה לבקשתו של השר פירון והעבירה שני בתי ספר בהסכמת הבעלות לבתי ספר ממלכתי חרדי.

<מרדכי ממליה: אנחנו מדברים על בית ספר בני מנחם ואתה שם אותו בכותרות.

<מרדכי ממליה: עם המעבר לבית ספר ממלכתי חרדי, עיריית חולון מימנה הסעות תלמידים, מה שלא קורה בכל בתי הספר.

<מרדכי ממליה: מזכירה שמועסקת בבית הספר מטעם הרשות מקבלת שכר מהרשות, אב בית שעובד בבית הספר מטעם הרשות, עיריית חולון נותנת תקציב שנתי וחודשי לבית הספר - - -

<הודיה סולופוב: לא קיבלנו תקציבים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש לא להפריע.

<מרדכי ממליה: לא את, בית הספר, סליחה.

<הודיה סולופוב: בית הספר.

<מרדכי ממליה: מה?

<מרדכי ממליה: סליחה?

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, אני מבקש, אם יהיה פה דיון - - -

<מרדכי ממליה: את תקבלי תקציבים של בית הספר?

<מרדכי ממליה: למה?

<הודיה סולופוב: לא אני בפן האישי.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אני אעזור לך, בסדר?

<מרדכי ממליה: לא, אני גם רוצה לחדד את הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: תעצור רגע, לפני שאתה מחדד את הדברים אני מבקש ממך תשובה לשאלות הבאות, בסדר?

<מרדכי ממליה: לא, שנייה, אדוני, תן לי רק לחדד.

מכלוף מיקי זוהר: ראית, איך ולמה - - -

<מרדכי ממליה: תן לי לחדד את הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, שנייה, שמעתי את ה - - -

<מרדכי ממליה: דיברו כאן בשם ועד ההורים.

<מרדכי ממליה: אני רוצה לומר ועד ההורים, אני מאד מכבד אתכם.

<מרדכי ממליה: ועד הורים זה ועד נבחר.

<מרדכי ממליה: אתם היום אומרים אנחנו ועד הורים, מחר יבואו אנשים אחרים ויאמרו שהם ועד הורים.

<מרדכי ממליה: זה לא עובד ככה.

<מרדכי ממליה: ועד הורים זה כשבית ספר עושה בחירות והוא בוחר ועד הורים.

<מרדכי ממליה: אתם לא ועד הורים.

<שמואל מונדני: סליחה?

<שמואל מונדני: סליחה, אני נבחרתי בוועד הורים, מה זאת אומרת?

<שמואל מונדני: אני מוחה על הדברים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אני מסיים את זה.

<שמואל מונדני: אתה בורח מגופו של עניין לגופו של אדם.

<שמואל מונדני: זה לא רלבנטי.

<שמואל מונדני: גם נושא אב הבית לא מושלם כפי שאמרת.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אדוני, אני אגיד לך משהו, אתם מפריעים לי.

<שמואל מונדני: אב בית בלי כלים הוא לא אב בית.

<שמואל מונדני: אני מאד מצטער.

<שמואל מונדני: הוא לא בא לפתור - - - בשעה ששילמתי והוא יצא מוקדם, למה?

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אתה תצטרך לצאת החוצה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה לצאת החוצה?

<שמואל מונדני: סליחה.

<מרדכי ממליה: המורים והמנהל - - -

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, זהו נגמר.

<מרדכי ממליה: להמשיך או לא?

מכלוף מיקי זוהר: לא ענית לי לשאלה שלי.

<מרדכי ממליה: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לדעת למה בעיית הרטיבות לא טופלה עד עכשיו, בעיית כיבוי האש.

מכלוף מיקי זוהר: למה אין מקום מוסדר להסעות פלוס מלווה.

מכלוף מיקי זוהר: למה אין סורגים בחלונות.

מכלוף מיקי זוהר: למה אין תקציב לציוד.

מכלוף מיקי זוהר: למה התקשורת, המחשבים והאינטרנט שם לא ברמה המינימאלית שכל ילד נדרש?

<קריאה: אין.

<קריאה: לא, סליחה, אין.

מכלוף מיקי זוהר: למה אין שירותים?

<שמואל מונדני: אין רמה.

<שמואל מונדני: אין בכלל.

מכלוף מיקי זוהר: למה אין שם שירותים?

מכלוף מיקי זוהר: למה אין שם מתקני שתייה וברזיות כמו שצריך?

מכלוף מיקי זוהר: למה הלוחות בכיתות לקויים ולמה יש שם ברזלים שיוצאים מהרצפה.

מכלוף מיקי זוהר: יש לך תשובות על זה?

<הודיה סולופוב: יש בורות ב - - -

<מרדכי ממליה: אתה תיתן לי לדבר?

מכלוף מיקי זוהר: על זה הבאת תשובה?

<מרדכי ממליה: בהחלט.

מכלוף מיקי זוהר: אז תענה.

מכלוף מיקי זוהר: על זה אבל.

מכלוף מיקי זוהר: על השאלה הזאת.

<מרדכי ממליה: קודם כל אני חייב להתייחס למה ש- - -

מכלוף מיקי זוהר: אני לא שאלתי.

מכלוף מיקי זוהר: אני שאלתי שאלה פשוטה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אחזור.

מכלוף מיקי זוהר: למה יש שם בעיה של רטיבות שטרם טופלה?

מכלוף מיקי זוהר: למה יש שם בעיה של כיבוי אש?

מכלוף מיקי זוהר: למה יש שם בעיה של מקום מוסדר - - -

<הודיה סולופוב: כיבוי האש טופל.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה, לא להפריע לי.

מכלוף מיקי זוהר: למה אתם מפריעים לי?

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לעשות דיון ואתם מפריעים לי.

<הודיה סולופוב: סליחה.

מכלוף מיקי זוהר: למה אין מקום מוסדר להסעות פלוס מלווה?

מכלוף מיקי זוהר: למה אין סורגים בחלונות?

מכלוף מיקי זוהר: למה אין תקציבי ציוד?

מכלוף מיקי זוהר: למה אין שם מחשבים ואינטרנט כמו כל הילדים?

מכלוף מיקי זוהר: למה אין שם שירותים כמו שצריך?

מכלוף מיקי זוהר: למה אין שם מתקני שתייה וברזיות.

מכלוף מיקי זוהר: למה הלוחות בכיתות לא תקינים ולמה יוצאים ברזלים פה ושם מהרצפה.

מכלוף מיקי זוהר: תסביר לי את השאלות האלה.

מכלוף מיקי זוהר: זה השאלות.

<מרדכי ממליה: אני רוצה לומר שיש לרשות המקומית יועצי בטיחות וכפי - - -

מכלוף מיקי זוהר: חתמו?

<מרדכי ממליה: כן.

<מרדכי ממליה: וכפי מה שנאמר - - -

מכלוף מיקי זוהר: מאשרים את תקינות בית הספר?

מכלוף מיקי זוהר: בסדר, נביא אותם לדיון הבא.

<מרדכי ממליה: אוקיי.

<מרדכי ממליה: אני רוצה לומר בנוסף לכך, היום דיבר איתי מנהל המחוז מר איציק זהבי, עוד כשהייתי בדרכי לכאן, ואמר לי שנערכה גם ביקורת של המשרד ויש ליקויים שצריך לסדר.

מכלוף מיקי זוהר: יש ליקויים.

<מרדכי ממליה: כן.

מכלוף מיקי זוהר: מתי הם יסודרו?

<מרדכי ממליה: זה היה בדרך לכאן.

<מרדכי ממליה: אני אומר שוב פעם - - -

מכלוף מיקי זוהר: אה, אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: טוב שנזכרתם.

<מרדכי ממליה: סיכמנו, סיכמתי גם עם אתי בינדר, עם המפקחת, שאנחנו נעשה דיון מיוחד.

<מרדכי ממליה: אנחנו צריכים לקבל הרשאות, העירייה צריכה לקבל הרשאות, כי התחייבנו עם המעבר, משרד החינוך התחייב לתקן את כל ליקויי הבטיחות וגם התחייב להעביר - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז אתה אומר, אדוני, שמשרד החינוך אחראי?

<מרדכי ממליה: לא אמרתי דבר כזה.

<מרדכי ממליה: אמרתי שאנחנו ביחד נקיים ישיבה כבר מחר מבחינתי.

<מרדכי ממליה: כבר מחר.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: משרד החינוך – מה יש לכם לומר?

<אתי בינדר: קודם כל שלום, אני אתי בינדר, אני מפקחת כוללת במוסדות בעיר ומתכללת את העיר חולון.

<אתי בינדר: דבר ראשון מבחינתנו בית הספר הוא בית ספר רשמי לכל דבר ככלל המוסדות הרשמיים ויש חלוקת עבודה מסודרת במשרד החינוך, יש תיאום עבודה בין משרד החינוך לבין הרשות, כשנושא המבנה וההצטיידות שייך לרשות.

<אתי בינדר: אנחנו שלחנו באמת, על פי התלונות שהגיעו, יש בקרות שלנו למבנה, אבל גם כן, המפקח של המוסד ליווה את המוסד מהרגע שהוא הגיע.

<אתי בינדר: היו תלונות והוא הפנה את התלונות ועדכן על כך והתריע.

<אתי בינדר: הגיעה היום באמת בקרה שלנו, של קב"ט, של יועץ מטעם קב"ט המחוז.

מכלוף מיקי זוהר: היום?

מכלוף מיקי זוהר: לכבוד הדיון הזה?

<קריאה: רק היום.

<קריאה: אחרי ארבעה חודשים.

<אתי בינדר: הבקרה הגיעה היום.

מכלוף מיקי זוהר: אתם רואים ששווה לפנות לחברי כנסת.

<מרדכי ממליה: אתה מבין?

<מרדכי ממליה: אני בדרך, אני אפילו לא ידעתי שהוא אמור להגיע.

<מרדכי ממליה: אני בדרך לירושלים - - -

מכלוף מיקי זוהר: הייתם צריכים לפנות אלינו לפני ארבעה חודשים.

<מרדכי ממליה: מנהל המחוז מתקשר אלי שיש בקרה בדרך.

מכלוף מיקי זוהר: למה פניתם לפני?

<קריאה: שלושה, ארבעה חודשים מאחור מדי.

מכלוף מיקי זוהר: כן, גברתי, תשלימי.

<אתי בינדר: הבקרה מגיעה.

<אתי בינדר: יש לה תלונה, הבקרה מגיעה לבקר.

<אתי בינדר: יש דו"ח חריף על מבנה בית הספר, דו"ח שאומר שהמבנה לקוי.

<אתי בינדר: מנהל המחוז דיבר היום עם מרדכי ממליה ואמר שהוא ינסה לעזור.

<אתי בינדר: המשרד יתאמץ לעזור בכל - - -

<מרדכי ממליה: הוא אמר שהוא יקבע ישיבה כמה שיותר מהר.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, אני מבין שהעירייה עוד לא הגישה אפילו את הבקשה למשרד.

<אתי בינדר: שנייה, אני רוצה לסיים.

מכלוף מיקי זוהר: זה כמו אחד שהגיע לקדוש ברוך הוא, אמר לו אני רציתי לזכור בלוטו, הוא אמר לו – אתה שלחת כרטיס?

<אתי בינדר: אני רוצה רגע לומר - - -

<מרדכי ממליה: אני רק רוצה להגיד - - -

מכלוף מיקי זוהר: שהעירייה תגיש בקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אולי משרד החינוך, לאור הנסיבות יאשר.

<נעה צ'פליצקי: סליחה, סליחה, אני פה לא נגד העירייה ולא נגד אף אחד.

מכלוף מיקי זוהר: את באופוזיציה או בקואליציה?

<נעה צ'פליצקי: אל תשאל אותי, אני באה מהחינוך.

מכלוף מיקי זוהר: בקואליציה או באופוזיציה.

<נעה צ'פליצקי: באופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: אז רגע.

<קריאה: אבל אתה יודע מה, אני חייבת להגיד לך, אני במו עיני ובמו רגלי, כתתי רגלי - - -

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, אני אאפשר לך.

<נעה צ'פליצקי: והלכתי לראות וזה אחרת מאשר - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני אאפשר לך.

מכלוף מיקי זוהר: תשלים הגברת בינדר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים להתקדם.

מכלוף מיקי זוהר: יש עוד נושאים.

<אתי בינדר: אנחנו אומרים דבר כזה, כשעירייה רוצה וצריכה תקציב להצטיידות או למבנה או לשיפוץ של מבנה, היא צריכה לפנות למינהל הפיתוח עם בקשה ולבקש.

<אתי בינדר: לא הגיעו אלינו.

