ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 489, 2016-11-14 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מקדם בברכה את נגידת בנק ישראל, את המפקחת על הבנקים, את הצוות של בנק ישראל.

על סדר-היום: מדינת ישראל מאתמול נראית אחרת ממה שהיתה נראית שלשלום, אבל אני אמצא את המקום והזמן להגיד את מה שאני חושב בעניין הזה.

על סדר-היום: אני מתכוון למה שהיה אתמול בממשלה.

על סדר-היום: להעמיד את ראש הממשלה בפינה, בצד.

על סדר-היום: לא חשוב, אני אמצא את הזמן, אבל זה נושא שמבחינתי הוא מאוד בעייתי.

על סדר-היום: מקבלים החלטה שכולם נגדה ומקבלים החלטה.

על סדר-היום: הישיבה הזאת היא מאוד חשובה מבחינתנו.

על סדר-היום: במהלך כל התקופה הצטברו נושאים שיצרו בעיות.

על סדר-היום: כשנפגשנו אתם הסברתם לי את העמדה של בנק ישראל ואת העמדה שלכם.

על סדר-היום: אנחנו הורדנו את הנושא של היהלומים מכיוון שכנראה זה הולך לפתרון, אז זה יורד.

על סדר-היום: לא היה צריך להביא את משה אשר שהיה קשור לעניין הזה.

שעלו הם: באחד הדיונים היו נכי צה"ל שאינם יכולים לקבל משכנתאות בכלל מכיוון שהם צריכים לעשות ביטוח חיים.

<קריאה: גם הנכים הרגילים.

משה גפני: לא עושים להם ביטוח.

משה גפני: אותה בעיה קיימת גם אצל הנכים הרגילים.

משה גפני: הנושא הזה עלה כאן לדיון.

משה גפני: בכלל, כל הנושא של היחס של המוסדות הפיננסיים בעניין הזה.

משה גפני: הנושאים מאוד מעיקים.

משה גפני: קשה היום מאוד לקבל משכנתא בניגוד למה שהיה בעבר.

משה גפני: לכן אני שמח שאתן כאן כדי להסביר את הדברים ואולי לנסות להגיע לפתרונות.

משה גפני: ד"ר קרנית פלוג, נגידת בנק ישראל, הבמה לרשותך.

קרנית פלוג: תודה רבה.

קרנית פלוג: אנחנו חשבנו שלפני שאנחנו מגיעות לנושא הספציפי של המשכנתאות צריך לשים את הסוגיה קצת בקונטקסט יותר רחב של ההתפתחויות בשוק הדיור בשנים האחרונות.

קרנית פלוג: אני אתחיל עם זה קצת ביחס לתמונת המאקרו.

קרנית פלוג: לאחר מכן, המפקחת על הבנקים תתייחס בצורה יותר ספציפית לנושא של המשכנתאות.

קרנית פלוג: ננסה גם לתת כיוונים של פתרונות או הקלות שאנחנו חושבים שניתן ללכת אליהם.

קרנית פלוג: (מצגת) נתחיל עם התמונה שאתם כולכם מכירים היטב, אבל היא נותנת קצת פרספקטיבה היסטורית על עליית מחירי הדירות.

קרנית פלוג: אנחנו רואים כאן את מחירי הדירות בעצם במהלך 30-40 שנה האחרונות, משנת 1973.

קרנית פלוג: אפשר לראות שיש מחזוריות מאוד ארוכה במחירי הדירות.

קרנית פלוג: אנחנו רואים שבעשור שקדם לעליית מחירי הדירות היתה ירידה מתמשכת במחירי הדירות הריאליות, בעצם משנת 97 ועד 2007.

קרנית פלוג: אכן, מ-2007 כולנו מודעים לכך שיש עלייה מהירה במחירי הדירות וזה איפה שאנחנו נמצאים כרגע.

קרנית פלוג: צריך אבל גם לשים איזה קונטקסט של פרספקטיבה בינלאומית.

קרנית פלוג: הקו הכחול כאן מראה את ההתפתחות של מחירי הדירות מ-2008 בישראל.

קרנית פלוג: ניתן לראות זה שאכן מחירי הדירות אצלנו עלו בצורה מאוד משמעותית, החל מ-2008.

קרנית פלוג: אבל אם אנחנו מסתכלים על התמונה הבינלאומית, אנחנו יכולים לראות שאנחנו לא ממש חריגים.

קרנית פלוג: יש מדינות שהמחירים בהן עלו לפני 2008.

קרנית פלוג: אחר-כך היה משבר והמחירים ירדו קצת ואז חזרו לעלות בשיעורים מאוד משמעותיים.

קרנית פלוג: אם אנחנו מסתכלים על מדינות כמו קנדה, אוסטרליה, נורבגיה, בריטניה, אפשר לראות שהעלייה מאז 2000 היא הרבה יותר גבוהה.

קרנית פלוג: זה לא לומר שהתופעה לא מטרידה אותנו.

קרנית פלוג: היא בהחלט מטרידה אותנו ובהחלט מעיקה, אבל יש איזו תופעה גלובלית של עלייה משמעותית במחירי הדירות.

קרנית פלוג: זאת כדי להתרשם ולשים את הכול באיזו פרספקטיבה בינלאומית.

קרנית פלוג: הסביבה המקרו כלכלית מחייבת ריביות מאוד נמוכות.

קרנית פלוג: ריבית בנק ישראל עומדת כידוע על 0.1 כבר מזה 20 חודש והיא חלק מהסביבה הגלובלית של ריביות מאוד נמוכות.

קרנית פלוג: בארצות הברית ובאירופה הריבית אפילו שלילית.

קרנית פלוג: הריבית של בנק ישראל נועדה לטפל במאקרו.

קרנית פלוג: כלומר, להבטיח גם יציבות מחירים וגם צמיחה ותעסוקה.

קרנית פלוג: צריך לומר שהיא מניבה את הפירות בתחום הזה והמשק הישראלי נמצא במצב מאקרו כלכלי טוב, בעיקר כשאנחנו לוקחים בחשבון את זה שהסביבה הגלובלית עדיין מקרטעת.

קרנית פלוג: האבטלה אצלנו מאוד נמוכה, התעסוקה גדלה מהר.

קרנית פלוג: אנשים נכנסים לשוק העבודה ונקלטים בתעסוקה.

קרנית פלוג: לזה בעצם נועדה ריבית המאקרו.

קרנית פלוג: הריביות על המשכנתאות מושפעות גם מריבית בנק ישראל אבל לא פחות גם מהתשואות על אג"ח ממשלתיות.

קרנית פלוג: פה יש תמונה של התשואה על אג"ח ממשלתיות במדינות שונות, גם היא נמצאת ברמה נמוכה.

קרנית פלוג: אגב, היא עלתה קצת בתקופה האחרונה.

קרנית פלוג: אי-אפשר לבנות על זה שהתשואות על האג"ח יישארו נמוכות לאורך זמן.

קרנית פלוג: יש אי ודאות גדולה סביב העניין הזה.

קרנית פלוג: זה מבחינת תמונת המאקרו של הריביות.

קרנית פלוג: עכשיו הריביות נמוכות וראינו שהמחירים התחילו לעלות כבר ב-2007.

קרנית פלוג: התגובה של ההיצע לעליית המחירים של הדירות היתה מאוד מאוד איטית.

קרנית פלוג: מה שאנחנו רואים פה זה שהרמה של התחלות הבנייה הגיעה לסדרי הגודל של 47,000 דירות בשנה רק בערך ב-2011, כלומר, כמה שנים אחרי התחלת העלייה במחירי הדירות.

קרנית פלוג: הגמרים, כלומר, סיום של דירות, הגיע להיקפים של בערך 47,000 דירות רק ב-2015.

קרנית פלוג: כלומר, התהליך הזה של הגדלת ההיצע היה מאוד איטי.

קרנית פלוג: אגב, הקו המקווקו של בערך 47,000 זה פחות או יותר הזרם הבסיסי של הביקושים השנתיים.

קרנית פלוג: כלומר, עכשיו הגענו פחות או יותר לרמות שעונות על הזרם הבסיסי של הביקושים.

קרנית פלוג: הסיבה לאיטיות של התחלת הגידול בהיקפי הבנייה קשורה גם להיקף שיווק הקרקעות, למלאי התכנוני, לקצב המאוד איטי של התכנון ולבעיות של סנכרון בין הבנייה של הדירות לבין הבנייה של התשתיות.

קרנית פלוג: נעשים עכשיו מאמצים מאוד גדולים על-ידי משרד האוצר להאיץ את התהליכים האלה ולהגדיל את ההיצע.

קרנית פלוג: את הדברים האלה צריך להמשיך ולענות עליהם גם באזורי ביקוש, כי בסופו של דבר שם הפתרון היסודי לבעיית הדיור.

קרנית פלוג: אני חושבת שיש מודעות לזה בממשלה, ודאי שר האוצר עושה מאמצים מאוד גדולים בעניין הזה.

קרנית פלוג: כפי שאפשר לראות, הגענו לרמות הנדרשות רק בתקופה האחרונה ובינתיים נצבר פער שעדיין צריך לענות עליו.

קרנית פלוג: תופעה מעניינת שאנחנו רואים לאחרונה זה עלייה במלאי הדירה שהבנייה שלהם כבר התחילה ושטרם נמכרו.

קרנית פלוג: אני מעריכה שאם הדירות האלה יגיעו לשוק, אתם יכולים לראות שמלאי הדירות שנותרו למכירה הגיעו לרמות שיא.

קרנית פלוג: כשהדירות האלה יגיעו לשוק, זה בהחלט יכול לסייע לשינוי במגמה של מחירי הדירות.

קרנית פלוג: בעיה נוספת בצד ההיצע היא העובדה שהבנייה אצלנו מתאפיינת בפריון מאוד נמוך.

קרנית פלוג: התוצר לעובד בענף הזה הוא מאוד נמוך.

קרנית פלוג: דרך אגב, בין היתר על רקע זמינות מתמשכת של עובדים זרים במחיר נמוך.

קרנית פלוג: הדבר הזה בעצם עיכב התפתחויות טכנולוגיות.

קרנית פלוג: אנחנו רואים שבענפים אחרים יש עלייה בתוצר לעובד ורק ענף הבנייה מדשדש.

קרנית פלוג: גם בהשוואה בין לאומית הפריון עובד מאוד נמוך בענף הזה.

קרנית פלוג: אגב, אני חושבת שההחלטה שהתקבלה עכשיו להביא חברות בנייה זרות, בהחלט יכולה להביא ליותר תחרות בענף ולהביא לשינוי ברמה הטכנולוגית של הענף שגם תתרום להאצה של הבנייה.

קרנית פלוג: התהליך הזה סוף סוף התחלנו איתו ואני מעריכה שאם הוא יקרה ויתרחב אז אנחנו נהיה במקום אחר.

שאלה שעלתה: עד כאן קצת תמונה על שוק הבנייה.

שאלה שעלתה: אני מעבירה את רשות הדיבור למפקחת.

משה גפני: המסקנה של הדברים שלך שהבעיה במחירי הדירות זה הגדלת ההיצע.

קרנית פלוג: היצע, היצע והיצע.

משה גפני: לא מיסוי.

קרנית פלוג: הגדלת ההיצע זה הפתרון היסודי.

מכלוף מיקי זוהר: אמרת הגדלת היצע, אבל אני חושב שהדבר הכי חשוב זאת אלטרנטיבת השקעה.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה מגדיל את ההיצע זה בסדר, אבל מה הבן אדם עושה עם הכסף, גם אם הוא מחליט לצאת לשוק הנדל"ן.

משה גפני: היא דיברה על הדבר היסודי.

קרנית פלוג: אולי אני אתייחס בסוף, כי יש לנו כמה הדברים ואני בטוחה שאנחנו נאסוף את ההערות שלכם ונענה.

משה גפני: חדוה בר, המפקחת על הבנקים.

חדוה בר: בוקר טוב.

חדוה בר: רגע לפני שאני צוללת למצגת ולפרטים באמת אני רוצה לסכם.

חדוה בר: אנחנו מאמינים בבנק ישראל שהפתרון והתשובה לציבור הוא לא בעוד והלוואות ומשכנתאות אלא בעוד דירות שיהיו בשוק.

חדוה בר: זה הפתרון ואת זה צריך לזכור בדיון הזה.

חדוה בר: צריך לראות את הנושא של ריבית על משכנתאות בפרספקטיבה ארוכת טווח.

חדוה בר: כמו שאני אראה לכם, היא מאוד ירדה בשנים האחרונות ובשנה האחרונה היא קצת עולה.

חדוה בר: עדיין בפרספקטיבה ארוכת טווח, הריבית על המשכנתאות נמוכה.

חדוה בר: בשנים האחרונות הסיכון בתחום המשכנתאות עלה.

חדוה בר: הסיכון גם למשקי הבית וגם לבנקים.

חדוה בר: משקי הבית הגדילו את כמות המשכנתאות שלוקחים.

חדוה בר: כל משכנתא ממוצעת היא יותר גדולה.

חדוה בר: הם האריכו את התקופה לפירעון והסיכון עלה.