מכלוף מיקי זוהר: לבקש תקציב.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אבל עם חרדים זה לוקח זמן עד שמבקשים, כי הם פחות חשובים.

<אתי בינדר: אנחנו בדקנו את הדברים ולא הגיעו.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא אותו דבר.

מכלוף מיקי זוהר: אם זה היה איזה הורה ככה רציני, אתה יודע - - -

<מרדכי ממליה: לא, לא, תדע לך, במינהל הפיתוח לא - - -

<אתי בינדר: לא הגיעה בקשה.

<הודיה סולופוב: זה פשוט בגלל שאנחנו לא שובתים.

מכלוף מיקי זוהר: איך תשבתו?

מכלוף מיקי זוהר: ממה תתפרנסו?

מכלוף מיקי זוהר: אם ההורה הוא אמיד, הוא יכול גם לא ללכת לעבודה יומיים ולעשות בלגן בעירייה, אבל אם אתם לא תלכו לעבודה יום אחד, לא יהיה לכם מה לאכול.

מכלוף מיקי זוהר: זה שונה.

מכלוף מיקי זוהר: החיים קשים.

<הודיה סולופוב: אנחנו חרדים.

<הודיה סולופוב: גם יש לנו את העניין שלא מבטלים תורה.

מכלוף מיקי זוהר: במדינת ישראל יש קיפוח.

מכלוף מיקי זוהר: אמרנו את זה כשהקמנו את הוועדה.

<הודיה סולופוב: נכון, קיפוח אמיתי.

מכלוף מיקי זוהר: בשביל זה הקמנו אותה, למנוע את הקיפוח.

מכלוף מיקי זוהר: כן, משרד החינוך.

<אתי בינדר: אני אסיים.

מכלוף מיקי זוהר: כן, אז גברתי לסיים, כי אנחנו צריכים עוד לסיים.

<אתי בינדר: באמת צריך להגיש בקשה וידונו בזה.

מכלוף מיקי זוהר: משרד החינוך מתחייב שמהרגע שתוגש הבקשה הוא ידון בה מיידית?

<אתי בינדר: בוודאי.

<אתי בינדר: הוא גם בעצמו - - -

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

<אתי בינדר: רגע, שנייה, אני חייב להשלים משפט.

מכלוף מיקי זוהר: דד-ליין, מי כותב את הבקשה?

<אתי בינדר: משרד החינוך בעצמו, הממ"ח – בית ספר ממלכתי חרדי, ממלכתי רשמי מטעם המשרד - - -

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו יתחייב אדוני מתי אתם מגישים את הבקשה, לפרוטוקול.

<מרדכי ממליה: אז אני רוצה לחדש לך לפרוטוקול שאני כבר מתכתב - - -

<אתי בינדר: רגע, אבל סליחה, אני רוצה לסיים - - -

<מרדכי ממליה: רגע, את לא יודעת מה אני רוצה להגיד, תני לי לסיים.

<אתי בינדר: אבל סליחה, אני רוצה לסיים את המשפט.

<מרדכי ממליה: אני בקשר תמידי עם שי קלדרון מהמשרד, שהוא אמר לי שהוא מרכז את כל נושא ההצטיידות והוא אמר לי שכל נושא הצטיידות הוא - - -

מכלוף מיקי זוהר: מתי עיריית חולון מגישה בקשה?

<אתי בינדר: הצטיידות ושיפוץ צריך לפתוח.

<אתי בינדר: עיריית חולון מכירה את הנהלים.

<שמואל מונדני: בית ספר בלי משרד, בלי כיסא.

<שמואל מונדני: הזוי.

<אתי בינדר: פנייה למינהל פיתוח זו הדרך.

<אתי בינדר: חוץ מזה, מתוך המחוז בעצמנו, בתי הספר הממלכתיים זו יוזמה של המחוז והם פנו בעצמם, שי קלדרון פנה לאגף הפיתוח לבדוק מיפוי של בתי הספר על הסטאטוס שהם עומדים בו.

<אתי בינדר: ברגע שתגיע איזו שהיא בקשה, אתם תהיו ראשונים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

<אתי בינדר: שנית, אני חייבת לסיים.

<אתי בינדר: הדבר הראשון שעומד לנגד עינינו במשרד החינוך – שיהיה ברור – זה הילד.

מכלוף מיקי זוהר: ברור.

<אתי בינדר: מה שלא יהיה, הילד צריך להגיע למקום בטוח, מסודר.

<אתי בינדר: אתם ההורים צריכים לדעת את זה.

<אתי בינדר: הילדים שלכם צריכים להיות בטוחים למקום.

מכלוף מיקי זוהר: כרגע זה לא המצב, גברתי.

<מרדכי ממליה: מסכים.

<מרדכי ממליה: זה לא המצב.

<מרדכי ממליה: אז מה עושים?

<אתי בינדר: אז זה מה שאמרתי שמנהל המחוז אמר.

<אתי בינדר: אנחנו נעשה מאמץ במצב של הצטיידות בכל נושא ההצטיידות, אבל קודם כל תיקון ליקויים.

מכלוף מיקי זוהר: בהחלט.

מכלוף מיקי זוהר: מקובל.

<אתי בינדר: הדו"ח שיגיע מחר הוא דו"ח חמור ביותר ואנחנו מבקשים תיקון ליקויים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

<מרדכי ממליה: הדו"ח לא הגיע אלי.

מכלוף מיקי זוהר: יגיע, יגיע, אל תדאג.

מכלוף מיקי זוהר: יגיע במכתב רשום.

<הודיה סולופוב: מה זה הדו"ח?

<הודיה סולופוב: בשבוע הראשון של הלימודים אנחנו ניגשנו אליכם.

מכלוף מיקי זוהר: אורית שמיר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: לא להפריע לאורית שמיר.

<אורית שמיר: אני ממינהל הפיתוח, משרד החינוך.

<אורית שמיר: המינהל מטפל בתכנון, מיפוי, הכרות בצורך, הרחבות ובנייה של מוסדות.

<אורית שמיר: לבית הספר הזה יש פרוגראמה ויש תכנית מאושרת.

<אורית שמיר: זאת אומרת שהוא זמין לבנייה.

<קריאה: מתי הוגשה?

<אורית שמיר: מזמן.

<אורית שמיר: בשנת 2012 כבר.

<אורית שמיר: לא משנה.

<אורית שמיר: לבית הספר יש כבר שטח.

<אורית שמיר: זה הבוחן הכללי על הנושא.

<הודיה סולופוב: אנחנו עדיין מחכים למבנה החדש.

<קריאה: את מדברת על המבנה בנווה ארזים?

<אורית שמיר: ברחוב גדעון אולי?

מכלוף מיקי זוהר: כן.

<אורית שמיר: זה אחד.

<אורית שמיר: שניים, חשוב להגיד שכל האחריות היא על הרשות.

<אורית שמיר: זאת אומרת שאם הרשות פונה אלינו, אנחנו מטפלים בזה כמו ש- - -

מכלוף מיקי זוהר: גם לאסונות האחריות היא על - - -

<נעה צ'פליצקי: אז ימצאו הרבה ראשים.

מכלוף מיקי זוהר: ואז תהיה לך עבודה באופוזיציה.

<אורית שמיר: אנחנו מאד מעודדים בנייה.

<אורית שמיר: לגבי האפליה וכל מה שדיברתם פה, הבקשה מגיעה פעם בשנה במרס.

<אורית שמיר: עיריית חולון הגישה בקשה לפני שבועיים לא רק לחרדי, להכל, כי מגישים רק פעם אחת.

מכלוף מיקי זוהר: באיחור קל.

<אורית שמיר: איחור קל, אבל לכל המוסדות.

<אורית שמיר: זאת אומרת שהיא מפלה כנראה גם את הציבור הכללי.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אבל יש הבדל, כי בציבור הכללי המצב יחסית בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: שם המצב גרוע.

<אורית שמיר: בסדר, אבל פה יש לך - - -

מכלוף מיקי זוהר: כי למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי ההזנחה שם היא הרבה יותר גדולה מהמקומות האחרים, כי אין מה לעשות, תמיד מזניחים את החלשים.

<אורית שמיר: עכשיו לגבי שיפוץ.

מכלוף מיקי זוהר: אלא אם כן יהיה מי שילחם בשבילם, כמו הוועדה לצדק חלוקתי.

<אורית שמיר: אוקיי.

<אורית שמיר: בשיפוץ מבנה גם מגישים פעם בשנה לשיפוץ.

<אורית שמיר: לא הוגשה בקשה לשנה החדשה.

מכלוף מיקי זוהר: לא הוגשה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

<אורית שמיר: תגישו.

<קריאה: זה לפרוטוקול.

מכלוף מיקי זוהר: לפרוטוקול, לא הוגשה בקשה.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לסכם את החלק הזה של הדיון.

מכלוף מיקי זוהר: לפני כן אנחנו ניתן לחברת האופוזיציה, מה השם?

<נעה צ'פליצקי: שמי נעה צ'פליצקי, אני חברת מועצה.

מכלוף מיקי זוהר: נעה צ'פליצקי, כמה מנדטים יש לך?

מכלוף מיקי זוהר: אחד?

<נעה צ'פליצקי: אני קודם כל של עצמי.

<נעה צ'פליצקי: אני באה בשם עצמי.

מכלוף מיקי זוהר: מה זה, פרשת מסיעה או מה?

<נעה צ'פליצקי: לא.

מכלוף מיקי זוהר: איזה אותיות היו לך?

מכלוף מיקי זוהר: סתם.

מכלוף מיקי זוהר: יאללה, נו.

<נעה צ'פליצקי: טוב, אז קודם כל אני באמת רוצה להודות לך על הוועדה הזאת, כי זה לא ברור מאליו ואני הייתי כבר בהרבה ועדות פה בכנסת בחצי השנה האחרונה בנושא של חינוך, שלום הילד.

<נעה צ'פליצקי: אז קודם כל באמת כל הכבוד, כי אני חושבת מה שאמרת ופתחת – יש אפליה לגבי החינוך החרדי בחולון ואני כרגע לא מדבר רק על בני מנחם, כי הייתי שם.

<נעה צ'פליצקי: הייתי בעוד שני בתי ספר שפשוט הזדעזעתי ואני לא נחשפתי לבתי הספר החרדיים, כי אני באה קצת, אתם רואים - - -

מכלוף מיקי זוהר: זה בסדר, הם גם ככה יצביעו רק לש"ס, לא משנה מה יעשו להם.

<נעה צ'פליצקי: זה לא משנה.

<נעה צ'פליצקי: זה לא משנה.

<הודיה סולופוב: אנחנו לא שייכים לש"ס.

<נעה צ'פליצקי: אני חושבת שאין הבדל בין ילד לילד.

מכלוף מיקי זוהר: גם אם לא יהיה להם בכלל חינוך, הם יצביעו לש"ס.

<נעה צ'פליצקי: אין הבדל בין ילד לילד.

<נעה צ'פליצקי: אין הבדל בין תושב לתושב.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

<נעה צ'פליצקי: זה לא יכול להיות שאני מעלה במועצה ואני שואלת מה מתוך שיפוצי הקיץ הופנה לציבור החרדי, לבתי הספר בגנים החרדיים ולא יודעים לענות לי.

<נעה צ'פליצקי: וכשאני שואלת מה התב"ר היה לטובת בני מנחם, עד היום לא קיבלתי תשובה.

<נעה צ'פליצקי: וישבתי עם הגזבר וישבתי עם כולם ואני מעלה את זה שוב במועצה הקרובה ביום ראשון וזה לא יכול להיות שאין להם תשובות וכל מה שיש להם זה למרוח, ועצם זה שעכשיו קמה פונקציה, ובאמת לטובת החינוך החרדי, זה אומר שעד עכשיו הם היו שקופים.

<נעה צ'פליצקי: מישהו בכלל לא ראה אותם.

<נעה צ'פליצקי: התנאים שהילדים חווים – שלושה כיורים לנטילת ידיים ל-180 ילדים?

<נעה צ'פליצקי: אני עליתי למעלה לקומה השלישית.

<הודיה סולופוב: זה נטילת ידיים כולל שירותים.

<נעה צ'פליצקי: הילדים מצטופפים שם במעבר.

<נעה צ'פליצקי: איזו סכנה.

<נעה צ'פליצקי: איפה הבטיחות?

<נעה צ'פליצקי: איפה הבטיחות של הילדים?

<נעה צ'פליצקי: אני כבר לא מדברת על זה שגם שמעתי שילדים לא אוכלים, כי הם לא מספיקים ליטול ידיים, ואז הם באים הביתה ונוטלים ידיים.

<נעה צ'פליצקי: תגידו, אתם שמעתם?

<נעה צ'פליצקי: אני רוצה לשאול מישהו בחדר הזה אם הוא מסכים עם זה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

<נעה צ'פליצקי: רגע, שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: יש עוד?

<נעה צ'פליצקי: רגע, עוד משהו.

<נעה צ'פליצקי: אתה יודע, 1,500 ילדים חרדים יוצאים מחוץ לעיר.

<נעה צ'פליצקי: אז מבזבזים כסף על הסעות במקום לבנות להם בית ספר פה.

<נעה צ'פליצקי: אתה יודע, ראיתי את הגדר, אתמול דיברתי עם המנהל.

<נעה צ'פליצקי: הגדר בכניסה לבית הספר מתנדנדת.

<נעה צ'פליצקי: אני הייתי שם לפני חודש וחצי.

<נעה צ'פליצקי: נכון לאתמול – ודיברתי גם עם יושב ראש ועד הורים שממונה על הבטיחות בחולון, מטעם ועד הורים – הוא דיבר איתי אתמול, הוא אומר לי גם אני הייתי שם והגדר הזאת עוד לא תוקנה.

<נעה צ'פליצקי: יש לי תמונות מזעזעות.

<נעה צ'פליצקי: ילד רץ לשירותים בחצר?

<נעה צ'פליצקי: עכשיו אני רוצה רק לזעזע אתכם קצת יותר.

<נעה צ'פליצקי: הייתי בבית ספר בני מנחם ולידו יש בית ספר שנפתח השנה, בית ספר לבעיות התנהגות.

<נעה צ'פליצקי: אותה חצר, רק גדר מפרידה.

<נעה צ'פליצקי: אותו אולם ספורט - - -

<הודיה סולופוב: אין גדר הפרדה.

<הודיה סולופוב: לא. אין.

<שמואל מונדני: כמה פעמים - - - לעבור?

<נעה צ'פליצקי: רגע, סליחה, סליחה.

<נעה צ'פליצקי: אני עברתי ושם נעשה שיפוץ.

<נעה צ'פליצקי: למה?

<נעה צ'פליצקי: כי הפמליה ב-1 בספטמבר הגיעה לשם, אבל לא עברה את הגדר, כי שם לא שיפצו.

<נעה צ'פליצקי: אתם כבר שמעתם את זה?

<נעה צ'פליצקי: אותה גדר, אותו אולם ספורט.

<נעה צ'פליצקי: פשוט הזדעזעתי.

<נעה צ'פליצקי: אני כבר לא מדברת על השומרת שאין לו מבנה ואין לו זה.

<נעה צ'פליצקי: אותו בית ספר קיבל מחשבים.

<נעה צ'פליצקי: המנהל הזה, שבאתי אליו, הוא רצה לכבד אותי בלשבת.

<נעה צ'פליצקי: לא משנה.

<נעה צ'פליצקי: לא באתי לשבת.

<נעה צ'פליצקי: הוא ישב על כיסא של תלמיד.

<נעה צ'פליצקי: נכון לאתמול אין תקשורת.

<נעה צ'פליצקי: הוא מוציא ומקבל לפלאפון האישי שלו, כולל המזכיר שלו.

<נעה צ'פליצקי: תגידו לי, אנחנו חיים במדינת ישראל?

<הודיה סולופוב: הוא קורס.

<הודיה סולופוב: המנהל קורס.

<נעה צ'פליצקי: מה זו האפליה הזאת?

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

<נעה צ'פליצקי: מה זו האפליה?

<נעה צ'פליצקי: ועיריית חולון לא יודעת לענות.

<נעה צ'פליצקי: היא לא יודעת לענות.

<מרדכי ממליה: אבל אמרת משהו נכון, נועה, עיריית חולון הבינה שצריך לטפל בכל הדברים הללו - - -

<נעה צ'פליצקי: נכון, ולכן היא הקימה ויש את הפונקציה - - -

<מרדכי ממליה: ולכן יש את הפונקציה - - -

<הודיה סולופוב: אבל איפה אתם ארבעה חודשים?

<הודיה סולופוב: אמרתם לנו שבחופשה אנחנו נחזור אחרי סוכות והכל יטופל.

<הודיה סולופוב: חיכינו בסבלנות.

<הודיה סולופוב: חזרנו אחרי סוכות.

<הודיה סולופוב: שום דבר.

<הודיה סולופוב: כלום.

<הודיה סולופוב: כלום.

<הודיה סולופוב: מה שעשיתם זה בורג בחלון במקום סורג, כדי שהם לא יוכלו לפתוח את החלון ואי אפשר לאוורר.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, חברים.

<מרדכי ממליה: אני רוצה לומר דבר נוסף על מה שנעה אמרה.

<מרדכי ממליה: היא דיברה על 1,500 תלמידים שיוצאים בחוץ.

<מרדכי ממליה: אני הייתי אצל אורית ואורית בדקה את זה.

<מרדכי ממליה: הייתי לפני שבועיים אצל אורית ואורית אמרה לי זה לא 1,500, זה 1,700.

<נעה צ'פליצקי: 1,700?

<נעה צ'פליצקי: וואוו.

<מרדכי ממליה: והייתי אצל אורית בשביל העניין הזה, בכדי למצוא פתרון ודיברנו על בינוי ואנחנו נדבר על בינוי - - -

<הודיה סולופוב: אבל רק מדברים.

<הודיה סולופוב: לא עושים כלום.

<מרדכי ממליה: כאשר המטרה היא להחזיר את הילדים לחולון.

<מרדכי ממליה: זו המטרה שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: גם בינוי, גם הצטיידות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מדברים על הכל.

<הודיה סולופוב: אבל רק מדברים.

<הודיה סולופוב: יש בית ספר בית דוד לבנות שהוא מבנה של מעל 20 שנה - - -

<נעה צ'פליצקי: צפיפות.

<נעה צ'פליצקי: צפיפות.

<נעה צ'פליצקי: בנות בבית דוד לומדות במקלט.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, חברים.

מכלוף מיקי זוהר: לפני שאנחנו עוברים לסוגיה הבאה, שמי שרוצה מוזמן כמובן להישאר גם לגביה - - -

<מרדכי ממליה: אז אני מודה לך.

<מרדכי ממליה: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, אדוני ישמע את המסקנות.

<נעה צ'פליצקי: מסקנות, רגע.

<הודיה סולופוב: סליחה רק, יש לי עוד נושא להוסיף, שלא קשור לבני חב"ד.

<הודיה סולופוב: אני רוצה לדבר באופן כללי על מינהל החינוך בחולון.

<הודיה סולופוב: אני בפן האישי הרגשתי שמתנכלים לי כאימא.

<הודיה סולופוב: לא שמעו אותי ולא רק זה – באלימות – ולא רק זה, כאילו בסוף פתחו לי תיק במשטרה והוציאו עלי פוסטים שאני אלימה, בוטה, בריונית, בזמן שבעצם ד"ר טליה פרידמן, שמעולם לא הכרתי אותה לפני כן ולא ידעתי מי היא, היא זו שבעצם תקפה ולדעתי כל הסיפור הזה הוא כדי לטאטא את הבעיות המרכזיות - - -

מכלוף מיקי זוהר: טוב, זה לא ענייננו.

<הודיה סולופוב: את הבעיות המרכזיות שלנו מתחת לשטיח.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, זה לא עניין הוועדה.

<הודיה סולופוב: ויש גם עוד ילדה בכיתה א' שכבר ארבעה חודשים יושבת בבית ולא לומדת.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מודה להורים שהביאו את הסוגיות הקשות בנוגע לליקויים הבטיחותיים והבריאותיים הן בצפיפות, הן בליקויים, הן בשירותי הסעות בבית הספר חב"ד חולון.

מכלוף מיקי זוהר: זה בסוגיה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה קובעת כי ישנם ליקויים חמורים, בהתאם לנתונים שהוצגו בפני הוועדה ולעדויות שהתקבלו פה בוועדה בבית הספר הרלבנטי, אשר מסכן חיי אדם.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה קובעת כי יש קיפוח ממשי, אני לא רוצה לומר במודע, אבל יש קיפוח ממשי מצד עיריית חולון כלפי אוכלוסייה חרדית בעירה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת מעיריית חולון והעומד בראשה, להנחות במיידית את ראש מינהל החינוך בעיריית חולון לפעול מיידית לתיקון כלל הליקויים הבטיחותיים והתברואתיים באופן מיידי.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת מעיריית חולון והעומד בראשה להנחות במיידית את ראש מינהל חינוך להעביר בקשה באופן מיידי למינהל הפיתוח במשרד החינוך, בנוגע לשיפוץ בית הספר וכן לדווח למשרד החינוך על תיקון הליקויים.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להעביר לוועדה את דו"ח הליקויים של בית הספר חב"ד ולעדכן את הוועדה על טיפול עיריית חולון בנושא בית הספר.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה קוראת למשרד החינוך להיות נגישים ומהירים בכל מה שקשור לטיפול בסוגיה שעמדה פה לפנינו בוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: נושא חולון הסתיים.

<נעה צ'פליצקי: אפשר רק להוסיף שכל בתי הספר - - -

מכלוף מיקי זוהר: אי אפשר להוסיף.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא הבא זה המועצה המקומית קריית טבעון.

<הודיה סולופוב: רציתי לומר תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: בשמחה, בשמחה ולא להסתבך עם המשטרה.

<הודיה סולופוב: לא, חס ושלום.

מכלוף מיקי זוהר: ההורים שהגיעו מטעם עיריית קריית טבעון, בית הספר שדה יעקב.

מכלוף מיקי זוהר: כן, קדימה.

<ארנון דוידיאן: שלום, קוראים לי ארנון דוידיאן.

<ארנון דוידיאן: אני תושב קריית טבעון, אבא לילדה בכיתה ד'.

<ארנון דוידיאן: לצערנו בקריית טבעון אין מוסד דתי חינוכי שיחנך את הילדים שלנו.

<ארנון דוידיאן: המוסך החינוכי שהיה שנה שעברה נסגר מהסיבות שהמועצה החליטה.

מכלוף מיקי זוהר: נציגים של המועצה המקומית קריית טבעון פה?

<דוד אריאלי: אני.

<דוד אריאלי: דוד אריאלי, ראש המועצה.

מכלוף מיקי זוהר: ראש המועצה פה?

מכלוף מיקי זוהר: יפה.

מכלוף מיקי זוהר: יישר כוח.

מכלוף מיקי זוהר: לפחות אתה בא.

<נעה צ'פליצקי: יפה.

<נעה צ'פליצקי: כל הכבוד.

<נעה צ'פליצקי: זה ממש כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: ומשרד החינוך?

מכלוף מיקי זוהר: פה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אני לא מתחייב להיות אגרסיבי כלפי ראש המועצה כמו שהייתי כלפי חולון.

<דוד אריאלי: בסדר גמור.

<דוד אריאלי: אפשר.

<דוד אריאלי: אני רגיל.

מכלוף מיקי זוהר: מעצם זה שהוא בא.

<דוד אריאלי: אני רגיל.

<ארנון דוידיאן: אנחנו פה להביע את התקלה שיש כאן ושצריך לתקן אותה, זה הכל.

<ארנון דוידיאן: יש בקריית טבעון 30 תלמידים דתיים שנאלצים ללמוד בשדה יעקב, שזה יישוב קרוב.

<ארנון דוידיאן: מוסד ממלכתי דתי שם בבית הספר.

<ארנון דוידיאן: עד שנה שעברה הייתה הסעה מסודרת, מסובסדת על ידי משרד החינוך והרשות.

<ארנון דוידיאן: השנה, תחילת שנת הלימודים – ספטמבר – יום חמישי אחר הצהריים – מתקבלות הודעות SMS לחלק מההורים שמודיעים שממחר ביום שישי לא תהיה יותר הסעה לתלמידים ועל ההורים להתארגן לבד כדי להסיע את הילדים.

<ארנון דוידיאן: בהמשך נתקבלו כל מיני מכתבים מהמועצה, על מנת להכשיר – סליחה על הביטוי – את השרץ.

<ארנון דוידיאן: אני אציין שבמידה ומישהו יחליט לתת הנחיה שהתלמידים יצטרכו לנסוע לבית הספר באוטובוסים, אז המסלול הוא כזה: תלמידים צריכים לנסוע בשלושה אוטובוסים, להחליף אותם, להגיע לכניסה ליישוב, לחצות כביש סואן, מסוכן מאד.

<ארנון דוידיאן: היו שם המון תאונות דרכים קטלניות באותו כביש, ואחר כך עוד ללכת מרחק של 20 דקות עד שהם יגיעו לבית הספר.

<ארנון דוידיאן: לא נראה לי שזה מה שמשרד החינוך היה רוצה ולא הרשות הייתה רוצה.