חדוה בר: על רקע עליית הסיכון בנק ישראל עשה צעדים רבים בשנים האחרונות כדי שהציבור ייקח פחות סיכונים, הבנקים ייקחו פחות סיכונים וכל הסיכונים יתומחרו כמו שצריך.

את השאלה: הדגש האחרון שאני רוצה להגיד זה שאנחנו כל הזמן חושבים על משקי הבית וגם על מחוסרי הדיור.

את השאלה: בשנה האחרונה עשינו שני צעדים בכלים שיש לנו בבנק ישראל, שהם משמעותיים כדי לעזור לחסרי הדיור.

את השאלה: אני רוצה להזכיר לכם.

את השאלה: אחד, אנחנו בעצם סייענו לרוכשי דירות במחיר למשתכן..

את השאלה: עשינו שינוי בהוראות שלנו ובעצם היום מי שקונה דירה בפרויקט של מחיר למשתכן צריך להביא הון עצמי יותר נמוך.

את השאלה: זה צעד משמעותי שעשינו.

את השאלה: הצעד השני המשמעותי שעשינו, זה שבעצם הקלנו על הבנקים להגדיל את האשראי לענף הנדל"ן.

את השאלה: ההגדלה באשראי בעצם תאפשר לבנות יותר דירות ולהקל על הציבור דרך ירידת המחירים.

את השאלה: כך שבכלים שלנו יש אנחנו עושים שימוש רב כדי לסייע לציבור.

את השאלה: כמובן, הכלים המרכזיים, כמו שהנגידה אמרה, זה בהיצע הדירות.

את השאלה: אני אעבור במהירות על הכותרות ואז הנגידה תסכם.

את השאלה: כאן אתם רואים את הריבית על המשכנתאות משנת 2000 ועד היום.

את השאלה: אתם רואים שהריבית מאוד ירדה בשנים האחרונות רק בשנה האחרונה היא עלתה.

את השאלה: עדיין בפרספקטיבה ארוכת טווח היא נמוכה.

את השאלה: צריך לזכור את זה.

את השאלה: תסתכלו על האפיזודה של 2002, ריבית ארוכה, אבטלה מאוד גבוהה במשק ותארו לעצמכם מה היה הנטל על רוכשי הדירות בתקופה הזאת.

את השאלה: אז צריך לראות את הדברים בהקשר.

את השאלה: נכון, בשנה האחרונה אנחנו רואים את העלייה בריביות.

מכמה גורמים: אני רוצה לומר כמה מילים על כל אחד.

מכמה גורמים: כאן אתם רואים את החשיפה של הבנקים לתחום המשכנתאות ולתחום הנדל"ן.

מכמה גורמים: היום, בחיבור של שני הדברים יחד, הבנקים חשופים ב-45% לשוק הנדל"ן באופן ישיר ובאופן עקיף.

מכמה גורמים: זה אומר שהסיכון של הבנקים בחשיפה לנדל"ן ובחשיפה ללקוחות הנדל"ן עלה.

מכמה גורמים: זה שינוי מאוד דרמטי שאתם רואים שקרה בשנים האחרונות.

מכמה גורמים: אתם רואים בשקף הבא בעצם שהביצועים של המשכנתאות הלכו ועלו מחודש לחודש, במקביל לעליית מחירי הדירות.

מכמה גורמים: כלומר, עליית מחירי הדירות חייבה את הציבור לקחת משכנתאות בהיקף גדול יותר וזה בעצם העלה את הסיכון שחשופים אליו משקי הבית.

מכמה גורמים: בהערת אגב, נראה שבחודש חודשיים האחרונים יש אולי איזו האטה, אבל זה אולי קצת מוקדם לסכם.

מכמה גורמים: כאן אתם רואים את הסיכון מנקודת המבט של הלקוח, משק הבית.

מכמה גורמים: אתם רואים כאן בלוח שתיארנו שהגובה של ההלוואה הממוצעת של משק הבית הלך ועלה באופן עקבי בשנים האחרונות מ-2011 עד 2016.

מכמה גורמים: אתם רואים בצד ימין את הנתונים.

מכמה גורמים: במקביל, עוד ממד של סיכון של הלקוחות, הלקוחות הגדילו את התקופה לפירעון.

מכמה גורמים: כלומר, ב-2011 הם לקחו משכנתא ל-20 שנה בממוצע ב-2016 הם לוקחים ל-21.5 שנים.

מכמה גורמים: הארכת התקופה לפירעון משמעותה סיכון יותר גבוה שהלקוחות לוקחים על עצמם.

מכמה גורמים: לנוכח הסיכונים שעלו, שהראיתם לכם על קצה המזלג, בעצם בנק ישראל עשה המון צעדים.

מכמה גורמים: למעשה כמעט 11 צעדים בשנים האחרונות.

מכמה גורמים: הוא הגביל את ההלוואות בריבית משתנה, הוא הטיל מגבלות על גובה ההלוואה ביחס לשווי הנכס.

מכמה גורמים: הוא הטיל הגבלה על גובה ההחזר החודשי של משק הבית, הוא הגדיל את דרישות ההון מהבנקים בגין משכנתאות.

מכמה גורמים: הוא דרש מהבנקים להפריש עוד לחובות מסופקים.

מכמה גורמים: זה על קצה המזלג סיכום של אוסף מאוד גדול של צעדים שבנק ישראל עשה בגלל עליית הסיכון של משקי הבית ושל הבנקים.

מכמה גורמים: הצעדים האלה ייקרו לבנקים את עלות העמדת ההלוואות.

מכמה גורמים: משפט אחרון על התחרות בתחום המשכנתאות.

מכמה גורמים: התחרות בתחום המשכנתאות היא הגבוהה ביותר מבין כל הסגמנטים שהבנקים פועלים בהם.

מכמה גורמים: התחרות הזאת היא כבר שנים כזאת.

מכמה גורמים: היא נובעת קודם כל מכך שמשקי הבית פועלים נכון.

מכמה גורמים: הם משווים בין אלטרנטיבות.

מכמה גורמים: הם מקבלים כמה הצעות מכמה בנקים.

מכמה גורמים: המוצר הוא בסך-הכול סטנדרטי ועל רקע זה מצליחים להפעיל לחץ תחרותי.

מכמה גורמים: הלחץ הזה מתבטא בריביות ובמרווחי הריבית.

מכמה גורמים: כאן אתם רואים תמונת מצב ליוני 2016.

מכמה גורמים: אתם רואים את המרווח הפיננסי של הבנקים במגזרי הפעילות השונים.

מכמה גורמים: אתם רואים שבמשכנתאות בצד ימין המרווח הפיננסי הוא הנמוך ביותר ביחס להלוואות אחרות למשקי בית, ביחס לעסקים קטנים בוודאי וגם ביחס לעסקים גדולים.

מכמה גורמים: אגב, יש לזה גם סיבות כלכליות טובות.

מכמה גורמים: משכנתא היא הלוואה עם בטוחה ולכן היא בסיכון.

מכמה גורמים: כל משכנתא בנפרד היא בסיכון יותר קטן מאשר הלוואה ללא בטוחה.

מכמה גורמים: אבל בסך הכול אנחנו לא רואים איזה אינדיקציות לכך שהתחרות בשוק הזה היא לא גבוהה.

מכמה גורמים: להיפך, התחרות בתחום המשכנתאות היא גבוהה.

מכמה גורמים: זה נכון שבשנים האחרונות ההתנהלות של הבנקים הושפעה מאוד מהרגולציה של בנק ישראל, מדרישות ההון בכלל, מדרישות ההון בתחום המשכנתאות ושאר הדרישות שמניתי קודם.

מכמה גורמים: .

<קריאה: זה הדבר המרכזי שהביא לעלייה.

<קריאה: חשוב להגיד שאין בכלל תחרות בבנקים - - -

מיקי לוי: אי-אפשר ככה.

מיקי לוי: סליחה, אדוני, עם כל הכבוד שלך.

מיקי לוי: יש פה דיון, יש פה חברי כנסת.

מיקי לוי: אתה נמצא במעגל השני.

מיקי לוי: אנחנו יושבים פה כל-כך הרבה שעות, בבקשה, תודה.

חדוה בר: אני אחזור ואדגיש.

חדוה בר: התחרות בתחום המשכנתאות היא מאוד גדולה, היא שנים גדולה.

חדוה בר: אנחנו רואים את זה גם מנתוני המיקרו של ההתנהלות של הלווים וגם מהנתונים של המרווחים הפיננסים ועוד אוסף גדול של נתונים.

חדוה בר: דגש האחרון שאני רוצה לתת זה שאנחנו באמת חושבים כל הזמן איך אנחנו יכולים לסייע למשקי הבית.

חדוה בר: כפי שאמרה הנגידה, הדרך הראשונה זה הממשלה והצעדים שהאוצר עושה להגדיל את אוצר הדירות, .

חדוה בר: אבל גם אנחנו בכלים שלנו, כפי שתיארתי, בעצם פעלנו לטובת משקי הבית.

משה גפני: אני רק רוצה למקד את העניין.

משה גפני: בסופו של דבר, עם כל הסטטיסטיקות.

משה גפני: בן אדם רוצה לקחת משכנתא ואין לו שום דבר אחר והוא רוצה לקנות דירה.

משה גפני: הקושי עליו הוא גדול.

משה גפני: הוא לא יכול לבוא עם יועץ משכנתאות.

משה גפני: הוא מתנהל מול בנק.

משה גפני: כל הזמן דיברת על הסיכונים וזה בסדר.

משה גפני: הסיכונים כדי לאפשר למנהלי הבנקים כדי לקבל משכורות גבוהות?

משה גפני: מה קרה עם הסיכונים האלה?

משה גפני: בארצות הברית נפלו בנקים וכאן לא.

קרנית פלוג: וטוב שכך.

משה גפני: אנחנו מתפללים שזה יימשך כך.

קרנית פלוג: להתפלל זה חשוב אבל גם לעשות את מה שצריך לעשות כדי להבטיח שזה לא יקרה.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אבל הקושי שיש על נוטלי המשכנתאות - - -

זהבה גלאון: מה עושה מי שלא מתפלל?

משה גפני: כל אחד והתפילה שלו.

משה גפני: זה הנושא המרכזי של הדיון במקרה הזה.

קרנית פלוג: אני אתייחס אבל אני רוצה גם לסכם.

קרנית פלוג: כפי שכבר אמרנו, הדבר העיקרי, או הפתרון העיקרי לבעיית הדיור היא כמובן טיפול בצד ההיצע ואת זה צריך להמשיך בנחישות, כולל באזורי ביקוש, עם כל המרכיבים, גם תכנון, גם זמינות קרקעות, גם סנכרון עם התשתיות ועוד.

קרנית פלוג: גם, כפי שציינתי, הנושא של כניסת חברות בנייה זרות לארץ, שבהחלט יכול לייעל ולשדרג את הצד הטכנולוגי של הבנייה.

קרנית פלוג: אנחנו חושבים שעלייה של הריבית על המשכנתאות לכשעצמה גם תפעל לצינון מסוים של שוק הדיור.

קרנית פלוג: כפי שאנחנו יודעים, ריביות נמוכות גם עודדו משקיעים להיכנס וריביות יותר גבוהות, כשלעצמן יפעלו לצינון מסוים של השוק הזה.

קרנית פלוג: אני רוצה להזכיר עוד כמה כלים שקיימים לממשלה בכל זאת לסייע גם בנושא המשכנתאות.

קרנית פלוג: אחד מהם זה הלוואות לזכאים, שהשימוש בהם כרגע הוא מאוד מצומצם.

קרנית פלוג: אני אציג על זה שקף אחד.

קרנית פלוג: הדבר הנוסף זה הגדלה של מעורבות של המוסדיים שהמפקחת כבר הזכירה.

קרנית פלוג: פה, ככל שהמוסדיים ייכנסו לשוק הזה, אפשר להרחיב את ההיצע ההון שניתן להעמיד למשכנתאות.

קרנית פלוג: אבל הדבר הזה צריך להיעשות במשורה, כי אם זה יקרה בהיקפים מאוד גדולים, זה כשלעצמו ינפח את היקפי המשכנתאות ובסופו של דבר את הביקוש לדיור.

קרנית פלוג: צריך למצוא פה את האיזונים המתאימים.

קרנית פלוג: גם איגוח, אגב, יכול לסייע באותה דרך וגם מכירה של תיקים של משכנתאות למוסדיים.

קרנית פלוג: הזכרתי את האשראי לזכאים.

קרנית פלוג: כפי שאתם ודאי זוכרים, עד שנת 2010 היו הלוואות לזכאים של משרד השיכון בהיקפים לא מאוד גדולים אבל משמעותיים.

קרנית פלוג: אבל אז, מאחר והריבית של המשכנתאות לזכאים היתה 4%, כשהריבית בפועל בשוק החופשי היתה הרבה יותר נמוכה, מטבע הדברים, המשמעות של ההטבה לכאורה הזאת בעצם נעלמה והמשכנתאות לזכאים התאפסו פחות או יותר.

משה גפני: עשינו חוק בחוק ההסדרים.

קרנית פלוג: התקבלה החלטה בסוף 2015.

משה גפני: גם קודם.

קרנית פלוג: קודם הריבית ירדה ל-3%, אבל עדיין היתה גבוהה מהריבית בשוק.