מכלוף מיקי זוהר: מה הרצון של ההורים?

מכלוף מיקי זוהר: לקבל שירותי הסעות או לקבל בית ספר?

<ארנון דוידיאן: אנחנו דורשים דבר אחד פשוט: הסעה שתהיה כמו שהייתה שנה שעברה, שלא נצטרך בכל שנה ושנה להגיע ולהידפק על דלתו של ראש המועצה כמו מסכנים.

מכלוף מיקי זוהר: בכמה תלמידים מדובר?

<ארנון דוידיאן: 30 תלמידים.

מכלוף מיקי זוהר: 30?

מכלוף מיקי זוהר: כולם תושבי המועצה המקומית קריית טבעון?

<ארנון דוידיאן: כולם מקריית טבעון, קריית חרושת ו - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני הייתי סגן ראש עיר בעבר.

מכלוף מיקי זוהר: למיטב זיכרוני החוק מחייב ראש רשות, מבחינת אחריות לדאוג - - -

<ארנון דוידיאן: אני אפנה.

<ארנון דוידיאן: יש חוזר מנכ"ל.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: לדאוג לכל תלמיד שנמצא בשטח שיפוטו, להגיע בבטחה לבית הספר ולחזור בבטחה מבית הספר.

מכלוף מיקי זוהר: האם ראש הרשות מודע לאחריות הזו?

<דוד אריאלי: אני חולק עליך איך שאתה מנסח את זה.

<דוד אריאלי: מה שקרה זה דבר כזה, אם - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא - - -

<דוד אריאלי: אם הוא סיים.

מכלוף מיקי זוהר: שנייה - - -

<ארנון דוידיאן: לא, אני לא סיימתי.

<דוד אריאלי: אז אולי ברשותך, אדוני, ניתן לו לסיים ויש לי הרבה מה להגיד, ברשותך.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: רק אם אדוני מכיר?

<דוד אריאלי: אני חולק על אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת לא קיים כזה דבר?

<דוד אריאלי: אני חולק על אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת אין אחריות לראש הרשות?

<דוד אריאלי: אני לא חושב שיש לו אחריות.

<ארנון דוידיאן: לא, מה פתאום?

<ארנון דוידיאן: אני אפנה בבקשה את הוועדה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להקריא לאדוני:

מכלוף מיקי זוהר: בית המשפט העליון קבע כי הזכות לחינוך חינם אינה כוללת את הזכות למימון הסעה לבית הספר.

מכלוף מיקי זוהר: עם זאת, המשרד משתתף בהוצאות הסעה לגני חובה ובתי ספר רשמיים בלבד מכיתה א' עד כיתה י' ועד בכלל.

מכלוף מיקי זוהר: באיזה כיתות מדובר?

<ארנון דוידיאן: מ-א' עד ח', שזה כלול בפנים.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי.

מכלוף מיקי זוהר: 3.

מכלוף מיקי זוהר: במקרה של צורך בהסעת תלמידים מרשות מקומית אחת לרשות מקומית אחרת, הנובע מהעדר בית ספר מתאים ברשות שבה התלמידים מתגוררים - המצב שלפנינו - - -

<דוד אריאלי: לא, יש לנו בית ספר מתאים.

מכלוף מיקי זוהר: לא תהיה - - -

<ארנון דוידיאן: לא, הוא לא מתאים.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: לא תהיה גבייה מן ההורים בעבור ההסעה.

מכלוף מיקי זוהר: זאת גם אם מדובר בשני יישובים שונים השייכים מוניציפאלית לאותה רשות מקומית.

מכלוף מיקי זוהר: במקרה כזה וכאשר הרשות מבקשת את השתתפות המשרד, תתחלק עלות ההסעה בין הרשות המקומית ובין משרד החינוך, בהתאם לשיעורי ההשתתפות המקובלים.

מכלוף מיקי זוהר: ויש המשך.

מכלוף מיקי זוהר: תראו איזו מנהלת ועדה תותחית יש לי.

מכלוף מיקי זוהר: התלמידים בוחרים ללמוד בבתי ספר על אזורים, ניסויים, ייחודיים או ממ"ד תורניים – המשרד אינו משתתף - אם הם בוחרים בממ"דים תורניים כמובן – המשרד אינו משתתף במימון הסעות התלמידים הבוחרים ללמוד בבתי הספר האזוריים וכו'.

<ארנון דוידיאן: לא, הוא לא משתתף אם יש שם הפרדה, אדוני.

<ארנון דוידיאן: בבית הספר הזה אין הפרדה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל יש עניין של מרחק.

מכלוף מיקי זוהר: המרחק המזערי בין מקום המגורים לבית הספר הקרוב ביותר המצדיק השתתפות בהוצאת הסעה, הוא כמפורט להלן: לתלמידים מגן חובה ועד כיתה ד' – 2 קילומטרים ומעלה.

מכלוף מיקי זוהר: לתלמידים מכיתה ה' ומעלה – 3 קילומטרים ומעלה.

מכלוף מיקי זוהר: כמה קילומטרים?

<ארנון דוידיאן: מהיישוב עד לבית הספר קרוב ל-7-8 קילומטרים.

מכלוף מיקי זוהר: 8 קילומטרים, אז זה עומד בקריטריון.

<ארנון דוידיאן: יותר אפילו.

<ארנון דוידיאן: אנחנו עומדים בכל הקריטריונים.

מכלוף מיקי זוהר: אז זה אומר, אדוני, שבהתאם לחוק, זה לא שאני המצאתי אותו, מחויב למתן פתרון להסעות לתלמידים.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, הדיון פה עכשיו הולך להשתנות.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי טוען עכשיו ראש המועצה, שמעתי ככה בחצי אוזן, שיש לתלמידים פתרון במסגרת המועצה.

מכלוף מיקי זוהר: יואיל ויאמר ההורה מדוע הוא חושב שלא.

<ארנון דוידיאן: יורשה לי ואני אסביר מדוע לא.

<ארנון דוידיאן: המוסד החינוכי שנפתח על ידי הרשות הוא חינוך משולב – דתי וחילוני ביחד.

<ארנון דוידיאן: זה לא מתאים לערך החינוך שאני מקנה לילדי.

מכלוף מיקי זוהר: אתם מעוניינים בדתי בלבד?

<ארנון דוידיאן: אנחנו רוצים דתי בלבד, כן.

מכלוף מיקי זוהר: זכותכם.

<ארנון דוידיאן: אני לא רוצה שיעשו לי את הקומבינציה הזאת על גבם של הילדים שלי.

מכלוף מיקי זוהר: זכותך הלגיטימית, אדוני.

<ארנון דוידיאן: יש עוד הורה שנמצא כאן.

<ארנון דוידיאן: אני חושב שזה לגיטימי לחלוטין.

מכלוף מיקי זוהר: זכותך.

מכלוף מיקי זוהר: מסכים איתך.

מכלוף מיקי זוהר: מקבל את עמדתך.

<ארנון דוידיאן: לא יתכן.

מכלוף מיקי זוהר: עוד משהו?

<ארנון דוידיאן: רק עוד כמה דברים קטנטנים, ברשותך אדוני.

<ארנון דוידיאן: אנחנו תושבים שמשלמים מיסים כחוק.

<ארנון דוידיאן: אנחנו עושים את כל המוטל עלינו כחוק.

מכלוף מיקי זוהר: איפה אתם גרים?

מכלוף מיקי זוהר: באיזה יישוב?

<ארנון דוידיאן: אני גר באלרואי, שכונה בקריית טבעון.

<ארנון דוידיאן: יש עוד שכונה שנקראת - - -

מכלוף מיקי זוהר: מה יש בקריית טבעון חוץ מאלרואי?

<ארנון דוידיאן: אלרואי, קריית חרושת, קריית עמל וקריית טבעון.

<ארנון דוידיאן: אלה ארבע שכונות ביחד שמאגדות - - -

מכלוף מיקי זוהר: כמה?

<דוד אריאלי: 18,000 תושבים.

מכלוף מיקי זוהר: כמה תושבים יש אצלכם באלרואי?

<דוד אריאלי: יש כ-1,800.

מכלוף מיקי זוהר: ובשאר היישובים?

<ארנון דוידיאן: גם, בסביבות - - -

<דוד אריאלי: 17,500 תושבים בקריית טבעון.

<דוד אריאלי: על פי הלמ"ס.

<דוד אריאלי: יש כ-20,000.

מכלוף מיקי זוהר: סך הכל.

מכלוף מיקי זוהר: כמה אחוזי הצבעה היו לראש הרשות?

<ארנון דוידיאן: אני לא נכנס לפוליטיקה.

<ארנון דוידיאן: זה לא - - -

<דוד אריאלי: 65% בסיבוב שני.

מכלוף מיקי זוהר: אלרואי תמכו במועמד השני?

<דוד אריאלי: ממש לא.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל.

<דוד אריאלי: שאלות מעניינות.

<ארנון דוידיאן: אני יכול להגיד, ברשותך?

מכלוף מיקי זוהר: תמכתם בו?

מכלוף מיקי זוהר: תמכתם בראש הרשות?

<קריאה: באלרואי תמכו בו.

מכלוף מיקי זוהר: נו, מה קרה לך, תגיד לי.

<קריאה: אבל לא כל אלרואי הם ציבור דתי.

<קריאה: יש גם חילונים.

<קריאה: יש שם ציבור מעורב ולא כולם דתיים.

מכלוף מיקי זוהר: אה, אז הציבור הדתי.

<קריאה: אז יכול להיות שהדתיים תמכו במועמד הדתי.

מכלוף מיקי זוהר: אה, היה מועמד דתי?

מכלוף מיקי זוהר: אה, הבנתי.

<ארנון דוידיאן: אני יכול להגיד?

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, הדיון נגמר.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני ייתן פתרון לתלמידים.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שהם רוצים לנסוע לביחת הספר ואין להם - - -

<דוד אריאלי: אני נסעתי שלוש שעות כדי להתייחס, אז אם תאפשר לי.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו אנחנו ניתן לך.

מכלוף מיקי זוהר: כן, סיימת אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: ניתן לראש הרשות.

<דוד אריאלי: אני רוצה להגיד משהו.

<דוד אריאלי: לא הייתי נכנס לסוגיה של האם בית הספר המשלב הוא פתרון או לא.

<דוד אריאלי: אני מרשה להם לאמץ דעה שונה.

<דוד אריאלי: דעתי היא שאנחנו נותנים פתרון.

<דוד אריאלי: אנחנו מחויבים ל-50% ילדים דתיים והחינוך שם הוא דתי למהדרין, ממלכתי דתי, הציונות הדתית.

<דוד אריאלי: רק שיושב ראש הוועדה יידע שזה מפוקח על ידי משרד החינוך, על ידי ממ"ד, מנהל הממ"ד.

<דוד אריאלי: זה מפוקח על ידי המחוז בצורה מאד מסודרת.

<דוד אריאלי: עכשיו, מה שקרה זה דבר כזה: בשנה הקודמת בא משרד החינוך שקובע – הוא היחיד שקובע את הזכאות – ואישר את ההסעה שאני קורא לה סוג של הסעה פרטית, וזה בסדר.

<דוד אריאלי: הסעה ממש מהבית לכל הילדים.

<דוד אריאלי: אנחנו אמרנו אין שום בעיה והשתתפנו במחצית.

<דוד אריאלי: אם משרד החינוך יאשר את זה שנה נוספת, אנחנו נמשיך לשאת במחצית.

<דוד אריאלי: עכשיו, ברשותך, חשוב לי, כדי שתתוודע אל תום ליבי, באו אלי בסוף אוגוסט ואמרו תגיד, אין עוד החלטה של משרד החינוך, מה אתה רוצה לעשות?

<דוד אריאלי: אז אמרתי להם תראו, ב-17 בספטמבר משרד החינוך יושב ומקבל החלטה.

<דוד אריאלי: עד ה-17 אנחנו נסתכן במימון מלא של 17 ימים עלינו.

מכלוף מיקי זוהר: בכמה כסף מדובר?

<דוד אריאלי: כ-120,000 שקלים בשנה.

<דוד אריאלי: זה הרבה כסף.

מכלוף מיקי זוהר: כמה תקציב המועצה?

<דוד אריאלי: 107 מיליון שקלים.

<ארנון דוידיאן: כאשר יש לך ארנונה שמקבלים מהמכלים – 15 מיליון שקלים בשנה.

<ארנון דוידיאן: בואו, לשם הפרופורציות.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, מה המצב התקציבי של המועצה?

<דוד אריאלי: סביר.

<ארנון דוידיאן: סביר?

מכלוף מיקי זוהר: אתם גירעוניים?

<דוד אריאלי: לא.