קרנית פלוג: החל מסוף 2015 הריבית לזכאים עומדת על חצי אחוז פחות מהריבית הממוצעת למשכנתאות.

משה גפני: תיתני בבקשה אשראי לוועדת הכספים.

קרנית פלוג: אני מאוד מעריכה את הצעד הזה.

קרנית פלוג: עדיין הכלי הזה לא נמצא בשימוש והוא כלי חשוב.

קרנית פלוג: לפחות לאוכלוסיות שלהן הממשלה רוצה לעזור, צריך לעודד את השימוש בכלי הזה באמצעות המחיר הנוכחי או אפילו פחות מכך ולעודד את ההיקפים.

קרנית פלוג: זה כלי שבדיוק מיועד לסייע לאוכלוסיות שהממשלה רוצה לסייע להם.

משה גפני: מי שרוצה לדבר צריך להירשם.

משה גפני: חברת הכנסת זהבה גלאון, הצעה לסדר.

זהבה גלאון: אני רוצה שני דברים.

זהבה גלאון: אני רוצה להתייחס לגופו של הדיון וגם להעלות הצעה לסדר.

זהבה גלאון: גברתי הנגידה, וגברתי המפקחת, ביקשתי מחבר הכנסת גפני לאפשר לי להעלות הצעה לסדר שקשורה לאחריות שלכם לגבי המעורבות והפעילות של בנק הפועלים בנושא של ציון קינן.

זהבה גלאון: אני רוצה להבהיר מראש.

זהבה גלאון: אני לא מתכוונת להיכנס לתלונה שנשמעה בעניין הטרדה מינית ותקיפה מינית.

זהבה גלאון: זה לא נושא הדברים שלי כאן.

זהבה גלאון: הגם שאני מניחה שיש לי מה להגיד על זה, זה לא הפורום הזה.

זהבה גלאון: הסיבה שביקשתי מיושב ראש הוועדה לעלות את זה נוגעת לכספי הציבור ולאחריות שלכן להתנהלות הבנק בכל מה שנוגע לכספי הציבור שלנו.

זהבה גלאון: כשבנק עושה הסכם השתקה, הסכם פרישה או כל הסכם שלא קוראים לו, הסכם בורות, ומשלם מיליוני שקלים למתלוננת וככה קונה את השתיקה שלהם, בכספי בעלי המניות של הבנק - אנחנו מדברים על בנק ש-80% מהמניות שלו מוחזקות בידי הציבור.

זהבה גלאון: כשמשלמים פיצויים מוגדלים של 6 מיליון שקלים תמורת הסכם שתיקה, זה יוצא מהכיס שלנו, אדוני.

את השאלה: שמעתי את יו"ר בנק הפועלים סרוסי מתנצל.

את השאלה: השאלה האם אפשר להסתפק בהתנצלות שלו?

את השאלה: אני לא מבינה למה הוא לא עדכן את המפקחת על התלונה נגד קינן.

את השאלה: אני לא יודעת האם הדירקטוריון ידע, למשל.

את השאלה: האם הוא אישר את זה?

את השאלה: מה היה חלקו של המנכ"ל הנוכחי פינטו בהסדר הזה?

את השאלה: אני מודה שכל ההתנהלות הזאת כפי שיצאה כמו שהיא יצאה והתפרסמה כמו שהיא התפרסמה, בעיניי מעלה צל כבד על ההתנהלות של בנק הפועלים.

את השאלה: מה שהמשטרה תחקור, היא תחקור.

את השאלה: עוד מעט בסוף דצמבר תחול על הפרשה הזאת התיישנות.

את השאלה: מה שהם יחקרו הם יחקרו.

את השאלה: מה אתן מתכוונות לעשות?

את השאלה: למה אני שואלת את זה?

את השאלה: אני מניחה שבסוף תהיה בדיקה כזאת או אחרת.

את השאלה: מה שמטריד אותי, שבבדיקות קודמות שהיו בבנקים ואני פניתי בעניין הזה.

את השאלה: היתה בדיקה של בנק לאומי לגבי ההתנהלות עם ההסכם עם האמריקאים, ההתנהלות של תשלום המיסים, או העלמות מס בבנק לאומי.

את השאלה: היה דוח, פורסמה רק תמצית הדוח.

את השאלה: היה דוח לגבי פרשת איי.

את השאלה: די.

את השאלה: בי.

את השאלה: חברת הכנסת קארין אלהרר וגם אני דרשנו את פרסום הדוח המלא.

את השאלה: אני אומרת מראש, אני לא מבקשת להטיל דופי.

את השאלה: אני לא יודעת מה עשיתם ואני רק מעלה את זה כהצעה לפעולה אופרטיבית ואני לא מתכוונת להטיל דופי.

את השאלה: מה הצעדים האופרטיביים שאתן מתכוונות לנקוט בהן?

את השאלה: האם תהיה כאן הדחה של מנהלים?

את השאלה: אני רוצה לבקש ממשך אדוני, כיושב ראש ועדת הכספים, אני חושבת שאנחנו צריכים לקבל או לבקש את הדוח המלא.

את השאלה: שקיפות היום זה דבר אלמנטרי.

את השאלה: אני מבקשת שלא תהיה התנהלות כמו שהיתה לגבי איי.

את השאלה: די.

את השאלה: בי והדוחות האחרים.

את השאלה: מה אתן מתכוונות לעשות בעניין הזה?

את השאלה: שוב, אני חוזרת ומדגישה.

את השאלה: אני חושבת שיש לנו אחריות, אדוני היושב ראש הוועדה, ולכן גם נתת לי להעלות את זה.

את השאלה: ההתייחסות שלי לא נוגעת לפרטי העניין עצמו, אני לא נכנסת לזה, זה יהיה בוועדות אחרות אני מניחה.

את השאלה: אני נכנסת לצורך להגנה שלנו על כספי ציבור ומה בנק חושב שהוא יכול להרשות לעצמו לעשות בכספי הציבור שלנו.

את השאלה: תודה רבה שאפשרת לי.

משה גפני: את רוצה להתייחס לגופו של עניין?

זהבה גלאון: ברגע שאני אשמע את התגובה אני אתייחס לגופו של עניין.

חדוה בר: כפי שציינו, אנחנו עורכים עכשיו בדיקה בנושא הזה.

חדוה בר: בשלב הזה אין לי מה להוסיף.

חדוה בר: ברור שהנושא של ההתנהלות ההולמת של הבנק בכל ההיבטים, ממשל תאגידי ותהליכים, נבחנת על ידנו ואנחנו נותנים לזה חשיבות גדולה.

חדוה בר: ברגע שנסיים נדע איפה הדברים עומדים.

חדוה בר: אני חושבת שחשוב שנבסס את האמירות על העובדות.

זהבה גלאון: האם הוועדה תוכל לקבל את הדוח המלא בעקבות הבדיקה שלכם?

חדוה בר: אני מבקשת שקודם תיתנו לנו לסיים את הבדיקה ואז נקבל החלטות.

זהבה גלאון: אני מבקשת שהדוח המלא יועבר לעיון וועדה.

זהבה גלאון: את זה גם אמרתם כשהתפרסם דוח איי.

זהבה גלאון: די.

זהבה גלאון: בי.

זהבה גלאון: אני ממש עומדת על זה.

זהבה גלאון: אני בטוחה שתעשו עבודה מצוינת ולא תיתנו יד לטיוח.

זהבה גלאון: אין לי ספק בזה ואני אומרת את זה מראש.

זהבה גלאון: אני רק מבקשת שהדוח המלא, כדי שנוכל להבין על-סמך מה התבססו מסקנות ככל שיהיו, יובא לידיעת ועדת הכספים.

משה גפני: חברת הכנסת גלאון, בקשתך ברורה, הבהרת את זה באופן חד משמעי.

משה גפני: זאת הבקשה.

קרנית פלוג: שמענו את הבקשה.

משה גפני: גם הנגידה וגם המפקחת על הבנקים אומרות שהן בתהליך בדיקה.

משה גפני: לאחר מכן הם יגידו אם הם מוסרים או לא.

משה גפני: אם הם לא מוסרים יתכן ונקיים דיון.

משה גפני: אני מעריך שימסרו, הרי לא יהיה פה משהו סודי.

משה גפני: זה תהליך שאתן בודקות.

זהבה גלאון: כמו שאתה יודע, כבר היו דברים סודיים.

זהבה גלאון: הוועדה כאן התכנסה, ועדה מצומצמת של ועדת הכספים התכנסה בזמנו כדי לקבל דיווח על מה שהיה באיי.

זהבה גלאון: די.בי.

זהבה גלאון: בעיניי זאת שערורייה שהתכנסה ועדה מצומצמת והדבר הזה לא הובא לידיעת הציבור.

זהבה גלאון: יש גם בג"צ על זה לקבל את הדוח הזה.

זהבה גלאון: אני מקבלת את הסיכום שלך שבתום הבדיקה - - -

משה גפני: לא יכול להיות לי סיכום אחר.

משה גפני: בשעה שאומרת המפקחת על הבנקים שהם בתהליך של בדיקה.

משה גפני: היא לא יודעת לומר עכשיו האם תהיה חקירה והיא גם לא יודעת אם היא תפרסם או לא.

משה גפני: אני מבקש שברגע שתסתיים הבדיקה תגידו שהבדיקה הסתיימה ומה אתם מתכוונים לעשות.

משה גפני: עכשיו לגופו של עניין.

זהבה גלאון: תודה רבה אדוני.

זהבה גלאון: לגופו של עניין אני רוצה להעיר כמה הערות.

זהבה גלאון: יש היגיון גדול גם במה שאמרה הנגידה וגם במה שאמרה המפקחת כמובן על איך מגדילים את ההיצע.

זהבה גלאון: אין ספק שהנגידה צודקת שהפתרון העמוק למשבר הדיור הוא קודם כל בהגברת הבנייה.

זהבה גלאון: אי-אפשר לחלוק על זה, אבל זה פתרון לטווח ארוך.

זהבה גלאון: זה מה שמטריד אותי, אדוני.

זהבה גלאון: הבעיה שלנו כרגע זה העלייה בריבית המשכנתאות.

זהבה גלאון: אנחנו נמצאים במצוקה איומה שעליית הריבית של המשכנתאות היא מזיקה בטווח הקצר.

זהבה גלאון: נכון שהפתרון הוא עוד דירות אבל אנחנו כל יום שומעים על-כך שצעירים לא מצליחים לקנות דירות.

זהבה גלאון: גם המפקחת אמרה שהיא מודה והיא אומרת: "עשינו אוסף גדול של צעדים שהבנק עשה בגלל הסיכון בעקבות המשכנתאות".

זהבה גלאון: זה מטריד אותי.

זהבה גלאון: התחושה שלי שאתן, בצדק, דואגות ליציבות הבנקים וצריך לדאוג ליציבות הבנקים, אבל אנחנו נמצאים במצב שאנשים צעירים לא מצליחים לקנות דירות.

זהבה גלאון: האצר עושה מאמצים.

זהבה גלאון: זה נכון שעדיף שיביאו עוד חברות בנייה או מה שאפשר לעשות.

זהבה גלאון: אבל ככל שהאוצר עושה מאמצים להוריד את מחירי הדיור בעצם מקשיחים התנאים ואת כל המגבלות שיכולות לאפשר לציבור .

זהבה גלאון: אני רוצה להציע הצעה, ברשותכם.

זהבה גלאון: אני מבינה את המגבלות של הבנק ואת הצורך לשמור על יציבות הבנקאים.

זהבה גלאון: אבל יש משהו בלתי מתקבל על הדעת, שאנשים שרוצים לקנות דירה ראשונה, בעיקר זוגות צעירים, מוצאים עצמם באותו מצב שנמצאים משקיעים שכבר קונים דירה שנייה ושלישית.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: אל תזכירי דירה שלישית.

זהבה גלאון: אתה צודק.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אמירה מאוד חשובה, זהבה, את צודקת לחלוטין.

זהבה גלאון: יוצא שאותם אנשים משלמים ריבית זהה לריבית שמשלמים אנשים שקונים דירה שניה או רביעית.

זהבה גלאון: אולי צריך לעשות איזו דיפרנציאציה בין מי שקונה דירה ראשונה - - -

מכלוף מיקי זוהר: דיפרנציאציה משמעותית.

זהבה גלאון: אני חושבת שצריך להחיל דרישות הון נמוכות יותר על מי שרוכש דירה ראשונה ודרישות הון גבוהות יותר על אנשים - - -

מכלוף מיקי זוהר: ברוב המקרים אנחנו נהיה חלוקים אבל במקרה הזה אנחנו מסכימים.

מכלוף מיקי זוהר: את צודקת לחלוטין.

זהבה גלאון: אז נסתתמו טענותיי.

משה גפני: חוץ מזה, היום צריך לפנות לבנט.

משה גפני: בלי בנט לא זז שום דבר.

משה גפני: גם לחלוק על זהבה גלאון צריך לפנות לבנט.

מכלוף מיקי זוהר: אתה חושב שעם שקד זה קל?

משה גפני: אני רוצה להוסיף על הדברים האלה.

משה גפני: כשהעברנו את חוק בנק ישראל היה פה דיון גדול.

משה גפני: בדיון הוחלט בסופו של דבר שנגידת בנק ישראל היא גם היועצת החברתית בעניין.

משה גפני: זאת אומרת, הנושא החברתי הוא חלק מהתפקיד שלך.

משה גפני: זאת אומרת, כאשר יש ויכוח על יציבות הבנקים ונוטלי המשכנתאות, שאלה זוגות צעירים, כפי שאמרה זהבה גלאון, וצריך לעשות הבדל בין מי שקונה דירה ראשונה, זוג צעיר, שזה הדבר היחיד שיש לו, לבין מי שמשקיע ברכישת דירות.

משה גפני: בנק ישראל היה צריך לומר אמירה.

משה גפני: אין אמירה כזאת של הבנק.

משה גפני: האמיר של הבנק כל הזמן היא רק בתחום הכלכלי, זאת אומרת, האם יש יציבות לבנקים?

משה גפני: מה מידת הסיכון?

משה גפני: היו לי את הטענות האלה גם לסטנלי פישר.

משה גפני: אמרתי לו: אתה היית שותף לחקיקת החוק.

משה גפני: התפקיד שלכם הוא גם לדאוג לעניין הזה שבסופו של דבר זוגות צעירים יוכלו לכן.

משה גפני: שיבחת את ועדת הכספים שהיא שינתה את הנושא של המשכנתאות והורידה אותו לחצי אחוז.

משה גפני: זה נכון, זה לא היה לנו קל.

משה גפני: זה עדיין לא מתבצע אבל היה פה מאבק גדול בעניין הזה.

קרנית פלוג: אגב, יזמנו את מחזור ההלוואות לזכאים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מצפה ליותר.

משה גפני: אני רצה שתהיה אמירה שלכם כשהבנקים לא נותנים ליועץ משכנתאות להיכנס.

משה גפני: אמירה שלכם שאתם אומרים את זה לבנקים.

משה גפני: אמירה אטרקטיבית כזאת וקשה על התנהלות הבנקים.

קרנית פלוג: אנחנו נתייחס.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה.

משה גפני: נאוה, תכף נעבור להצעה שלך לסדר.

מיקי לוי: גברתי, אין בכלל ספק, גם לאור מה שהצגתן כאן, שהמהלכים האחרונים של בנק ישראל בגישה להפריש סכום יחסי רזרבה בכל משכנתא עם אחוז מימון של מעל 45% עבור כל הלוואה לטובת הלימות ההון.

מיקי לוי: ככל שאחוזי המימון יותר גבוהים, גם סכום ההפרשה גדל.

מיקי לוי: לכן הבנקים מגלגלים את זה על מבקשי המשכנתאות.

מיקי לוי: אין בכלל ויכוח בעניין הזה.

מיקי לוי: לכן המשכנתא התייקרה בצורה בלתי רגילה.

מיקי לוי: כשהמשכנתא מתייקרת, גברתי, מחירי הדירות עולים, לא יעזור כלום.

מיקי לוי: יוקר המחיה עולה, הכול עולה.

מיקי לוי: זה מרכיב מרכזי וצעד מרכזי בחייו של אדם.

מיקי לוי: אם אנחנו מסתכלים על הביקוש למשכנתאות אז ב-2014 הממוצע החודשי היה 4.3 מיליארד שקלים, לעומת 5.4 מיליארד שקלים הממוצע ב02015, עלייה של כ-25% בביקוש החודשי.

מיקי לוי: הבנקים טוענים עכשיו שבאמצעות האג"ח שהם צריכים עולה להם יותר כסף לגייס את הכסף למשכנתאות.

מיקי לוי: זה מה שאני מבין מהם.

מיקי לוי: הכסף פשוט מתייקר לבנקים והם מגלגלים את זה על הציבור בגלל חלק מהצעדים שעשיתם כדי להבטיח את עמידות הבנקים.

מיקי לוי: לכן הסיכון בשוק הדיור, פיזרו גם יותר מידי הלוואות לקבלנים שלא עמדו בהחזרים אבל אני לא רוצה להיכנס לעניין הזה.

מיקי לוי: גם הממונה על הבנקים אומרת עכשיו בסקירה שלה, שהצעדים שבנק ישראל עושה העלה את הריבית על המשכנתאות.

מיקי לוי: גרם לכך שהמשכנתאות יתייקרו וכך גם מחירי הדירות מתייקרים.

מיקי לוי: זה לא יעזור שום דבר, כשמחירי המשכנתא עולה.

מיקי לוי: אם אני לוקח רק שני מסלולים של משכנתאות, אז במסלול צמוד מדד הריבית הממוצעת לפני שנה היתה 1.96%.

מיקי לוי: היום היא עומדת על 23.55% בממוצע, זינוק של 81%.

מיקי לוי: ריבית ממוצעת למשכנתא ל-25 שנה, לפני שנה עמדה על 3.20% וכיום היא עומדת על – בקיצור, זינוק של 27%.

מיקי לוי: אם אני בודק את המסלולים הלא צמודים, אז לפני כשנה זה עמד על 2.6%, היום זה עומד על 3.13%, זינוק של 20% על פני 25 שנה.

מיקי לוי: אני נזהר בדבריי.

מיקי לוי: כאן אני דווקא פונה לממונה על ההגבלים העסקיים.

מיקי לוי: איך זה שכל הבנקים העלו באותו זמן, באותה שורה?

מיקי לוי: אני לא רוצה להפנות אצבע מאשימה אבל זה עושה ריח רע גברתי.

מיקי לוי: איך כולם מיישרים קו.

מיקי לוי: כשאנחנו מתרוצצים בין הבנקים אין כמעט תחרות.

מיקי לוי: אין כמעט תחרות.

מיקי לוי: לכן כאן את צריכה להיכנס לעובי הקורה.

מיקי לוי: אני לא רוצה להאשים אותם שהם מתאמים, זה לא תפקידי.

זהבה גלאון: לא יעלה על הדעת.

מיקי לוי: אבל זאת עבירה פלילית כמובן.

משה גפני: לא יכול להיות שהם מתאמים.

מכלוף מיקי זוהר: הם הולכים לבדוק כל יום מה הבנק השני נותן.

מיקי לוי: לכן זה מעלה תהייה רבה של תיאום עמדות.

מיקי לוי: גברתי, אין לי בעיה שמשקיע נדל"ן שמביא הון מהבית שיקנה מה שהוא רוצה.

מיקי לוי: תטילו או תגידו שמשקי

מיקי לוי: עי נדל"ן לא יקבלו משכנתא, כדי לייקר את המשכנתאות.

מיקי לוי: אם זאת הבעיה של המחוקק אז תגידו לנו שאנחנו נחוקק לחמש או לעשר שנים, שמשקיעי נדל"ן לא יוכלו לקבל כסף שהיום הוא יחסית זול.

מיקי לוי: שיביאו כסף מהבית, אין לי בעיה עם העניין הזה.

מיקי לוי: זה יעצור את חלק מהמשקיעים עצמם.

מיקי לוי: מילה וחצי לגבי יועצי המשכנתאות.

מיקי לוי: אני הלכתי עם זוגות צעירים שלא מבינים הרבה, לא מבינים כלום, לקבל משכנתא.

מיקי לוי: עמדתי מהצד וראיתי איזה צרות, איזה גיהינום הם עוברים.

מיקי לוי: כשהם מגיעים עם יועצי משכנתאות, ואני עומד מהצד, הוא מדבר עם האיש עצמו ואומר לו: אני לא רוצה לדבר עם היועץ שלך.

מיקי לוי: איפה חופש העיסוק פה?

מיקי לוי: איזה בסיס יש להם להגיד לא לבוא עם יועץ.

מיקי לוי: 80% מעם ישראל אינם מבינים את המסלולים ואת החתחתים שהמשכנתא מעמידה בפניהם.

מיקי לוי: מדוע לא מאפשרים להם לבוא עם יועץ נדל"ן כדי שיוכלו להשוות בין הבנקים השונים?

מיקי לוי: פשוט לא מדברים עם היועצים.

מיקי לוי: אני כבר מוביל חקיקה כדי להכניס את יועצי המשכנתאות בצורה מסודרת, כמקצוע וכדי לחייב את הבנקים לדבר איתם.

מיקי לוי: אני רוצה לראות שבנק לא מדבר עם עורך-דין.

משה גפני: גברת מיכל הלפרין, הממונה על ההגבלים העסקיים, אני מקבל אותך בברכה.

משה גפני: בכל שלב שתרצי לומר את דברייך, אני אאפשר לך.

משה גפני: מיקי זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: שמעתי את הנגידה לקראת סוף דבריה ואחר-כך את המפקחת על הבנקים.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר כך: מיסוי דירה שלישית, שאתה לא רוצה שנאמר אותו פה בוועדה, יגיע לדיון בקרוב.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי כבר לא פעם ולא פעמים שכדי שאותו חוק יצליח, צריך לעשות עוד מספר פעולות.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא יכול להתבצע אך ורק באמצעות החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: דיברנו על פטור ממס שבח, שזה דבר נדרש כדי שבאמת המשקיעים ימכרו את הנכס שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: דיברנו על הרעיון של אפיקי השקעה אחרים.

מכלוף מיקי זוהר: את זה אני רוצה לחדד.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי הנגידה, אני לא חושב שרק ההיצע יכול להביא את הפתרון.

מכלוף מיקי זוהר: הפתרון חייב להגיע עם אלטרנטיבת השקעה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים להבין שרוב הכסף של הציבור במדינת ישראל, בסופו של דבר בשנים האחרונות, הלך לשוק הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא רצו ללכת לשוק אחר כי אין שום תשואה מספיק סבירה בשום אופציה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה הולך היום לשוק ההון, הוא מרוסק.

מכלוף מיקי זוהר: המס בשוק ההון גבוה, 25% מס.

מכלוף מיקי זוהר: אם לא נפחית את המס בשוק ההון אנחנו לא נצליח לעשות שום שינוי.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו ניקח בדיקה מה קרה בינואר 2016 מבחינת מה גבינו ב-2015, אתם תגלו סכום עלוב, בערך כשליש ממה שנגבה בשנים קודמות.

מכלוף מיקי זוהר: שוק ההון מרוסק.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו לא נשנה את המצב הזה, המשקיעים ימשיכו ללכת לנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: מעבר לכך, אם אנחנו לא רוצים לשנות את שוק ההון כרגע ואין לנו פתרון כרגע לשוק ההון, בואו ניתן להם אלטרנטיבות אחרות.

מכלוף מיקי זוהר: הריבית היום בשפל.

מכלוף מיקי זוהר: אדם לא יכול לשים את הכסף שלו בבנק.

מכלוף מיקי זוהר: אם הוא שם את הכסף שלו בבנק הכסף נשאר בדיוק כפי שהוא הניח אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אז גם אין עניין להשקיע שם.

מכלוף מיקי זוהר: אז דיברנו גם עם הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שתקום עכשיו אלטרנטיבת השקעה בקרן ממשלתית שתניב איזו רנטה חודשית או משהו כזה.

<קריאה: מה אתה מציע, להרים את הריבית במשק?

מכלוף מיקי זוהר: לא הצעתי את זה.

מכלוף מיקי זוהר: הצעתי אלטרנטיבת השקעה בסופו של דבר שתניב לאנשים כסף.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם אחת לגבי הנושא של מצוקת הדיור.

מכלוף מיקי זוהר: לכם יש חלק מרכזי, גברתי הנגידה בעניין הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם תגידו את האמירות האלה ותובילו מהלכים כאלה הם גם יקרו.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי הנושא של הריביות בבנקים, אני חייב להדגיש דבר אחד.

מכלוף מיקי זוהר: הבנקים חד משמעית עושקים את הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: הם מנצלים את חולשתו.

מכלוף מיקי זוהר: כשמישהו רוצה לקנות דירה, לעולם לא יהיה לו, בדרך-כלל יותר מ-20%-30% מההון העצמי.

מכלוף מיקי זוהר: זה אומר שללא גחמת הבנק הוא לא יוכל להגיע לדירה.

מכלוף מיקי זוהר: הרגולציה בידכם.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא יכול נגד הבנקים חוץ מכם.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם לא תעמדו מול הבנקים ותגידו להם שיש גבול, זה מה שאתם יכולים לגבות.

מכלוף מיקי זוהר: אין דרך אחרת, אנחנו חייבים להגביר את הרגולציה, אחרת האזרחים שלנו, הזוגות הצעירים שלנו לא יוכלו להגיע לדירה.

מכלוף מיקי זוהר: אם הם יגיעו לדירה שם ישלמו אותה ארבע פעמים כי הבנק רוצה להתעשר יותר ויותר.

מכלוף מיקי זוהר: זה שהריביות בזמן האחרון עולות, זה בגלל שיש מונופול.

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, אתם צריכים להבין שהבנקים מתואמים.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי, הבנקאים מתואמים.

יצחק וקנין: מה פתאום הבנקים מתואמים?

יצחק וקנין: מה קרה לך?

מכלוף מיקי זוהר: די עם הציניות, חבר הכנסת וקנין.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר לך שזה בלתי נסבל.

יצחק וקנין: אתה חושב שהנגידה לא יודעת את זה?

באסל גטאס: מצלמים אותו, רק שנייה.

נאוה בוקר: למה?

נאוה בוקר: בדבר הזה צריך להיות לך גם אינטרס.