מכלוף מיקי זוהר: יש עודף תקציבי?

<ארנון דוידיאן: יש.

<ארנון דוידיאן: יש עודף תקציבי גדול.

<דוד אריאלי: אין עודף תקציבי ב - - -

<ארנון דוידיאן: גדול, גדול.

מכלוף מיקי זוהר: 107 מיליון שקלים.

<נעה צ'פליצקי: מה, מודדים בטיחות של ילדים בכסף?

מכלוף מיקי זוהר: שנייה, שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: 107 מיליון שקלים.

<דוד אריאלי: כן.

מכלוף מיקי זוהר: על 18,000 תושבים.

<קריאה: עם 98% גבייה.

<ארנון דוידיאן: כן, כן.

מכלוף מיקי זוהר: כמה בסיסי צה"ל יש לכם?

<דוד אריאלי: זה לא זה.

<דוד אריאלי: אין לנו בסיסי צה"ל.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה שאני אביא אתכם?

מכלוף מיקי זוהר: האמת היא שאני צריך להביא אתכם לדיון בוועדה לגבי חלוקת הכנסות בסביבה.

<דוד אריאלי: לא, אבל דקה - - -

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שנשנה את ההכנסות ואז באמת לא יהיה לכם כסף.

<דוד אריאלי: אנחנו נמצאים בוועדה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל לא, עזוב.

<דוד אריאלי: אנחנו נמצאים בוועדה לחלוקת הכנסות.

מכלוף מיקי זוהר: הרי אני גם אעורר דיונים בנושא הזה.

מכלוף מיקי זוהר: זה חלק מסמכויות הוועדה, לעורר דיונים לגבי חלוקת גבולות והכנסות לגבי רשויות מסביב.

מכלוף מיקי זוהר: אבל בסדר, זה לא הדיון היום.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק אומר, תראו - - -

<דוד אריאלי: ברשותך, אני יכול להוסיף?

מכלוף מיקי זוהר: כן, בטח.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני אמר שהוא מימן.

מכלוף מיקי זוהר: ב-17 בספטמבר היה דיון במשרד החינוך ומשרד החינוך החליט שהוא לא מממן ובנטל כולו צריכה לשאת הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני אומר, מהרגע שמשרד החינוך החליט שהנטל הוא עלי, אני לא נושא בנטל.

<דוד אריאלי: מהרגע שמשרד החינוך החליט שהוא לא נושא בחלק שלו, אני לא נושא בנטל.

<דוד אריאלי: זה מה שאני אמרתי.

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי.

מכלוף מיקי זוהר: מה אומר משרד החינוך?

<דוד אריאלי: אבל סליחה, אני רוצה ברשותך להסביר משהו חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, כן, כן.

<דוד אריאלי: אני חושב שהוועדה צריכה להתעסק גם בסוגית העקרוניות, לא רק בסוגיה הספציפית.

מכלוף מיקי זוהר: היא מתעסקת בהכל.

מכלוף מיקי זוהר: זו ועדה מאד מאד מעניינת.

מכלוף מיקי זוהר: תבואו.

<דוד אריאלי: אני מתרשם לטובה, בכל זה באתי.

<דוד אריאלי: הייתי בעוד דיון גם.

מכלוף מיקי זוהר: שלנו?

<דוד אריאלי: כן.

<דוד אריאלי: לא דיברתי פשוט.

מכלוף מיקי זוהר: על מה?

<דוד אריאלי: עם הצועדים.

מכלוף מיקי זוהר: אה, דיון חשוב.

<דוד אריאלי: כן, היה דיון יפה, פשוט לא יכולתי להתבטא, נתתי למנכ"ל לדבר.

<דוד אריאלי: אני רוצה להגיד משהו, שקשור גם בצורה מאד משמעותית לדיון הקודם בנושא.

<דוד אריאלי: תראה, אזרחי מדינת ישראל לא משלמים רק ארנונה, הם משלמים במיטב כספים מע"מ, מס הכנסה ועוד עשרות ומאות מיסים אחרים, כדי לקבל חינוך במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, בהחלט.

מכלוף מיקי זוהר: חוק חינוך חובה חינם.

<דוד אריאלי: ומה שעושים כאן ב-30-40 שנים האחרונות, כל המפלגות – ליכוד, עבודה – לא משנה, מה שעושים כאן – משתוללים על הארנונה לטובת מימון שירותים ממלכתיים.

<דוד אריאלי: ומה שקורה בדיון הזה, זה גם שערורייה, שבא משרד החינוך – נראה לי שהם כבר הלכו – והם באים כמו מישהו מהצד - - -

מכלוף מיקי זוהר: הוא יושב משמאלך.

<דוד אריאלי: סליחה, אז אני מתנצל אדוני.

<שמעון אבני: אתה יכול להשתלח.

<שמעון אבני: אני אענה, אדוני.

<דוד אריאלי: תסלח לי.

<דוד אריאלי: אני מרשה לעצמי.

<דוד אריאלי: להשתלח זו מילה לא ראויה.

<דוד אריאלי: אני מותח ביקורת לגיטימית על מדינת ישראל, שנהנית מאד מהרעה החולה הזאת, של שתי כתובות לאותו נושא.

<דוד אריאלי: מאד נהנית.

<דוד אריאלי: וברשותך, אני כן אגיד משהו על סוגית המבנים.

<דוד אריאלי: אולי אני אשכיל את אדוני, אולי לא, כי נראה לי שאתה מאד מנוסה, כי היית בעירייה.

<דוד אריאלי: תראה, גם בנושא המבנים - - -

מכלוף מיקי זוהר: שבע שנים.

<דוד אריאלי: אז אתה מאד מבין אותנו וקל לי לדבר איתך.

<דוד אריאלי: מדינת ישראל אחראית על בניית מבנה, אוקיי?

<דוד אריאלי: אז מה?

<דוד אריאלי: מאותו רגע שהיא בנתצה בית ספר, מאותו רגע זהו?

<דוד אריאלי: זאת אומרת שלחנו את היונה הזאת והיא לא חוזרת?

<דוד אריאלי: זה אבסורד.

<דוד אריאלי: ההסדר ההיסטורי דיבר על החזקה בסיסית של הרשות המקומית - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל התכנית של המדינה - - -

<דוד אריאלי: עוד משפט.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני אענה לך.

מכלוף מיקי זוהר: התכנית של המדינה היא לבנות לך את המבנה ושהארנונה שאתה גובה מהתושבים תעזור לך להחזיק את המבנה.

<דוד אריאלי: להחזיק את המבנה, לא לשקם אותו.

<דוד אריאלי: מה שקורה - - -

מכלוף מיקי זוהר: יש תקציב שנקרא תקציב שיפוץ מבנים במשרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: מגישים עליו בקשות וכשיש בעיות נותנים גם כסף.

<דוד אריאלי: יש שני סוגים של - - -

<ארנון דוידיאן: אדוני, אנחנו סוטים מהנושא.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא, בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אל תדאג.

<דוד אריאלי: אני מנסה לדבר על הנושא.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הרשות מדבר מאיפה שכואב לו ואני אומר לך שזו סוגיה שהיא לא רק אצלו.

מכלוף מיקי זוהר: כל הרשויות בארץ סובלים ממנה וזה בסדר, הוועדה תמיד, תמיד, תמיד גולשת לדברים אחרים.

<ארנון דוידיאן: אין לי בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, בשיחות סלון עם אשתך, אתה מדבר עם אשתך, היא פתאום מדברת איתך על משהו אחר?

מכלוף מיקי זוהר: זה קורה.

<ארנון דוידיאן: כן, רק תשים לב, אדוני, ברשותך.

מכלוף מיקי זוהר: ואתה מקשיב לה.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא תקשיב לה, יש לך ברירה?

<ארנון דוידיאן: רק תשים לב ברשותך, כל הזמן להסתתר מאחורי זה שמשרד החינוך ומשרד החינוך ואני לא, אני לא חושב שזה לעניין.

מכלוף מיקי זוהר: אל תדאג.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא לא יעלם מפתחה של הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: הנושאים ברורים.

<ארנון דוידיאן: אוקיי.

<דוד אריאלי: עכשיו נגיע לנושא ההסעות.

<דוד אריאלי: וגם בנושא הזה יש בעיה מאד מאד קשה, משום שהחלוקה בין שני גורמים היא חלוקה לא ראויה, לא נכונה.

<דוד אריאלי: אנחנו לא צריכים לממן בכלל את ההסעות הללו, משום שאנשים – גם האדונים הנכבדים הללו – משלמים במיטב כספים מס הכנסה ומע"מ על מנת לקבל את השירות הזה.

מכלוף מיקי זוהר: לא אדוני, לא, לא.

<דוד אריאלי: אבל זו עמדתי.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, הארנונה שהם משלמים נועדה לכסות - - -

<דוד אריאלי: אדוני, הארנונה, כשהבריטים הגו את סוגיית הארנונה, הם לא כיוונו לחינוך, הם לא כיוונו לרווחה, הם לא כיוונו לדת.

<דוד אריאלי: הם כיוונו לגינון, לתאורה, לתשתיות - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל זו המדינה שאנחנו חיים בה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני רוצה לשנות סדרי עולם היום?

<דוד אריאלי: לא.

<דוד אריאלי: אני רק - - -

מכלוף מיקי זוהר: זה ייקח זמן.

מכלוף מיקי זוהר: זה תהליך.

<דוד אריאלי: אני רוצה לסיים כדי לאפשר לך - - -

מכלוף מיקי זוהר: היה פה שלטון ארוך.

מכלוף מיקי זוהר: שלטון מפא"י.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע כמה זמן לוקח לתקן את הטעויות?

<דוד אריאלי: תן לי רגע, אני נסעתי שלוש שעות כדי להתייחס אליכם בכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: שנים.

<דוד אריאלי: אני מנסה לטעון שסוגית האחריות פה, הטעות הגדולה היא שתי כתובות לאותו נושא.

<דוד אריאלי: ועדיין אני חוזר ואומר, שאם משרד החינוך ייתן את חלקו – אנחנו ניתן את חלקנו.

<דוד אריאלי: אגב, מי שהגיש ערר - - -

מכלוף מיקי זוהר: ואם לא ייתן, הילדים ישלמו.

<דוד אריאלי: לא.

<ארנון דוידיאן: כן, בוודאי.

<ארנון דוידיאן: אתה בעצמך אומר - - -

<דוד אריאלי: קודם כל אדוני צריך לדעת - - -

מכלוף מיקי זוהר: משלמים כבר היום.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אתה רוצה לשמוע ראש רשות אמיץ?

מכלוף מיקי זוהר: אדוני ישלם ויתבע את משרד החינוך.

<דוד אריאלי: מה פתאום?

<ארנון דוידיאן: בדיוק.

מכלוף מיקי זוהר: וייאבק במשרד החינוך.

<דוד אריאלי: מה פתאום?

<ארנון דוידיאן: לברוח מאחריות זה הכי קל.

<ארנון דוידיאן: בריחה מאחריות זה הדבר הכי פשוט.

<דוד אריאלי: מה פתאום?

<דוד אריאלי: שמשרד החינוך ישלם ויתבע אותי.

<דוד אריאלי: משפט אחרון - - -

<קריאה: צריך קודם כל לדאוג לילדים, אחרי זה לראות מאיפה הכסף.

מכלוף מיקי זוהר: לא, הוא אומר הפוך.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל שהילדים יסבלו ואחר כך - - -

<דוד אריאלי: לא, הילדים - - -

<ארנון דוידיאן: כן, בטח, שזה יהיה על הגב של הילדים.

מכלוף מיקי זוהר: לא מקובל בעליל.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא הוגן.

מכלוף מיקי זוהר: זו גישה לא נכונה.

<דוד אריאלי: אני חושב שאני אסיים, כי אני לא מרגיש שאני מצליח לקבל את הזמן להביע את מה שיש לי.

מכלוף מיקי זוהר: קיבלת.

מכלוף מיקי זוהר: אמרת אותם בצורה ברורה, אבל לא סיפקת את יושב הראש.

<דוד אריאלי: יכול להיות.

<דוד אריאלי: זה בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: ההיפך, רק הכעסת אותו.

<דוד אריאלי: אני חושב שאתה בא בלב לא פתוח.

<דוד אריאלי: גם בדיון הקודם.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אני בא בלב לא פתוח?

<דוד אריאלי: אני אסביר את עצמי.

<דוד אריאלי: אני מתנצל, אין לי כוונה לפגוע בך, אבל גם בדיון הקודם הייתה לך עמדה מוקדמת וגם בדיון הזה יש לך עמדה מוקדמת.

מכלוף מיקי זוהר: זו המציאות.