מכלוף מיקי זוהר: באסל, אתה רוצה שעוד פעם אני אגיד לך ללכת למשט?

מכלוף מיקי זוהר: עזוב, באנו לעבוד, לא לשוט.

באסל גטאס: כשמדברים דברי טעם תמיד אני בא.

מכלוף מיקי זוהר: תן לי לדבר.

אומרים להם: בדברים הללו, אני חייב להצטרף באופן מובהק לדברים שאמרה חברתי חברת הכנסת זהבה גלאון, שהם דברים נכוחים.

אומרים להם: חייבים ליצור דיפרנציאציה ברורה ומשמעותית בין רוכש דירה ראשונה לבין רוכש דירה שנייה ושלישית.

אומרים להם: צריך לעשות את זה באופן משמעותי, כדי שזה שרוכש את הדירה השנייה והשלישית יממן חלק מהריבית של רוכש דירה ראשונה.

אומרים להם: זה צדק חברתי במדינת ישראל.

אומרים להם: לא יכול שלמי שיש ישלם אותו דבר.

אומרים להם: לסיום דברי אני רוצה לומר שמחיר למשתכן והיצע זה כבר בוצע על-ידי הממשלה.

אומרים להם: עכשיו נותר לכם החלק של הבנקים.

אומרים להם: אם הבנקים ייקחו חלק ואתם כמובן, הממונים עליהם, תיתנו את היד בעניין הזה, אנחנו נצליח להוריד את מחירי הדיור ביחד איתכם.

אומרים להם: תודה.

משה גפני: רועי פולקמן.

רועי פולקמן: יש דבר אחד שכל הזמן חוזר על עצמו והנגידה אמרה את זה בצורה ברורה.

רועי פולקמן: הטיפול באירוע הזה של מחירי המשכנתאות הוא היצע, כי בסוף היעד שלנו הוא מיתון והורדת - - -

משה גפני: אני רוצה שנשים דגש ונדע מה נושא הדיון.

משה גפני: אנחנו לא דנים בהוזלת מחירי הדירות.

רועי פולקמן: לא, אבל יש לזה קשר ישיר למחירי המשכנתאות.

משה גפני: דקה, תן לי רגע.

משה גפני: אני רוצה להזכיר לכולם.

משה גפני: הוזלת מחירי הדירות עומדת בראש מעיינינו.

משה גפני: הפתרון, כמו שאמרה הנגידה, שההיצע יהיה גדול יותר.

משה גפני: זה עדיין לא מספיק, צריך יותר.

משה גפני: מה שהממשלה עושה ומה שעושה שר האוצר זה ללכת בכיוון הזה וזה בסדר גמור.

זהבה גלאון: נכון.

רועי פולקמן: אדוני היושב ראש.

רועי פולקמן: שים לב, אנחנו בדיון כלכלי והנושאים קשורים.

רועי פולקמן: השאלה היא: האם אני אומר לך לקנות עכשיו במשכנתא יקרה ומתייקרת, או, לצורך העניין, אנחנו כמדינה יש לנו משימה לטפל בהורדת המחירים, לאפשר לך לאפשר דירה שזולה ב-300,000 או 400,000 בעוד שנה מהיום.

משה גפני: אתה מתכוון בלי נדר.

רועי פולקמן: בוודאי שבלי נדר אבל כבר היום יש לזוגות צעירים הצעות כאלה והזדמנויות כאלה בכל רחבי הארץ.

רועי פולקמן: נשאלת השאלה האם אנחנו מסתכלים על הטווח המיידי?

רועי פולקמן: הטווח הבינוני או הטווח הארוך?

רועי פולקמן: זה תמיד הדיון בכלכלה.

רועי פולקמן: הדיון הגדול אומר שמחירי המשכנתאות עלו כי מה שקורה זה שזוג צעיר שפעם לקח משכנתא של 550,000 שקלים והיום הוא לוקח 650,000 שקלים.

רועי פולקמן: גם אם נוזיל אותה בסוף, הזוג הצעיר לוקח סיכון.

רועי פולקמן: דרך אגב, אחת הסיבות שאני כל-כך עסוק בשוק השכירות, כי אני חושב שכשאדם לוקח משכנתא בגיל צעיר מידי הוא נפגע מזה.

רועי פולקמן: ראשית, כי כוח ההחזר שלו נמוך יותר אז הוא מאריך את זמן ההחזר ומשלם יותר.

רועי פולקמן: לכן, אם אין שוק שכירות יעיל, אז אנשים נדחפים בגיל צעיר מידי לקנות דירות.

יצחק וקנין: רועי, מה שאתה אומר זה בתאוריה.

רועי פולקמן: בכל העולם זה הפתרון לעליית מחירי הדיור, דהיינו, לא לקנות דירה מהר מידי.

יצחק וקנין: אני לא קונה דירה, עלות הדירה היא כמעט כמו משכנתא.

רועי פולקמן: לא, יש עדיין פער גדול.

יצחק וקנין: איזה פער?

רועי פולקמן: לכן לא צריך לדחוף אנשים בגיל צעיר מידי לקנות דירות, זה מזיק להם כלכלית.

רועי פולקמן: אני אומר זאת כי יש אין סוף מחקרים ועובדות גם מהסיפור האישי שלי.

רועי פולקמן: דבר שני, בהתייחסות לנתונים שהוצגו כאן לגבי ההיצע, כיוון שהוצגו מרץ 2016.

רועי פולקמן: ב-2015 אנחנו בשיא מאז 1997 של התחלות בנייה, ועברנו את ה-50,000 של התחלות בנייה.

רועי פולקמן: ב-2016 אנחנו נעבור את זה בעוד.

רועי פולקמן: הפעם האחרונה שהגיעו למספרים האלה היה ב-1997.

רועי פולקמן: אפשר לראות את זה בנתוני למ"ס וזה הדבר המרכזי.

רועי פולקמן: יש שני דברים מהותיים בסוגיית המשכנתאות שצריך לעשות.

רועי פולקמן: לטעמי המידע לא עובר בצורה טובה ללקוחות ואמרתי את זה גם למפקחת על הבנקים, במובן הזה שמאריכים את הזמן.

רועי פולקמן: הלקוח מוטרד רק מההחזר החודשי והוא לא מודע לסך הכול העלות שהוא קנה בה את המשכנתא הזאת.

רועי פולקמן: מה שהבנקים עושים בהדרגה, אנחנו רואים את זה בנתונים שלכם, הם גורמים לזוגות הצעירים להאריך את זמן המשכנתא ולהחזיר הרבה יותר לבנק.

רועי פולקמן: אנשים לא מודעים לזה והרבה פעמים הם מקבלים החלטות לא מדתיות.

רועי פולקמן: את הדבר הזה חייבים לפתור, יש בעיית מידע.

רועי פולקמן: הדבר השני שאנחנו מתעסקים בו.

רועי פולקמן: אני כלכלן ואני קצת מבין.

רועי פולקמן: כשהלכתי להביא משכנתא פעם ראשונה בחיים לפני שנתיים, הלכתי ליועץ משכנתאות וקיבלתי ייעוץ וחסכתי מאות אלפי שקלים.

רועי פולקמן: פניתי אליכם בעניין הזה כי גם את העניין הזה אנחנו צריכים להסדיר.

רועי פולקמן: גם כאן יש יתרון לא מדתי צרכני לבנקים.

רועי פולקמן: הבנקים מקשים על קבלת הייעוץ שהוא לטובת האזרח.

רועי פולקמן: גם בצרכנות נבונה בתחום המשכנתאות, כמי שקצת מכיר את התחום, קיבלתי החלטה על הלוואה הכי גדולה שלקחתי בחיים שלי וחסכתי מאות אלפי שקלים.

רועי פולקמן: גם את זה, עובדה שלא מספיק עושים.

רועי פולקמן: זה כן צעד מיידי.

רועי פולקמן: אני בוחן כרגע אפשרות לקדם את זה בחקיקה.

רועי פולקמן: דיברנו על זה שאפשר לקדם את זה בהסדרה שלכם ללא חקיקה, אבל אני בפירוש אטען שזה דבר מיידי שאפשר להקל בו על הזוגות הצעירים ועל האזרחים.

רועי פולקמן: לכן אני אומר שאנחנו צריכים לשפר את השוק הצרכני ובוודאי שאנחנו צריכים לטפל בריביות.

רועי פולקמן: יש כמה צעדים שנעשו בלאפשר לשחרר הון לבנקים שאחד מהם זה האפשרות לאג"ח.

רועי פולקמן: אנחנו דיברנו על זה.

רועי פולקמן: ברגע שהבנקים יוכלו לאג"ח יתפנה הון והריביות ירדו.

רועי פולקמן: כל זה נכון.

רועי פולקמן: מטרת העל הגדולה היא להגדיל את ההיצע.

רועי פולקמן: לא לדחוף עוד אנשים ובוודאי לא להוריד את ההון העצמי בשוק המשכנתאות.

רועי פולקמן: לעודד את שוק השכירות ארוכת הטווח ולהוריד את הלחצים.

רועי פולקמן: כשהמחירים ירדו גם הריביות על המשכנתאות ירדו.

זהבה גלאון: רועי, זאת ממש עצה רעה להעביר את זה עכשיו למוסדות שאחראים על הפנסיה, האיגוח הזה.

זהבה גלאון: זאת פשוט עצה רעה.

רועי פולקמן: זה לא נכון.

רועי פולקמן: יש כסף עודף.

רועי פולקמן: זה עובד טוב בכל העולם.

רועי פולקמן: זה יוריד את הריביות על המשכנתא.

משה גפני: נאוה בוקר.

נאוה בוקר: רועי, אתה אומר שאתה מבין בכלכלה אז אני מבינה באנשים.

נאוה בוקר: אני רוצה להגיד לך שהבת שלי שהתחתנה לא מזמן, היא גרה אצלי בבית היא ובעלה כי אין להם יכולת לקחת משכנתא וגם לא להשכיר דירה.

רועי פולקמן: מצב השכירות לא טוב היום, אני מסכים איתך.

רועי פולקמן: צריך לטפל בו.

נאוה בוקר: שניהם עובדים.

נאוה בוקר: היא סטודנטית לתואר השני והיא גרה אצל אימא שלה.

נאוה בוקר: בדירה בת 5 חדרים הזוג הצעיר הזה צריך לחיות יחד עם אחותה, עם אימא שלה.

רועי פולקמן: את צודקת אבל זה לא אומר שהיא צריכה לקנות דירה בכל מחיר.

יצחק וקנין: הוא עקשן.

יצחק וקנין: הוא לא שומע מה הוא אומר.

יצחק וקנין: שכר דירה בשלומי היה 1,200 והיום הוא 3,000 שקלים.

יצחק וקנין: כמה אני יכול לצעוק?

יצחק וקנין: לא יעזור לכם כלום, זה דיבורים, זה מס שפתיים.

יצחק וקנין: לא ייצא כלום.

יצחק וקנין: אם המדינה הזאת לא תבנה בתים - - -

רועי פולקמן: עכשיו יש דירות במחיר למשתכן ב-600,000 שקלים.

יצחק וקנין: כמה פתרת?

יצחק וקנין: כמה?

נאוה בוקר: במקרה שלי, מזל שאימא שלה חברת כנסת והיא יכולה לחיות אצלה.

נאוה בוקר: אבל לא כל הורה יכול להחזיק את הילדים שלו.

נאוה בוקר: עם כל הכבוד, הזוגות האלה צריכים סיוע.

<נעמי מורביה: - - -

משה גפני: חברת הכנסת נאוה בוקר, תשלימי.

נאוה בוקר: אני חושבת שלא יכול להיות שהבנקים לא מגלים רגישות כלפי הציבור הישראלי, בעיקר כלפי זוגות צעירים או נכים או כל אדם אחר במצוקה שצריכים להתמודד עם נטל כלכלי לא פשוט.

<נעמי מורביה: נכים לא יכולים לקבל משכנתא.

משה גפני: אני מבקש שלא להתערב.

משה גפני: עם כל הכבוד, זאת לא הופכת להיות הפגנה.

נאוה בוקר: אני חושבת שהסכום הזה, סיכום הרווחים שלהם בשנת 2015, רווח של 8 מיליארד שקלים לכל הבנקים זה סכום שהוא בלתי נתפס.

נאוה בוקר: אני חושבת שאסור לנו להסכים לרווחים כאלה.

נאוה בוקר: ברור לנו שהרווחים האלה באים על חשבון הציבור.

נאוה בוקר: מה היה קורה אם הבנקים היו מרוויחים רק מיליארד שקלים בשנה?

נאוה בוקר: אני חושבת שהם יכולים גם לקצץ בחצי את העמלות ואת הריביות שהן לא סבירות.

נאוה בוקר: חבל, אני חושבת שאנחנו צריכים לטפל בנושא הזה כמה שיותר מהר, בעיקר לאור החדשות המדאיגות שאנחנו שומעים, שאלפי משפחות לא יוכלו לעמוד בתשלומי המשכנתא.

משה גפני: משה פרל, מנכ"ל איגוד הבנקים ואחריו חבר הכנסת באסל גטאס.

<משה פרל: תודה רבה.

<משה פרל: יש לי 3 הערות.

<משה פרל: אני אמנע מהתייחסות לסוגיית הסיבות לעליית הריביות של המשכנתא כי היא נותחה פה באופן עמוק על-ידי הנגידה והמפקחת.

<משה פרל: אני רק אסביר אפרופו ההערות שנאמרו לאחר מכן.

<משה פרל: גם כשמסתכלים על זה אגב הרגולציה, אגב הסיכון ואגב מה שקרה בשוק האג"ח, צריך להבין שהעלייה הזאת היא תוצאה של משבר הדיור ולא סיבה למשבר הדיור, כפי שהובן פה בטעות על-ידי חלק מהנוכחים.

<משה פרל: הערה שנייה.

<משה פרל: אדוני, אמרת כמה פעמים במהלך הדיון והבעת סוג של מורת רוח לגבי הסיטואציה של יועצי המשכנתאות.

<משה פרל: חשוב לי להבהיר את הדברים האלה באופן הכי חד משום שעולה כאן תמונה שהיא במקרה הטוב מעוותת.

<משה פרל: אין למערכת הבנקאית שום התנגדות.

רועי פולקמן: - -

משה גפני: רועי, זה לא בסדר.

רועי פולקמן: רק שאלת הבהרה.

משה גפני: אין שאלת הבהרה.

משה גפני: זה מה שהוא אומר.

משה גפני: תכף ידברו יועצי המשכנתאות.

<משה פרל: כשהפסקת אותי התכוונתי לתמוך בתזה שלך ואפילו לתמוך בהצעה שלך, חבר הכנסת פולקמן.

<משה פרל: אין שום כוונה לחלוק על העובדה שכשיש פער של מידע בין האדם לבין הבנק שהוא יקבל ייעוץ.

<משה פרל: לא רק שהדבר הזה נכון וראוי אלא שהוא יכול לתרום לתחרות ולהורדת המחירים.

<משה פרל: הסיטואציה שקרתה היא מאוד פשוטה ולא נמצאת במשוואה שהוועדה הזאת קיבלה בדיונים קודמים שאומרת שמצד אחד יש בנק ומצד שני יש את הלקוח ואת היועץ.

<משה פרל: זאת לא התמונה.

<משה פרל: מה שקרה הוא דבר מאוד פשוט.

<משה פרל: עם העלייה בביקושים והפעילות בשוק הזה, שהיא תוצאה של עליית מחירי הדיור, הרבה מאוד פעילים הצטרפו והשוק הזה של הייעוץ הפך להיות מאוד פעיל ותוסס.

<משה פרל: אל הפעילות הזאת הצטרפו גם גורמים שלפעמים הם לא מקצועיים ולפעמים הם אפילו שרלטנים.

<משה פרל: אנחנו נתקלנו בתופעות של זיוף של מסמכים על יכולת ההשתכרות, על זיוף של תלושי משכורת.

<משה פרל: אני לא רוצה להטיל פה דופי בציבור שלם.

<משה פרל: אני רוצה להיות מובן וחד.

<משה פרל: לנו יש חובה להגן על הלקוח שלנו.

<משה פרל: לקוח שלוקח משכנתא ומקבל ייעוץ חד פעמי, נמצא אחרי זה 21 שנים, עם הבנק באינטראקציה.

<משה פרל: לא הוא ולא הבנק יכולים להיות בחשיפה של התוצאות של הייעוץ הזה.

<משה פרל: לכן כדרישה שהלקוח יהיה מעורב, או שלפחות יהיה בישיבה הראשונה עם היועץ.

<משה פרל: לכן יש לתת ללקוח זכות לתת לבנק הוראה לשלוח ליועץ חומר.

<משה פרל: אלה הם פחות או יותר הפתרונות.

<משה פרל: אין פה ניסיון למדר או להדיר.

<משה פרל: אנחנו חושבים שצריך לתת ללקוח להבין את העצות שהוא קיבל.

מיקי לוי: - - -

רועי פולקמן: אנחנו עובדים על זה.

<משה פרל: תיכנסו לעובי הקורה, תסדירו את השוק הזה.

משה גפני: מר פרל, אתה לא מדבר עם אף אחד מחברי הכנסת שלא קיבל רשות דיבור, אתה מדבר אלי.

<משה פרל: אנחנו חושבים שצריך להסדיר את השוק הזה.

<משה פרל: אני רוצה להציע עוד הצעה איך לטפל בסוגית מחירי הדיור.

<משה פרל: בכל העולם, אוב רוב המדינה שבדקתי, יש כלי שנקרא ביטוח אבטלה.

<משה פרל: הכלי הזה הוא בעצם פוליסת ביטוח שמאפשרת למי שחלילה נקלע למצוקה והפך להיות מובטל, מאפשר לו לקבל איזו קצבה שעוזרת לו לפרוע את החובות שלו.

<משה פרל: אנחנו יודעים שמשכנתא זה חוב שהוא פחות גמיש מהוצאות אחרות.

<משה פרל: אמנם האבטלה בישראל היא נמוכה, אבל צריך לדעת, בניגוד לאינטואיציה, ממשלת ישראל נותנת דמי אבטלה בצורה יחסית מרוסנת לפרקי זמן קצרים.

<משה פרל: אנחנו יודעים שמעל גיל 28 זה מכסה בערך 60% מההכנסות.

<משה פרל: אני רוצה להבהיר למה אני אומר את זה - - -

רועי פולקמן: אדוני היושב ראש, אני הגשתי הצעת חוק כזאת בנושא ביטוח אבטלה למשכנתא.

רועי פולקמן: רק הבנקים צריכים לתמוך בזה כי ביקשנו לעשות את זה לא דרך הביטוח אלא דרך גרייס.

רועי פולקמן: אדם שהוא מובטל יבקש את תמיכת - - -

משה גפני: רועי, אני מציע שתיפגשו אחרי הישיבה.

רועי פולקמן: סליחה, אבל כרגע הם חסמו את זה.

משה גפני: אומר רועי פולקמן שתתמכו בחוק שלו.

<משה פרל: אני רוצה להסביר גם ליושב ראש הוועדה ולא רק לחברי הכנסת.

<משה פרל: לקוח שבא לבנק ולוקח הלוואה, אבל יש לו ביטוח אבטלה, הדירוג שלו עולה והסיכון שלו יורד ולכן הוא יכול לקבל הצעות טובות יותר.

<משה פרל: זה בהחלט מתכנס למטרות של הוועדה, אולי כדאי שתשקלו את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רועי, אני רוצה להזכיר לך.

משה גפני: אתה יכול להגיש הצעת חוק בלי לקבל הסכמה של הבנקים.

רועי פולקמן: אתה יודע איך זה עובד?

רועי פולקמן: זה נחסם - - -

משה גפני: אין לכם בעיה.

משה גפני: אתם יכולים לפנות לאיילת שקד, היא עומדת בראש הוועדה.

משה גפני: אתה יכול לפנות אליה.

משה גפני: אם יש בעיות, אתה יכול לפנות לבנט.

רועי פולקמן: יש בינתיים וטו.

משה גפני: באסל גטאס ואחריו מישהו מיועצי המשכנתאות.

באסל גטאס: אני נוטה להסכים לחלוקה של שוק הדיור או המשכנתאות, בין זוגות צעירים לבין כל השאר.

באסל גטאס: אני רוצה להזכיר לכולם שפעם במדינה הזאת היה מה שנקרא משכנתאות של הממשלה, של כסף ממשלתי.

באסל גטאס: לצערי הרב, הדבר הראשון שעשיתי אחרי שהגעתי לכנסת הוא לפנות למרכז המידע והמחקר של הכנסת ולבדוק מה קורה בעניין הזה.

באסל גטאס: התברר לי שבעצם אין יותר שימוש בכסף הממשלתי כי הריביות בשוק היו יותר נמוכות.

באסל גטאס: זאת החלטת ממשלה.

באסל גטאס: אם רוצים יכולים להתחרות בשוק של הבנקים על-ידי העמדת הלוואות בריבית קבועה וזולה לפחות לזוגות הצעירים.

באסל גטאס: גם שכחנו שפעם, ואני אומר את זה גם לרועי פולקמן – פעם היו מענקי מקום, הלוואות מקום.

באסל גטאס: כלומר, יש אפשרות לקדם את העניין של הלוואות בריבית מוזלת ולשלוט בשוק הזה למען הזוגות הצעירים ולמי שקונה דירה בפעם הראשונה.

באסל גטאס: אז אתה יכול גם לדחוף אוכלוסייה לפריפריה ולמקומות מסוימים.

באסל גטאס: בשאר השוק יש תנאי שוק, ברור.

באסל גטאס: גם כאן המדינה יכולה להתערב כדי שההשקעה תהיה פחות כדאית.

באסל גטאס: אתה יודע שתמיד אני משווה את זה למה שקורה במגזר הערבי.

באסל גטאס: אנחנו בדקנו דרך מרכז המחקר והמידע של הכנסת ואני יודע גם מניסיוני האישי כמהנדס בניין, שהמושג משכנתאות לא קיים במגזר הערבי.

באסל גטאס: אתם יודעים למה?

באסל גטאס: כי הבנקים מבקשים בטוחה שזה הדירה עצמה.

באסל גטאס: הדירה נמצאת על קרקע לא מוסדרת בטאבו.

באסל גטאס: עם הזמן הבנקים הקשיחו את התנאים.

באסל גטאס: פעם הסתפקו בהערת אזהרה ועכשיו עם השנים הם הקשיחו את זה.

באסל גטאס: יש לי נתון מדהים.

באסל גטאס: מקרן של 200 מיליארד שקלים משכנתאות, פחות מ-1% זה לווים ערבים.

זהבה גלאון: על איזו תקופה אתה מדבר?

באסל גטאס: במצטבר.

באסל גטאס: הבנקים הילוו 200 מיליארד שקלים במצטבר ופחות מ-1% לערבים.

באסל גטאס: מה זה אומר?

באסל גטאס: זה אומר שאין לנו שוק דיור.

באסל גטאס: אין שוק דיור במגזר הערבי.

באסל גטאס: כל משפחה בונה מההון העצמי שלה, מהחסכונות של ההורים, של הקרובים.

באסל גטאס: לווים אחד מהשני, הולכים לבנקים המסחריים, לוקחים 50,000 שקלים ועושים טיח.

מיקי לוי: אם בונים בית ואין אישור ואז מביאים לו הוראה של הריסה, אז הכול הולך לטמיון.

זהבה גלאון: הוא אומר שבונים בלי רישיון גם ככה.

באסל גטאס: עזוב, למה אתה קופץ?

באסל גטאס: אני מדבר על מי שבונה ברישיון.

באסל גטאס: אני בעצמי לא יכולתי לקבל משכנתא מהבנק, כי הקרקע היתה עדיין רשומה על המשפחה שהאבא המנוח קנה מהם.

באסל גטאס: אין הסדרי טאבו.

באסל גטאס: ניסינו בחוק ההסדרים האחרון להתגבר על זה כך שתהיה אפשרות לרשום בטאבו את העסקה האחרונה מבלי שיירשמו כל העסקאות שהיו לפני.

באסל גטאס: כלומר, מבלי שישולמו מיסים על כל העסקאות שהיו לפני, בכדי לקדם את העניין הזה.

באסל גטאס: לצערי, אני לא רואה איזה ביטוי לזה שבאמת שוק המשכנתאות נפתח למגזר.

באסל גטאס: אנחנו מדברים על 20% מהאוכלוסייה, אנחנו מדברים על 20% ויותר משוק הדיור.

באסל גטאס: אדוני היושב ראש וגברתי המפקחת על הבנקים ונגידת בנק ישראל.

באסל גטאס: אני אומר לכם שהיום חסרים אצלנו 100,000 דירות.

באסל גטאס: 100,000 דירות אפשר לבנות במגזר הערבי.

באסל גטאס: 100,000 דירות זה אומר 100 מיליארד שקלים.

באסל גטאס: זה יכול להיות אמצעי לגידול לכל המשק ולא רק לאוכלוסייה הערבית.

משה גפני: הם יבדקו את זה.

משה גפני: איילת נחמיאס בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אהיה קצרה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להעלות על השולחן משהו שדובר בו באופן כללי.

איילת נחמיאס ורבין: אדוני, אני רוצה להזכיר לך, כי אתה לא יכול לזכור בקצב שהדברים קורים פה, שהדיון המהיר הראשון שאני עשיתי בוועדת הכספים לפני שנה וחצי עסק בדיוק בסכנה שבעליית הריבית על המשכנתאות.

איילת נחמיאס ורבין: אז פנינו לעודדה פרץ.

משה גפני: למה את חושבת שאני לא זוכר?

איילת נחמיאס ורבין: כפי שאתה זוכר, הדיון המהיר הראשון שעשיתי בוועדה היה בנושא הזה יחד עם חבר הכנסת אלי כהן.

איילת נחמיאס ורבין: הנה אנחנו ניצבים כאן.

איילת נחמיאס ורבין: אני עוקבת אחר העלייה.

איילת נחמיאס ורבין: עודד פרץ בוודאי זוכרת שפנינו לבנקים ואמרנו שבסופו של דבר צריכה להיות איזו פטרנליסטיות בהקשר של איך אנחנו באים ללקוחות.