מכלוף מיקי זוהר: המציאות מוקדמת.

<דוד אריאלי: בסדר.

<דוד אריאלי: זו זכותך.

מכלוף מיקי זוהר: המציאות היא שיש 30 ילדים שאין להם איך לנסוע לבית הספר.

<דוד אריאלי: ומשרד החינוך צריך לפתור להם את הבעיה.

<דוד אריאלי: וכרגע אני אומר שאני מוכן לתת את חלקי.

<דוד אריאלי: משרד החינוך אומר שהוא לא מוכן לתת את חלקו.

מכלוף מיקי זוהר: תיכף נשמע את משרד החינוך.

<דוד אריאלי: על זה אני צריך לקבל קרדיט.

מכלוף מיקי זוהר: בואו נשמע את משרד החינוך.

<דוד אריאלי: משפט אחרון, ברשותך, רק לצורך העובדות, שאדוני יידע שלא מדובר באי מימון לחלוטין.

<דוד אריאלי: יש מימון של הכרטיסיות, שאני מסכים שהוא לא מספק, אבל יש מימון של הכרטיסיות.

מכלוף מיקי זוהר: 7.5 שקלים ליום.

<דוד אריאלי: המועצה המקומית נושאת במחצית ומשרד החינוך – גם לטובתו ייאמר – לא העלים עין מהנושא הזה.

מכלוף מיקי זוהר: הכתבת של הסיפור הזה נמצאת פה?

<ארנון דוידיאן: לא, היא לא נמצאת.

<ארנון דוידיאן: אבל ברשותך, יש פה עוד אבא שרוצה להגיד.

מכלוף מיקי זוהר: תעבירו לה אחר כך את מסקנות הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: מה יש לאדוני לומר, משרד החינוך?

<שמעון אבני: קודם כל בגלל שראש המועצה המקומית קריית טבעון דיבר על משרד החינוך, אז אני אגיד קודם כל שהאחריות היא של הרשות המקומית.

<שמעון אבני: זאת אומרת זה שעכשיו הוא טוען שמשרד החינוך צריך להסיע, זה בסדר, אבל הסוגיות האלה עלו ונקבע שהרשות המקומית היא האחראית על הדבר הזה.

<שמעון אבני: ללא קשר לזה, כי זה בעצם לא הוויכוח כרגע, הייתה פנייה.

<שמעון אבני: בית הספר הזה עבר, אם אני זוכר נכון, שנה לפני זה, נכון?

<קריאה: בשנה הנוכחית הוא התחלף למשולב.

<שמעון אבני: חבר הכנסת מיקי, חשוב שתקשיב לי, כי זה מאד חשוב מה שאני אומר.

<שמעון אבני: בית הספר הזה עבר.

<שמעון אבני: הוא היה במקום אחר ואז לא הייתה בעיה כי הוא היה ממוקם בבית ספר אחר שבעקבות המעבר שלו בעצם נפתח בית הספר שהם דיברו עליו, המשולב – חילוני דתי.

<שמעון אבני: נכון, אני מדייק בנתונים?

<שמעון אבני: בעקבות הדבר הזה הייתה פנייה של הרשות המקומית אלינו, שבעקבות המעבר של בית הספר הם מבקשים שנת התארגנות.

<שמעון אבני: זה מושג שהוא מוכר אצלנו, בדרך כלל שאנחנו מעבירים את כל בית הספר ממקום למקום.

<שמעון אבני: אנחנו נותנים הסעות.

<שמעון אבני: אני לא אסביר איך זה מתנהל, כי זה באמת מורכב.

<שמעון אבני: יש שתי שיטות התחשבנות.

<שמעון אבני: אחת נקראת פר תלמיד ואחת נקראת פר מסלול.

<שמעון אבני: ההסעה של פר מסלול זאת ההסעה שהם קיבלו בשנה הקודמת, זאת שיטת ההתחשבנות שהרשות התחשבנה איתנו בשנה הקודמת והיא רק לילדים בחינוך המיוחד.

<שמעון אבני: רק לילדים בחינוך המיוחד.

<שמעון אבני: ילדים בחינוך הרגיל מקבלים פר תלמיד.

<שמעון אבני: למרות זאת זה עלה לוועדת חריגים ואנחנו אפשרנו שנת התארגנות.

<שמעון אבני: זאת אומרת אמרנו לרשות תסיעו במסלולים שנה אחת, עד שההורים יתרגלו ויראו ויסתדרו במקום החדש, אנחנו משלמים.

<שמעון אבני: ברור שזה יותר כסף ואנחנו שילמנו וכמובן גם הרשות.

<שמעון אבני: ככל שהעלות היא יותר גבוהה, גם הרשות נושאת ומשלמת יותר כסף.

<שמעון אבני: הסתיימה שנת ההתארגנות הזאת ועכשיו בעצם אנחנו משלמים פר תלמיד.

<שמעון אבני: כמו שאמר קודם ראש המועצה, אנחנו משלמים על כל ילד את העלות במסגרת הפר תלמיד.

<שמעון אבני: זאת אומרת כל ילד יש לו עלות מסוימת, אני לא זוכר כמה.

<ארנון דוידיאן: 7 שקלים ו-58 אגורות.

<שמעון אבני: 7 שקלים ו-58 אגורות ומקבלים על כל ילד כפול מספר ימי הלימוד ועם זה אפשר לעשות מסלולים, אפשר לתת להורים, אפשר שההורים יסיעו, אפשר שהאוטובוסים.

<שמעון אבני: יש אין סוף שיטות של הסעה.

<שמעון אבני: הדבר הזה עלה לוועדת חריגים כי כנראה ההורים פנו שוב פעם לרשות, הרשות פנתה שוב פעם אלינו, זאת אותה ועדה והוועדה לא אישרה מסיבות שלה.

<שמעון אבני: יש ועדת חריגים, אותה ועדה שאישרה שנה לפני זה, השנה לא אישרה.

<שמעון אבני: בתשע"ז לא אישרה בשיטת מסלולים את הארכה בהסעות האלה כפי שהיו בשנה קודמת.

<שמעון אבני: פה אני אומר על הסף, קודם כל יש עוד ועדה.

<שמעון אבני: זאת אומרת אם רוצים לערער על החלטת הוועדה, אז יש עוד דרג בכיר יותר במשרד, שזה נקרא ועדת הסעות עליונה ואפשר להגיש בקשה לעוד שנה.

<שמעון אבני: אז במקסימום, נניח שהוועדה ברשות המנכ"לית תאשר את השנה הנוספת, אז אנחנו נשב פה בעוד שנה.

<שמעון אבני: וזהו, כי בזה זה יסתיים.

<שמעון אבני: לא ניתן יהיה להאריך עוד ועוד ועוד בלי סוף, כי בסוף המשרד כן מעביר תשלום.

<שמעון אבני: הוא לא נוח, הוא לא מתאים, ואגב יש המון רשויות כאלה שאנחנו מתחשבים איתן בשיטת פר תלמיד.

<שמעון אבני: זה לא שלא עובר כסף, אוקיי?

<שמעון אבני: אז יש כסף.

<שמעון אבני: עכשיו אני מקבל שאיזה שלושה אוטובוסים זה מסובך, זה מורכב.

<שמעון אבני: הכל נכון, אבל אם אנחנו ניתן כאן אז יש לזה השלכות רוחב מאד גדולות.

מכלוף מיקי זוהר: ברור לי.

<שמעון אבני: יפנו עוד הרבה הרבה מקומות.

<שמעון אבני: ה-30 ילד האלה יהפכו ל-30,000.

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי.

מכלוף מיקי זוהר: כן, שני משפטים אחרונים לשניכם.

<דוד חכם: שמי חכם דוד, אני מקריית טבעון.

<דוד חכם: אני אבא לילדה שלומדת בבית ספר שדה יעקב בכיתה ד'.

מכלוף מיקי זוהר: אחר כך תדבר רחלי כהן.

<דוד חכם: אבל הבעיה שלי היא כפולה.

<דוד חכם: יש לי גם ילדה שלומדת באולפנת צבייה בעפולה ואני משלם עליה כל יום נסיעות מקריית טבעון לעפולה.

<דוד חכם: ולמה היא לומדת בעפולה?

<דוד חכם: כי אני עברתי רק לפני שנה מיקנעם לטבעון והיא לא יכולה לעבור באמצע השנה, או באמצע הלימודים.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה אם רוצים אותך בטבעון.

<דוד חכם: אני נולדתי בטבעון.

מכלוף מיקי זוהר: אולי רוצים ומעדיפים אותך ביקנעם דווקא.

<דוד אריאלי: יש 20 בתי כנסת בטבעון, רק לידיעה.

מכלוף מיקי זוהר: אולי אתה רוצה לסגור 10.

<דוד אריאלי: אנחנו אוהבים דתיים ורוצים דתיים.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא נראה ככה.

<דוד אריאלי: אז בוא, תבוא לביקור.

מכלוף מיקי זוהר: אבל זה לא נראה ככה אם אתה לא נותן להם איך לנסוע לבית ספר.

<דוד אריאלי: זה לא אני.

<דוד חכם: והמוסד שהרשות מכירה בו זה המוסד בקריות ואני לא יכול להעביר את הילדה לקריות, כי היא לומדת שם - - -

<דוד אריאלי: זה מיפוי של משרד החינוך.

<דוד אריאלי: נו, באמת.

<דוד אריאלי: זה מיפוי של משרד החינוך.

<קריאה: אבל אי אפשר להוציא ילדה באמצע השנה.

<דוד חכם: ההתעלמות הזאת מהילדים - - -

<נעה צ'פליצקי: כשאמא ואבא רבים בבית אז נותנים לילדים לסבול?

<נעה צ'פליצקי: מישהו לוקח אחריות.

<ארנון דוידיאן: כן, בוודאי.

<ארנון דוידיאן: בשיטה שלו כן.

<ארנון דוידיאן: שיטה מצוינת.

מכלוף מיקי זוהר: לא, אם אתה רוצה להפחית את המזונות, אז אתה צריך להראות לילד, דרך הילד להגיע לאמא.

מכלוף מיקי זוהר: אז אתה בא ואומר לילד תשמע, אני לא רוצה לראות אותך יותר אף פעם, עד שאמא שלך תוריד במזונות.

<נעה צ'פליצקי: אני מדברת על אמא ואבא סבירים, לא על לא סבירים.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

<דוד חכם: שנייה, אני רוצה לפתור את הבעיה של שדה יעקב, כי אצלי זה כפול.

<דוד חכם: אז זאת אומרת לממן גם את שדה יעקב, הבעיה היא כפולה ומכופלת.

מכלוף מיקי זוהר: ברור.

<דוד חכם: ברור.

<דוד חכם: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: כן אדוני.

<שמואל שמחון: ראשית תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר, שאפשרת לנו להגיע ולהציג את הוועדה.

<שמואל שמחון: שמי שמוליק שמחון, חבר מועצה מזה 13 שנה בקריית טבעון.

<שמואל שמחון: הייתי שותף לדרך של ראש המועצה.

<שמואל שמחון: לצערי - - -

מכלוף מיקי זוהר: אתה באופוזיציה?

מכלוף מיקי זוהר: מה יש לכם כל חברי האופוזיציה באים לפה לדיון?

<שמואל שמחון: תשמע, זה נושא-.

<שמואל שמחון: תפקידנו לייצג את הציבור.

<נעה צ'פליצקי: ולפקח.

<שמואל שמחון: ולייצג את הציבור.

<שמואל שמחון: ואת עמדת ראש המועצה אני מכיר.

<שמואל שמחון: מאז ומתמיד עמדתו הייתה כמה שפחות להכניס את היד לכיס של כספי הארנונה לטובת התושבים וכמה שיותר לקחת מגופי הממשלה לטובת התושבים.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כל זו גישה טובה, אדוני.

<שמואל שמחון: זו גישה טובה, אבל - - -

מכלוף מיקי זוהר: זו גישה נכונה של ראש מועצה, אבל יש גבול דק.

<שמואל שמחון: אבל יש גבול, בדיוק.

מכלוף מיקי זוהר: בין גישה של לצמצם את ההוצאות לבין גישה לתת לציבור לשלם את המחיר.

<שמואל שמחון: בין גישה לדרך פעולה קבועה.

<שמואל שמחון: ועם כל הכבוד תקציב המועצה הוא באמת 107 מיליון שקלים, אין גירעונות.

<שמואל שמחון: לתת לכל מנהלי המועצה, מהזוטר ביותר עד הבכיר ביותר רכב עם דלק, שכל בני המשפחה יוכלו לנסוע, ואם גם השכנים מסביב יוכלו לנסוע, לזה יש כסף.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא נושא הדיון.