איילת נחמיאס ורבין: הלקוחות צריכים הרבה יותר דחיפה ועידוד מהבנקים כדי למחזר את המשכנתא שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: אבל אני רוצה היום לשים על השולחן את מה ששמעתי, מבלי להתייחס לחוק מיסוי דירה שלישית שעוד נעסוק בו מספיק.

איילת נחמיאס ורבין: כן צריך להגיד משהו והוא הפתרון האמיתי, ארוך הטווח, וזאת הכרה בריבית על המשכנתאות.

איילת נחמיאס ורבין: לא יעזור שום דבר, ישראל חייבת ללכת לכיוון הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מסובך אבל פשוט.

איילת נחמיאס ורבין: מדוע?

איילת נחמיאס ורבין: בגלל שבישראל אין דוח אישי.

איילת נחמיאס ורבין: אם אנחנו נלך לעולמות של דוח אישי, ולכאורה בישראל זה לא מסובך כי הרוב כאן שכירים.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר הרוב כאן שכירים ואז זה לא אמור להיות מסובך.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נוכל להכיר בהוצאות משמעותיות כמו הריבית על המשכנתא.

איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר, כשאתה בודק - - -

באסל גטאס: זה חוק אדיר, זה שינוי אדיר, אני בעד.

איילת נחמיאס ורבין: באסל, תקשיב רגע.

איילת נחמיאס ורבין: ממשרד האוצר, אני חושבת שהיושב ראש גפני כבר שמע את זה.

איילת נחמיאס ורבין: הם כבר זרקו את זה לחלל האוויר.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לא לפחד מהעניין הזה ולהתחיל להידרש לו.

איילת נחמיאס ורבין: אני בטוחה שבבנק ישראל, גם אם זה נעשה בשקט ומתחת לרדאר – לא מתעסקים עם זה בכלל?

קרנית פלוג: יש לנו עמדה בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת - - -

באסל גטאס: זה מגדיל את הביקוש.

קרנית פלוג: אנחנו מכירים את הנושא היטב.

איילת נחמיאס ורבין: בשורה התחתונה, חייבים להידרש לעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים שבנק ישראל נאלץ לעשות בשנים האחרונות, בגלל כניסת המשקיעים לשוק ובגלל שהם צריכים להגן גם על רוכשים יותר צעירים עם פחות יכולת כלכלית, זה לשנות את מבנה המשכנתאות.

איילת נחמיאס ורבין: ראיתי בזווית העין את ההתייחסות שלך לחלק הפריים שבמשכנתא, שזה תמיד החלק היותר טוב, היותר כדאי ולא יכולים לקחת יותר משליש אם אני זוכרת נכון.

איילת נחמיאס ורבין: בכל אופן, אנחנו חייבים להידרש לנושא המסובך הזה.

משה גפני: אגב, מעיין ממשרד האוצר, למה לא מתבצע החוק על המשכנתאות?

משה גפני: הנושא הזה של ההפחתה בריבית.

<מעיין נשר: אני מאגף תקציבים באוצר.

<מעיין נשר: אנחנו מקיימים את החוק ומאפשרים הלוואות לזכאים בריבית כפי שנקבעה בחוק.

<מעיין נשר: מהנתונים שקיבלתי לקראת הוועדה, אנחנו רואים שיש מספר מימושים גבוה יותר מאשר בשנה שעברה אבל לא בהרבה.

<קריאה: כי הבנקים מעלים ריביות בשאר המסלולים.

<מעיין נשר: יכולות להיות לזה הרבה סיבות שאנחנו באמת בודקים אותם.

משה גפני: תכף נדבר על העניין הזה.

משה גפני: יועצי המשכנתאות, בבקשה.

משה גפני: אחרי זה מישהו ידבר מישהו שייצג את חיילי צה"ל.

<קריאה: ונכי הביטוח הלאומי לא?

משה גפני: אנחנו לא הולכים לשום מקום, אני לא נוסע לחו"ל.

משה גפני: אתם תדברו אבל ידבר אחד מכל סקטור.

<אורן שלו: אני סגן יושב ראש התאחדות יועצי המשכנתאות.

<קריאה: אבל יש פה ארגון על שמונה שאמור לייצג.

מיקי לוי: אל תעשו את זה עכשיו.

<אורן שלו: בואו נתייחס לדברים לגופו של עניין.

<אורן שלו: אני אענה למנכ"ל איגוד הבנקים.

משה גפני: אם אפשר, לא לענות לאף אחד, תדבר איתנו.

משה גפני: אתה לא מנהל דיאלוג עם מר פרל.

משה גפני: אני מבקש שתאמר האם תמונת המצב משביעת רצון לטעמכם, כן או לא?

<אורן שלו: אתם מדברים על עליית ריביות.

<אורן שלו: צריך ללכת טיפה אחורה ולהבין שהתחרות בשוק של המשכנתאות ירדה באופן מאוד משמעותי.

<אורן שלו: אנחנו נמצאים בשטח ורואים את זה.

<אורן שלו: כשנכנס לקוח לבנק שאין לו שם חשבון עובר ושב, מקפיצים לו ב-1.5% את הריביות כדי שלא ייקח משכנתא שם.

<אורן שלו: חברים, התחרות ירדה באופן דרסטי.

<אורן שלו: יועצי המשכנתאות הם מחוללי התחרות.

<אורן שלו: אין על זה שאלה, כולם יודעים את זה וכולם מבינים את זה.

<אורן שלו: גם הבנקים מבינים את זה.

<אורן שלו: מעניין שדווקא בחצי השנה האחרונה הם נזכרו דווקא בנושא של יועצי המשכנתאות.

<אורן שלו: הרי קומץ של שרלטנים קיים, לצערנו, גם בתחומים אחרים, גם בתחום המשפטים וחלילה גם בפוליטיקה, אבל אף אחד לא מפסיק לעבוד עם ראשי ממשלה, חס וחלילה.

זהבה גלאון: על זה בוכה הנביא.

<אורן שלו: יש יועצי משכנתאות, השוק הזה לא מוסדר וזה בעייתי.

<אורן שלו: צריך להסדיר אותו.

<אורן שלו: כולם פה מסכימים על זה כולל גם איגוד הבנקים.

<אורן שלו: אבל אי-אפשר לבוא ולהגיד שהבנקים עושים את זה בגלל שהם רוצים בטובת הלקוח.

<אורן שלו: לא היה פה אחד שלא גיחך כשאמרו את זה, אז בואו נעשה סדר בדברים.

<אורן שלו: נאמרו פה הרבה דברים על העלייה של הריביות.

<אורן שלו: צריך להבין שהעלייה היא בעיקר במרווחים והיא לא עלייה בעלויות הגיוס.

<אורן שלו: אפשר לראות מנתוני בנק ישראל.

<אורן שלו: לבנק ישראל יש דוח חודשי שהוא מפרט בו את הריביות לדיור ואפשר לראות שם שמלפני שנה ועד היום המרווח במסלולים, למשל במשתנה צמודה, המרווח עלה מ-1.6% ל-3.28%, כאשר העוגן ירד מ-0.7% ל-0.1%.

<אורן שלו: אז ברור פה שיש סטייה אדירה בתחרות.

<אורן שלו: מלפני שנה ועד היום יש הבדל גדול.

<אורן שלו: אפשר גם לראות את השינוי.

<אורן שלו: אפשר לראות שהבנקים הגדולים הורידו קצת ובנקים אחרים העלו.

<אורן שלו: אני רק אגיד דבר אחד אחרון וחשוב.

<אורן שלו: אנחנו נמצאים במדינה חופשית.

<אורן שלו: בסופו של דבר, לקוח שרוצה להגיע עם איש מקצוע, נראה לא הגיוני ולא סביר שלא יגיע עם איש מקצוע.

<אורן שלו: אני לא רואה סיבה שהוא יבוא יחד איתו, כמו שנאמר פה, לפגישה הראשונה מכיוון שהבנק גם כך רואה את הלקוח כשהוא חותם.

<אורן שלו: דבר חמור נוסף שצריך להגיד, כשאנחנו מדברים עם הבנקים או מתקשרים למוקד של בנק כזה או בנק אחר – צר לי, אני לא מצליח להבין.

<אורן שלו: אפילו אם היועץ הוא שרלטן אני לא מצליח להבין איזה נ זק הוא יכול לעשות כשהוא מתקשר למוקד ומבקש דוח יתרות לסילוק ומורידים אותו מהקו.

משה גפני: יועץ יכול לעשות נזק אם הוא שרלטן.

<אורן שלו: אני מבקש לשמוע את דבריי עד הסוף.

<אורן שלו: כשהוא מתקשר למוקד ומבקש יתרות אין לו נזק לעשות.

משה גפני: שרלטן בכל מקום, גם בפוליטיקה הוא עושה נזק וגם בכל תחום אחר.

משה גפני: מר פרל, אני אומר לך.

משה גפני: אנחנו לא בסיכום ותכף נשמע את הנגידה ואת המפקחת.

משה גפני: אי-אפשר היה להעביר חוק על שכר הבכירים, ניסו ולא הצליחו כי זה שוק חופשי.

משה גפני: עד שהבנקים, בעיקר הבנקים אבל לא רק, המוסדות הפיננסים, לא היו להם שום בלמים והם עשו מה שהם רוצים.

משה גפני: ואז פעם ראשונה שעבר פה חוק שכל חברי הוועדה עמדו על רגליהם ומחאו כפיים.

משה גפני: המשמעות של העניין, שהבנקים לא ריסנו את עצמם ושיניתם פה את התהליך.

משה גפני: כל חברי הוועדה שדיברו בנושא הזה אמרו שלא יכול להיות שלא יהיה יועץ משכנתאות.

משה גפני: אתם צריכים להיות שותפים לתהליך הזה.

משה גפני: אני גם מבין את השפה הזאת, אנחנו בעד, וכל הזמן אנחנו מקבלים תלונות מאנשים רציניים ולא משרלטנים.

משה גפני: נניח לעניין הזה.

משה גפני: קארין אלהרר ואחרי זה נציג של נכי צה"ל.

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש, תודה על הדיון החשוב.

קארין אלהרר: אני רוצה להאיר נקודה, שאולי היא לא במרכז הדיון אבל אני חושבת שהיא מאוד חשובה וזה הנושא של משכנתאות לאנשים עם מוגבלויות.

קארין אלהרר: ידברו על-כך גם נציגי הארגונים בעצמם.

קארין אלהרר: היום יש הוראה של בנק ישראל שלא ניתן ליטול משכנתא אלא אם כן בעצם יש ביטוח חיים.

קארין אלהרר: חברות הביטוח מסרבות לבטח אנשים עם מוגבלויות, או כאלה שהיתה להם מוגבלות בעבר, דהיינו, אפילו חולי סרטן שנמצאים ברמיסיה.

קארין אלהרר: בעצם נמנעת מהם הזכות לרכוש קורת גג, הגם שמצבם הכלכלי מאפשר זאת.

קארין אלהרר: אני סבורה שמדובר בעוול גדול מאוד.

קארין אלהרר: הגשתי הצעת חוק ואני בקשר עם עודדה, עם מעיין וסגן שר האוצר.

קארין אלהרר: כולם על זה אבל שום דבר לא קרה עם זה.

קארין אלהרר: בעיניי הדבר מאוד מטריד, במיוחד בימים שבו אנחנו מדברים על מצב שבו רוצים לאפשר לזוגות הצעירים.

קארין אלהרר: הזוגות הצעירים, חברות וחברות יקרים, כוללים גם זוגות צעירים שיש להם מוגבלות.

קארין אלהרר: אני חושבת שהכלל הזה, שדרך אגב הוא לא חובה, אבל בנק ישראל והמפקחת על הבנקים לא רואים בעין יפה מקום שבו אין ביטוח חיים.

קארין אלהרר: זאת גזירה שהציבור של אנשים עם מוגבלויות לא יכול לעמוד בה.

קארין אלהרר: אני מבקשת, אני כבר בשלב התחנונים והדרישות, שתמצאו פתרון לדבר הזה.

קארין אלהרר: הדבר הזה בלתי אפשרי.

מיקי רוזנטל: לא הייתי בתחילת הדיון ואני מתנצל.

מיקי רוזנטל: בתקציב הקודם ראינו שהמשכנתאות שהמדינה נותנת גבוהות יותר מהמשכנתאות שהבנקים נותנים.

משה גפני: דיברנו על זה.

קרנית פלוג: הם כבר לא אבל ההיקפים הם מזעריים.

משה גפני: תכף נדבר על זה.

<דניאל בן אבו: אני משנה ליו"ר ארגון נכי צה"ל.

<דניאל בן אבו: הדיון התחיל מזה שהופנה אליך מכתב מטעם ארגון נכי צה"ל שבעצם נכים אינם יכולים לקחת משכנתא כי מתנים את זה בביטוח חיים.

<דניאל בן אבו: זה נבלע בתוך שוק הדיור.

<דניאל בן אבו: עשו מצגת אדירה אבל לדעתי יש עוד הרבה פרמטרים מדוע הדיור נמצא במקום שבו הוא נמצא.

<דניאל בן אבו: יש הרבה דירות שנמצאות בהחזקה של תיירים מחוץ לארץ ועוד הרבה אחרים.

<דניאל בן אבו: אני לא יודע איזה סיכון יש.