<שמואל שמחון: לא, אבל לזה יש כסף ולתושבי טבעון, שזקוקים להסעה ואני חייב לציין, מי שלא מכיר את שדה יעקב, זה נסיעה של שלושה אוטובוסים והולך להיבנות שם על ידי השר ישראל כץ כביש, הזרוע השנייה של כביש 6, כביש 77.

<שמואל שמחון: הולכים להיות שם 8 נתיבים, כביש מאד מסוכן שהיו בו תאונות.

<שמואל שמחון: לתת להם להגיע לבד, זה פשוט חוסר אחריות ואני פשוט מתפלא עליך, ראש המועצה, שעל 120,000 שקלים מסכנים כאלה, שיכולים לדאוג לתושבים שלך, שמשלמים ארנונה - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, זה לא 120,000 שקלים, זה 60,000 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: כי 60,000 שקלים בין כה וכה הוא היה משלם, זאת אומרת זה עוד 60,000 שקלים.

<שמואל שמחון: יפה.

<שמואל שמחון: אז זה 60,000 שקלים, אז זה עוד יותר - - -

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אדוני גם לא מוציא בינתיים את ה-60,000 שקלים.

<שמואל שמחון: זה באמת חבל על הזמן שאתה מבזבז להגיע לוועדה כזאת בכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: את ה-60,000 שקלים אתה לא מוציא.

<דוד אריאלי: אני לא יכול כי זה Go No Go.

<דוד אריאלי: כי אם אתה לוקח את ההסעה המיוחדת - - -

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: אם היית מממן 50% או 75%, היית אולי מציע להורים את האפשרות של ה-25%, אולי זה היה מתאים?

<שמואל שמחון: בדיוק.

<שמואל שמחון: למצוא דרך.

<דוד אריאלי: זה עלה.

מכלוף מיקי זוהר: אם זה עולה 120,000 שקלים – אדוני היה מממן 90,000 שקלים, היה אומר להורים כל ילד 1,000 שקלים בשנה כי יש לכם 30 ילדים, זה 30,000 שקלים ואז אולי פתרת את הסוגיה.

מכלוף מיקי זוהר: ניסית?

<דוד אריאלי: ירצו ההורים לשים את ה-60,000 שקלים אין שום בעיה.

מכלוף מיקי זוהר: לא 60,000 שקלים, 30,000 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: אתה אומר ש-30,000 שקלים גם לא?

<שמואל שמחון: לא, לא, הוא פשוט לא רוצה לדאוג לתושבים.

<שמואל שמחון: חבל שהוא מבזבז את הזמן שלו של טיפול בטבעון כדי להגיע לירושלים - - -

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה לא מחליטה החלטות לראש הרשות.

מכלוף מיקי זוהר: ראש הרשות נשפט אך ורק על ידי ציבור בוחריו.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יכולים להעיר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יכולים לתת את מסקנותינו, אנחנו יכולים להביא לפה את ראש המועצה כל שבוע לדיון.

מכלוף מיקי זוהר: את זה אנחנו יכולים, אבל לקבוע לו אנחנו לא יכולים.

<שמואל שמחון: אבל החוק קובע.

מכלוף מיקי זוהר: מי שקובע זה החוק והאזרחים.

<ארנון דוידיאן: אז הוא עובר על החוק אם ככה.

מכלוף מיקי זוהר: אז יפה, זה משהו אחר.

<שמואל שמחון: ואנחנו נמצאים בבית המחוקקים.

מכלוף מיקי זוהר: אז יואילו ההורים לעתור לבית משפט.

<ארנון דוידיאן: אנחנו נעשה את זה.

<שמואל שמחון: אנחנו נסייע להורים ונעתור.

<ארנון דוידיאן: זה השלב הבא.

מכלוף מיקי זוהר: וראש המועצה יצטרך לתת הסברים.

מכלוף מיקי זוהר: אז לפני שההורים עותרים לבית המשפט, תאמר כמה דברים עורכת הדין רחלי הכהן מהמועצה לשלום הילד.

<רחלי הכהן: שלום.

<רחלי הכהן: אני לא רוצה להיכנס פה למה שנאמר ובעצם כל הורה זכאי לחינוך לפי השקפת עולמו.

<רחלי הכהן: אני לא יודעת מה קורה בתיק קריית טבעון ואני לא רוצה להתייחס ספציפית לנקודה האם בית הספר שנמצא בקריית טבעון מתאים או לא מתאים ואם הוא לא מתאים, האם בית הספר השני מתאים.

<רחלי הכהן: מה שכן ברור מאד, זה שכל ילד זכאי ללמוד איפה שמגיע לו וברגע שבית הספר, והיה והוא נמצא לא מתאים – בקריית טבעון או בכל מקום אחר – זאת אומרת אני עוברת מעל הסוגיה הנקודתית ומסתכלת במבט רחב יותר – זכות הזכאות להסעות, כשזה בין יישובים, היא לא באמצעות אוטובוסים.

<רחלי הכהן: זאת אומרת ברגע שזה לא באותו יישוב אלא זה ביישוב אחר, מגיעה הסעה.

<רחלי הכהן: לבוא ולהגיד, ושוב, לא נקודתית - - -

<דוד אריאלי: תסתכלי עליו, לא עלי.

<רחלי הכהן: בסדר גמור.

<רחלי הכהן: אבל שוב אני אומרת, נקודתית - - -

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אבל הוא כתובת של 30,000 תלמידים, לא של 30 תלמידים.

<שמעון אבני: על פי החוק אתה.

מכלוף מיקי זוהר: 30,000 תלמידים.

<דוד אריאלי: בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה שבשביל ה-30 תלמידים שלך ישלמו על 30,000 תלמידים?

מכלוף מיקי זוהר: אז אולי נגדיל את תקציב החינוך בעוד 2-3 מיליארד שקלים, נו.

מכלוף מיקי זוהר: מה שאתה עושה עכשיו, אדוני, עם כל הכבוד, אדוני בורח מאחריות.

<דוד אריאלי: ממש לא.

מכלוף מיקי זוהר: בורח מאחריות בשביל 30,000 שקלים.

<רחלי הכהן: אני רק רוצה להגיד שברגע שמגיעה לתלמיד הסעה, אז לבוא ולהגיד שאוטובוסים יפתרו את הבעיה, ואני לא מאשימה אותך, אני באמת אומרת מעבר לסוגיה הנקודתית הזאת, זה אבסורד, בטח בהתחשב בזה שמדובר בשלושה אוטובוסים שילדים קטנים צריכים לחצות כביש גדול, סואן בדרך.

<רחלי הכהן: זאת אומרת זה לדעתי לא מטרת המחוקק בשום מידה שהיא.

<רחלי הכהן: הזכות לדאוג להסעה בטח לא מגשימה את עצמה בזה שנותנים לתלמידים 8 שקלים ביום ואומרים – תגיעו לבית הספר ותוואי הדרך כל כך מסוכן ולא הגיוני.

מכלוף מיקי זוהר: טוב, תודה גברתי.

מכלוף מיקי זוהר: תראה, משרד החינוך קודם כל ראשית לגביכם, אני אומר ככה: אתם תצטרכו לתת פתרון.

מכלוף מיקי זוהר: לא יכול להיות שתשאירו את הדברים ככה ותתנו לראש המועצה להתבוסס בדמו.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: ואנחנו כן מבקשים ממשרד החינוך, הוועדה פונה באופן רשמי למשרד החינוך לשבת עם ראש המועצה ולנסות להגיע לאיזה שהוא פתרון, כדי שבאמת יהיה אפשר להביא את זה לסיום, כי ההורים היום נושאים גם בנטל הכלכלי ובטח ובטח בנטל הבטיחותי של הילדים שלהם, שהם לא יודעים אם הם יבואו בשלום או יחזרו בשלום, כי היום זה בידיהם בלבד, בלי שום אחריות שנוטלים לא הרשות ולא משרד החינוך, שזו הדרך המקובלת, שהאחריות נמצאת בידיים של הרשות המקומית, באמצעות משרד החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: או של משרד החינוך באמצעות הרשות המקומית.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו תראה, אדוני ראש המועצה - - -

<דוד אריאלי: אני אוסיף משפט בהמשך לדברים.

מכלוף מיקי זוהר: לפני.

מכלוף מיקי זוהר: תוסיף משפט, אני רק אומר כך: תראה, הסוגיה כפי שהעלו פה היא 120,000 שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני בכל מקרה צריך לשלם 60,000 שקלים, נכון?

<דוד אריאלי: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אם אדוני היה משלם במקום 60,000 שקלים 90,000 שקלים ומבקש מההורים להשתתף ב-30,000 שקלים, הבעיה הייתה נפתרת מיד ובמקביל לא אומר לאדוני לוותר על הסכומים.

מכלוף מיקי זוהר: להגיד להורים ברחל בתך הקטנה, אנחנו נצא למאבק משותף יחד איתכם מול משרד החינוך לקבל כסף.

מכלוף מיקי זוהר: אם נקבל כסף, נחזיר לכם חלק מהכסף ונחזיר לרשות חלק מהכסף.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא נקבל כסף, הנטל נשאר עליכם, אתם תשלמו 100 שקלים בחודש, זה בדיוק 30,000 שקלים בשנה.

מכלוף מיקי זוהר: הרשות תשלם 90,000 שקלים ונפנה במאבק משותף אל מול משרד החינוך לקבל את הכסף.

מכלוף מיקי זוהר: היית עושה את זה – אולי היית מרוויח עוד 100 קולות.

מכלוף מיקי זוהר: לא עשית את זה – גם הפסדת 100 קולות - - -

<ארנון דוידיאן: אבל זה לא מעניין.

מכלוף מיקי זוהר: סתם, סתם, זו בדיחה, כן?

מכלוף מיקי זוהר: אבל בעיקר הפסדת את אמון הציבור, כי הציבור סומך עליך.

<שמואל שמחון: זאת הייתה הגישה שלו כל הזמן.

<קריאה: למה הילדים צריכים לשלם את המחיר, סליחה?

מכלוף מיקי זוהר: חברה, שנייה.

מכלוף מיקי זוהר: הציבור סומך עליך לשמור על ביטחון ילדיו.

מכלוף מיקי זוהר: זה תפקידך כראש רשות.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני מציע את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה לא חייב לקבל, אבל אני מציע.

<ארנון דוידיאן: הוא לא יקבל.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא יקבל, זכותו.

<נעה צ'פליצקי: רגע, תנו לו גם את הזכות לחזור בו.

מכלוף מיקי זוהר: מה לעשות, אני מציע.

מכלוף מיקי זוהר: מה אומר על זה אדוני?

<דוד אריאלי: קודם כל אני רוצה להתייחס.

<דוד אריאלי: תראה, הוועדה הזאת עוסקת באפליה.

<דוד אריאלי: בכל הכבוד, אני לא חושב בדיון הזה, ובדיון הקודם אני כן הסכמתי איתך, אבל בדיון הזה אני לא חושב שיש איזו שהיא אפליה כלפי 28 הילדים הללו ואני אסביר גם למה.

<דוד אריאלי: המועצה המקומית, במשך שנים ארוכות עשתה מאמץ מאד גדול – לא רק אני, גם קודמי וגם קודם קודמי – לשמור על בית הספר יבנה, היום הוא מיתרים, בשמו הקודם הוא היה יבנה, בית ספר ממ"ד - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל משולב.

<דוד אריאלי: מבחינת שכל הזמן תהיה אופציה לתלמידים דתיים ללמוד - - -

<ארנון דוידיאן: אופציה שלא מתאימה כרגע.

<שמואל שמחון: אבל זה משולב, דודי, זה לא אותו דבר.

<שמואל שמחון: זה חילונים ודתיים.

<ארנון דוידיאן: אתה כרגע זורה חול בעיני הוועדה, זה לא נכון.

<ארנון דוידיאן: זה לא נכון, דודי.

<ארנון דוידיאן: אל תתהדר בנוצות שהן לא - - -

<שמואל שמחון: שנה שעברה כשהיה יבנה, לא היית צריך לשלם אולי, אבל השנה, שאין להם את יבנה, אתה חייב לשלם.

<דוד אריאלי: אני לא רוצה ש - - - יקבל את - - -

<ארנון דוידיאן: ואכן יש כאן אפליה.

<ארנון דוידיאן: אתה לא יכול לברוח מאחריות.

<ארנון דוידיאן: יש פה אפליה פושעת.

<דוד אריאלי: אני רוצה שחבר הכנסת מיקי זוהר יקבל את המידע.

<שמואל שמחון: אפליה וסיכון ילדים.

<ארנון דוידיאן: איזה מידע?

<ארנון דוידיאן: אתה מטעה אותו.

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, אתם מפריעים.

<דוד אריאלי: מה שקרה ב-10-15 השנים האחרונות, זה שהדשא של השכן היה ירוק יותר.

<דוד אריאלי: רוב ההורים, חלק נכבד מההורים ב-10-15 השנים האחרונות החליטו שבית הספר הדתי בשדה יעקב הוא יותר טוב מיבנה, וככה הם לאט לאט הרגו את בית הספר, בצורה איטית.

<דוד אריאלי: אני זה שבאתי ואמרתי אני רוצה להציל את בית הספר.

<דוד אריאלי: הדרך היחידה להציל את בית הספר זה להקים את מיתרים, שזה בית ספר משלב, זה רעיון מקסים.

מכלוף מיקי זוהר: מתי הקמת אותו?

<דוד אריאלי: השנה.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אגיד לך מה אני חושב.

<דוד אריאלי: יש אופציה.

<דוד אריאלי: אי אפשר להגיד - - -

<שמואל שמחון: לא, אבל זו לא אופציה מתאימה.

<שמואל שמחון: הוא לא רוצה שהילד שלו יהיה עם חילונים.

<שמואל שמחון: הוא דתי.

<ארנון דוידיאן: זו אופציה שלא מתאימה.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך מה אני חושב, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאדוני כופה בכוח את הילדים האלה ללכת לבית ספר מיתרים.

<ארנון דוידיאן: נכון.

<דוד אריאלי: לא, מה פתאום?

<ארנון דוידיאן: מה, מה פתאום?

<ארנון דוידיאן: אתה מתחמק מאחריות.

<נעה צ'פליצקי: הרעיון כרעיון הוא מצוין, רק שהוא לא - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני הבנתי את הכל עכשיו.

<נעה צ'פליצקי: הרעיון מצוין, אבל זה לא מתאים.

<דוד אריאלי: להציל את בית הספר - - -

מכלוף מיקי זוהר: המאבק שלך היה וחוסר הרצון שלך לשלם כסף, יעזור לילדים האלה להחליט אחרת.

<דוד אריאלי: יש 30 משקי בית - - -

<ארנון דוידיאן: אדוני, למה בקריית טבעון תלמידים אחרים מקבלים מימון מלא להסעה לבתי הספר בקריית טבעון ו-30 התלמידים המסכנים האלה לא מקבלים כלום?

<ארנון דוידיאן: למה?

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך למה, כי ראש הרשות רוצה שילמדו במיתרים.

<ארנון דוידיאן: אבל הוא משולב, הוא לא מתאים לי.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע, אבל הוא רוצה.

<ארנון דוידיאן: אז הוא רוצה בכוח.

<ארנון דוידיאן: הוא רוצה לכפות את זה עלי?

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שהוא מנסה לעשות.

<דוד אריאלי: זה לא נכון.

<שמואל שמחון: בשנה שעברה, כשזה היה באמת כיבנה, אז אולי שנה שעברה לא היה צריך - - -

<דוד אריאלי: מיקי, תגן עלי.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו ראש הרשות יהיה חייב לסיים את דבריו ואף אחד לא יפריע לו, כי אני רוצה - - -

<שמואל שמחון: סליחה, בתור אבא חרדי אתה היית מוכן שהילד שלך יהיה בבית ספר דתי?

מכלוף מיקי זוהר: לא להפריע.

<דוד אריאלי: שנייה רגע.

<דוד אריאלי: אם זה היה נכון שהייתי רוצה לדחוף אותם למיתרים, הייתי עושה מעשה באוגוסט וגם לא הייתי מגיש ערר על ההחלטה הזאת, שהתקבלה כרגע.

<דוד אריאלי: למעשה אני זה שקבעתי שיהיו הסעות ללא עלות בין ה-1 בספטמבר ל-17 בספטמבר.

<דוד אריאלי: אין לי בעיה.

<דוד אריאלי: אני יכול לחלוק ביני לביניהם, באיזה שהוא שיח חברי, שאני חושב וגם יש לי - - -

מכלוף מיקי זוהר: אני הבנתי את מה שאתה אומר.

<דוד אריאלי: שנייה, תן לי לסיים.

<דוד אריאלי: מה לעשות, הדיון הוא מעמיק.

<ארנון דוידיאן: אין לך מה לענות.

<דוד אריאלי: לי יש רקע.

<דוד אריאלי: מעבר להיותי משפטן יש לי תואר בפסיכולוגיה בחינוך, אני מכיר היטב את התכנים, בדקתי אותם, התעמקתי בזה.

<דוד אריאלי: התכנים הם לא דומים, הם זהים, בסדר?

<דוד אריאלי: עכשיו, בית הספר מנוהל על ידי מנהלת מיושעיה, לא מטבעון בכלל.

<דוד אריאלי: מקום של הציונות הדתית ומפוקח על ידי משרד החינוך ממ"ד.

<דוד אריאלי: צריך להבין את זה.

<דוד אריאלי: חבר הכנסת - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל הם לא רוצים.

<שמואל שמחון: אבל הם לא רוצים, אתה לא יכול לכפות עליהם.

<ארנון דוידיאן: אדוני, זה היה פשוט לעשות את זה כממ"ד על מנת שזה יהיה עלה תאנה לראש המועצה, שיבוא ויגיד את זה.

<דוד אריאלי: הם לא רוצים?

<דוד אריאלי: סליחה, ילד בכיתה ד' יכול לעלות על שני אוטובוסים ולהגיע לשדה יעקב.

<דוד אריאלי: מה קרה?

<שמואל שמחון: שלושה.

<ארנון דוידיאן: אתה היית מסכים שהבן שלך יעשה את זה?

<שמואל שמחון: אתה היית שולח את הבן שלך לשם?

<דוד אריאלי: כן, כן.

<שמואל שמחון: ממש לא.

<דוד אריאלי: אל תשקר, דודי, זה לא יפה.

<דוד אריאלי: דודי, זו התנהגות לא יפה.

מכלוף מיקי זוהר: שקט.

מכלוף מיקי זוהר: שקט.

<שמואל שמחון: לחצות כביש - - -

<ארנון דוידיאן: זה לא מכובד.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש שקט.

מכלוף מיקי זוהר: שקט.

<ארנון דוידיאן: זה לגמרי לא מכובד מה שאתה עושה עכשיו.

<ארנון דוידיאן: זה דה-לגיטימציה וזה לא יפה.

מכלוף מיקי זוהר: שקט.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבקש.

<ארנון דוידיאן: לא, זה לא יפה וזה לא מכובד.

מכלוף מיקי זוהר: אני אנעל את הישיבה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה טועה.

<ארנון דוידיאן: ומטעה.

מכלוף מיקי זוהר: אין סיכוי שהורה יסכים לשלוח ילד בשני אוטובוסים לבית הספר.

<ארנון דוידיאן: לא, הוא היה מסכים.

<שמואל שמחון: שלושה.

<דוד אריאלי: ילד בכיתה ד'?

מכלוף מיקי זוהר: אין.

<ארנון דוידיאן: שלושה אוטובוסים.

<ארנון דוידיאן: לא שניים.

<שמואל שמחון: מה זה משנה באיזה כיתה הוא?

מכלוף מיקי זוהר: תגיד לי בכיתה ח', אני אגיד לך אולי.

<ארנון דוידיאן: בכיתה א'.

<ארנון דוידיאן: שלושה אוטובוסים, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: בכיתות א', ב', ג', ד', ה', ו' – לא.

<נעה צ'פליצקי: לא.

<נעה צ'פליצקי: באמת לא.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא יעלה על שני אוטובוסים.

מכלוף מיקי זוהר: זה מסכן אותו.

<ארנון דוידיאן: התחמקות מאחריות.

מכלוף מיקי זוהר: אתה יודע מה רמת הסיכון שהילד נשכח באוטובוס, נרדם באוטובוס?

מכלוף מיקי זוהר: אתה רוצה לטרטר אותו פעמיים?

מכלוף מיקי זוהר: בחייך, יש גבול, אדוני, עם כל הכבוד.

<נעה צ'פליצקי: חוסר השקט של ההורים.

מכלוף מיקי זוהר: ההצעה שהצעת, עם כל הכבוד, היא לא במקומה, באמת.

<דוד אריאלי: סליחה, כבוד יושב ראש הוועדה - - -

מכלוף מיקי זוהר: טוב, אני רוצה לסכם את הדיון.

<דוד חכם: רק שורה קטנה, ברשותך, משהו קטן.

<דוד חכם: יש פה איזו שורה קטנה שאני רוצה לציין.

מכלוף מיקי זוהר: הצעת לי הצעה טובה, חבל שאתה לא לוקח אותך.

מכלוף מיקי זוהר: תשלם 90,000 שקלים, קח מההורים 30,000 שקלים, לך למשרד החינוך תריב איתו על ההפרש, על הדלתא.

<דוד אריאלי: אני לא - - - 2017 עם עשרות צרכים אחרים.

<ארנון דוידיאן: 15 מיליון שקלים אתה מקבל מהארנונה.

<ארנון דוידיאן: 15 מיליון שקלים.

<ארנון דוידיאן: על מה אתה מדבר, תגיד לי, על מה?

מכלוף מיקי זוהר: תאמין לי שאם זו הגישה, זו גישה מאד חסכונית.

מכלוף מיקי זוהר: באמת.

מכלוף מיקי זוהר: יישר כוח.

מכלוף מיקי זוהר: אני מניח שזה גם נותן לכם עודפי תקציב גבוהים מאד.

<ארנון דוידיאן: בריחה מאחריות.

מכלוף מיקי זוהר: צריך להפנות אותם לרשויות מסביב, צריך לעזור.

<דוד אריאלי: לא, אין לנו.

<דוד אריאלי: אפילו מכלי הדלק - - -

מכלוף מיקי זוהר: איזה רשויות מסביב יש לכם?

<שמואל שמחון: רמת ישי, יקנעם.

<דוד אריאלי: מועצה מקומית עמק יזרעאל - - -

<ארנון דוידיאן: אני יכול להגיד לאדוני, רמת ישי ורכסים מביאים עם אוטובוסים לשדה יעקב ואף אחד לא אומר מילה.

מכלוף מיקי זוהר: רשויות מקומיות חלשות.

<ארנון דוידיאן: יש את יקנעם, עירייה.

<ארנון דוידיאן: יש את נשר.

<דוד אריאלי: נשר חלשה?

<ארנון דוידיאן: צריך ללמוד מהאנשים האלה.

<ארנון דוידיאן: צריך פשוט ללמוד מהם.

<דוד אריאלי: נשר חלשה?

מכלוף מיקי זוהר: אולי לא זורם.

מכלוף מיקי זוהר: אולי הם יתנו לתלמידים.

<דוד חכם: רכסים חלשה מאד ובכל זאת מגיעים ילדים לשדה יעקב מרכסים בהסעה מאורגנת.

<ארנון דוידיאן: אוטובוסים שלמים מגיעים לשם, במימון מלא.

<דוד חכם: יתרה מזאת, כבודו, יש פה איזה שורה קטנה שאני רוצה לציין פה: כתוב פה שמשרד החינוך אישר אשתקד השתתפות בהסעה לשם התארגנות בלבד, שנת מעבר לקראת סגירת בית הספר יבנה.

<דוד חכם: זה מיום 27 בנובמבר - - -

מכלוף מיקי זוהר: אדוני מתבצר בעמדתו.

<ארנון דוידיאן: בוודאי.

מכלוף מיקי זוהר: זכותך.

<קריאה: משפט.

<ארנון דוידיאן: כן.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: ממשפטים נעבור למילים: הוועדה מודה להורי קריית טבעון על הבאת הסוגיה בפניה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת מראש המועצה קריית טבעון לפעול במיידית לפתור את סוגית ההסעות ל-30 התלמידים מקריית טבעון לשדה יעקב, בהתאם לקבוע בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך בסוגיה הנוגעת בהעדר בית ספר מתאים ברשות שבה מתגוררים התלמידים.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה רואה בחומרה את העובדה שהסוגיה טרם נפתרה, למרות שהעלות הכלכלית והמספרית היא גם ברת ביצוע מבחינת הרשות וגם אינה גבוהה.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה דורשת מראש מועצת קריית טבעון לפעול תוך שבועיים לפתרונות ולתקצוב ההסעה לתלמידים לשדה יעקב.

מכלוף מיקי זוהר: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך למצוא את האיזון המתאים מול מועצת קריית טבעון בסוגית ההסעות ולדווח לוועדה תוך שבועיים על טיפול בסוגיה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה לא בשמיים, אני חושב שזה גם פתיר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שזה גם ייפתר ואני מקווה שלא נצטרך לעשות פה דיון המשך.

מכלוף מיקי זוהר: הישיבה נעולה.