<דניאל בן אבו: כולנו כהורים מפקידים את הילדים בצבא ואחרי זה, כשהם חוזרים והם נפגעים, אומרים להם: אתם לא יכולים לקבל משכנתא כי אתם בסיכון ולא יכולים לקבל ביטוח חיים.

<דניאל בן אבו: יש מקרים שביטוח החיים מקביל לתשלום המשכנתא שזה מדהים.

הקודם ואמרת: נתת הצעה, תמשיכו בקו הזה.

משה גפני: נציגי הנכים.

<נעמי מורביה: אני יושבת ראש מטה מאבק הנכים ונציגת פורום ארגוני הנכים למשא ומתן עם ממשלת ישראל.

<נעמי מורביה: אנחנו נתקלים בבעיה קשה מאוד לא רק בנושא של ביטוחי החיים אלא בכלל.

<נעמי מורביה: לעיתים, המחלה דופקת לנו בדלת באמצע החיים ואז כל הנושא של ביטוח החיים, חברות הביטוח לוקחות את זה לאן שהם רוצות.

<נעמי מורביה: אנשים נזרקים מהבתים ובכל מקרה מוצאים עצמם משלמים שכירות שלא היתה נמוכה יותר ממה שהם היו משלמים בתור משכנתא אם היו ממשיכים לגור בבית.

<נעמי מורביה: מעבר לזה, יש לנו בעיה קשה מאוד עם הנושא של רכישת דירות, כפי שחברת הכנסת קארין אלהרר הגדירה את זה ואמרה את זה כל-כך יפה.

<נעמי מורביה: הדבר פוגע גם מבחינת ההשתלבות בקהילה.

<נעמי מורביה: המטרה והמגמה היא לשלב את האדם עם המוגבלות בקהילה.

<נעמי מורביה: ברגע שאדם לא יוכל לרכוש דירה הוא לעולם לא ישתלב בקהילה.

<נעמי מורביה: אנשים כמונו לא יכולים לשכור דירות בשוק הפרטי.

<נעמי מורביה: אף אחד לא ישכיר לי דירה כשאני צריכה לפרק לו חצי מהקירות, להנמיך את המטבח, להנמיך את המשקופים, להקטין את הכניסות, להרחיב את ההוא.

משה גפני: נעמי, אנחנו לא הולכים לפתור עכשיו את כל הבעיות.

משה גפני: אנחנו עוסקים רק במשכנתאות.

<נעמי מורביה: אנחנו מאוד מבקשים לקחת את הקשיים של הנכים ולהתייחס למה שחברת הכנסת איילת נחמיאס-ורבין אמרה וזה הדבר הנכון, להתייחס לאנשים עם מוגבלות כאל רוכשים פעם ראשונה ולתת להם את זה בתנאים שונים לחלוטין.

משה גפני: הראל שרעבי, מה אתה עונה לאנשים?

משה גפני: סגן מנהלת הרשות לשוק ההון והביטוח.

<הראל שרעבי: צהריים טובים.

<הראל שרעבי: אני רק רוצה לדייק.

<הראל שרעבי: אין הוראה של בנק ישראל שמחייבת ביטוח חיים.

<הראל שרעבי: ההוראה של הנוהל הבנקאי התקין לא מחייבת את הבנקים לדרוש ביטוח חיים אלא מרשה להם לנקוט כך.

<הראל שרעבי: ואני מניח שמי שאמון על הדברים יכול לחדד את הדברים יותר טוב.

<הראל שרעבי: לבנקים אין חובה.

<הראל שרעבי: הם עושים את זה, כמובן, משיקולים עסקיים הדורשים שיהיה ביטוח חיים.

<הראל שרעבי: לקראת הדיון ביקשתי לראות בכמה מקרים באמת חברות הביטוח לא נותנת ביטוחי חיים לאנשים שמצבם הבריאותי לא תקין, או לא בריא.

<קריאה: או היה בלתי תקין.

<הראל שרעבי: או היה.

<הראל שרעבי: אף אחד מאיתנו לא רופא אז אני לא יכול להתייחס לסיטואציה הרפואית.

<הראל שרעבי: אנחנו רואים בנתונים שחברות הביטוח הולכות לעיתים עד הקצה בלבטח אנשים.

<הראל שרעבי: זאת אומרת, גם אנשים שמצבם הרפואי לא בממוצע אלא הרבה מעבר לכך מבחינת מחלות, חברות הביטוח מבטחות אותם.

<הראל שרעבי: כמובן הן דורשות תוספות רפואיות.

מיקי רוזנטל: מאות אחוזים.

<הראל שרעבי: חברת הביטוח לא תבטח מישהו שהסיכון שלו גבוה במחירים של אנשים רגילים.

<הראל שרעבי: אין לי שום כוונות לגונן פה על הרווחים של חברת הביטוח אבל זאת חברה עסקית והיא למעשה מוכרת וקונה סיכונים.

<הראל שרעבי: כנראה שהסיטואציה שבה מסרבים לבטח אדם זה כנראה סיטואציה שבה הסיכון הרפואי שלו הוא כזה שהמחיר כבר כל-כך גבוה ושזה לא משתלם לו.

<הראל שרעבי: צריך לזכור שחברת הביטוח זה הביזנס שלה, היא רוצה למכור ביטוח.

משה גפני: מה אתה מציע?

<הראל שרעבי: ציינה חברת הכנסת אלהרר.

<הראל שרעבי: היה דיון בראשות סגן שר האוצר שהשתתפו בו כל הגורמים הרלוונטיים.

<הראל שרעבי: אנחנו מנסים לחשוב על פתרונות.

<הראל שרעבי: בסופו של דבר - - -

קארין אלהרר: לאיזה פתרונות הגעתם עד עכשיו?

קארין אלהרר: זה פשוט מעליב.

<הראל שרעבי: נמקד איפה היכן הבעיה נמצאת.

<הראל שרעבי: על הבנק אין שום חובה לדרוש ביטוח חיים.

<הראל שרעבי: בעולם הגידורים והסיכונים - - -

קארין אלהרר: אתה מבין, אדוני היושב ראש?

קארין אלהרר: הם מפילים את זה - - -

משה גפני: קארין אין לי זמן.

משה גפני: מה אתה מסכם?

<הראל שרעבי: בסופו של דבר, לבנק יש שורה של הגנות שמגנות אליו מפני חוסר היכולת לפרוע את המשכנתא.

<הראל שרעבי: זה מתחיל במשכון, זה יכול להיות בלווה נוסף ובכל מיני כלים אחרים.

<הראל שרעבי: אין שום חובה לדרוש דווקא ביטוח חיים מאדם שלא יכול להשיג ביטוח חיים.

משה גפני: אני ציפיתי שאחרי שעשיתם שיעורי בית ודיברתם על העניין הזה – אמרתם שיש דיון במשרד האוצר עם סגן שר האוצר ואחרים, שתבואו ותגידו שאין חובה לבנקים לבקש את הביטוח ומכיוון שהם דורשים את זה ובלי זה הם לא נותנים, שהמדינה תהיה מגן על העניין הזה.

משה גפני: למשל, נכי צה"ל וגם נכים רגילים, למה המדינה לא יכולה לבוא ולהגיד - - -

חדוה בר: בדיוק, זה הפתרון.

חדוה בר: המדינה צריכה לסייע.

משה גפני: הראל, אתם לא נהייתם רשות כדי להגיד קארין אלהרר, או להגיד מישהו אחר.

משה גפני: נהייתם רשות כדי להיות בעלי הבית.

משה גפני: המדינה צריכה לתת להם הגנה.

משה גפני: עם הבנקים קשה לדבר מפני שזה פרטי.

משה גפני: מאיר הרשקוביץ, אני מבקש שתייצג את הקשיים שיש בציבור החרדי.

<מאיר הרשקוביץ: אני מנהל שיווק בחברת בנייה וגם מנהל קבוצות רכישה.

<מאיר הרשקוביץ: לפני שאציע הצעות, חשוב לדעת שזוג צעיר, במיוחד בציבור החרדי, אין מישהו שלא גר באיזה מקום ולא גרים אצל ההורים.

<מאיר הרשקוביץ: אז משלמים שכירות גבוה של לפחות 3,000 שקלים בחודש.

<מאיר הרשקוביץ: כמובן, כשהולכים לשכור דירה אף אחד לא בודק אם יכולים או לא יכולים.

<מאיר הרשקוביץ: שוכרים ומשלמים ועומדים בדברים האלה.

<מאיר הרשקוביץ: חשוב שנעודד רכישת דירה על כל המשמעויות שיש בזה.

<מאיר הרשקוביץ: כמובן שלא על חשבון דברים אחרים, אבל צריך לעודד רכישת דירה.

<מאיר הרשקוביץ: אני רוצה להציע מספר הצעות שיכולות לעזור בעניין הזה.

<מאיר הרשקוביץ: דובר פה על פיצול ריביות בין משקיעים לזכאים ואני חושב שצריך לקחת את זה בחשבון בצורה מאוד רצינית.

<מאיר הרשקוביץ: דבר שני, הסתכלות שונה על הציבור החרדי מבחינת ההוצאה לנפש.

<מאיר הרשקוביץ: הציבור החרדי מסתפק במועט.

<מאיר הרשקוביץ: יש עזרה גדולה מאוד מההורים ולא מתייחסים לזה בצורה הזה.

<מאיר הרשקוביץ: שיווקנו לציבור החרדי הרבה יחידות דיור, אני יכול להגיד על יד אחת או פחות מזה, להגיד על מישהו שלא עמד.

<מאיר הרשקוביץ: ישבתי הרבה פעמים עם הבנקים וכולם אומרים את זה בצורה רצינית, שהציבור החרדי עומד בצורה רצינית בנושא של ההתחייבויות.

<מאיר הרשקוביץ: אני חושב שצריך לקחת את זה יותר ברצינות ולא בהסתכלות רגילה לגבי ההוצאה לנפש.

משה גפני: את הדף שאצלי אתה הכנת?

<מאיר הרשקוביץ: לא.

זהבה גלאון: אמרת שכירות 3,000 שקלים.

זהבה גלאון: איפה משלמים סכומים כאלה?

<מאיר הרשקוביץ: אמרתי מינימום 3,000 שקלים.

<מאיר הרשקוביץ: אני מציע לנסוע להרבה מאוד מקומות בירושלים ולראות שאנשים גרים במרתפים ומשלמים עליהם 3,000 שקלים, מחסנים בלי אוורור.

בצלאל סמוטריץ': בקדומים תקבלו בפחות מ-2,000 בית צמוד קרקע בשכירות.

<מאיר הרשקוביץ: לווה נוסף, אבא שחותם לבן שלו, אם המשכנתא היא 2,000 שקלים והאבא משלם מתוך זה 500 שקלים, הבנק מתייחס ל-2,000 שקלים.

<מאיר הרשקוביץ: זאת אומרת, הבנק מתייחסת ל-2,000 שקלים שהזוג הזה משלם.

<מאיר הרשקוביץ: אני חושב שזה לא נכון וצריך לתקן את זה.

<מאיר הרשקוביץ: עוד דבר.

<מאיר הרשקוביץ: על מלווה נוסף מורידים מייד 50% מההכנסה.

<מאיר הרשקוביץ: זאת תקנה חדשה שנכנסה לפני שנתיים.

<מאיר הרשקוביץ: אני חושב שגם את זה צריכים לתקן.

<מאיר הרשקוביץ: אין סיבה להוריד 50% אוטומטית.

<מאיר הרשקוביץ: נקודה נוספת.

<מאיר הרשקוביץ: מאשרים לווים נוספים רק בדרגה ראשונה.

<מאיר הרשקוביץ: בתקופה האחרונה יש בנקים שגם לווים נוספים בדרגה ראשונה לא מוכנים לקבל, למשל אחים.

<מאיר הרשקוביץ: אני חושב שצריך לאפשר לווים נוספים גם לא מדרגה ראשונה.

<מאיר הרשקוביץ: אני זוכר שאני חתמתי לבני דודים שלי ולחברים טובים שלי.

משה גפני: אני פניתי ובנק ישראל הסכים להביא גם סבא שיוכל.

משה גפני: היתה היענות בבנק ישראל.

<מאיר הרשקוביץ: יש להרחיב את הנושא של לווים נוספים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: דוקטור קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב ראש, אני מקווה שבהמשך נציג יותר בהרחבה.

שלמה קרעי: נעשה את זה קצר.

שלמה קרעי: ראינו מספר שקפים וכל מיני גרפים ותרשימים שהציג המפקחת על הבנקים ונגידת בנק ישראל שאני מכבד, אבל אני חושב שיש כאן נקודה אחת שהיא הצד השני של המטבע, מעבר להיצע של הדירות.

שלמה קרעי: זה לא נושא הדיון אלא הריביות על המשכנתאות.

שלמה קרעי: מניתוח שערכנו והתפרסם כמה פעמים ויש מצגת שחולקה לחלקכם, עולה שבנק ישראל הוא זה שבעצם גורם באופן ישיר לייקור הריבית על המשכנתא במאות אחוזים.

שלמה קרעי: אני אתן דוגמא להמחשה: לקוח בשנת 2011, מאז מגבלת שליש הפריים, שהיא המגבלה הראשית שעליה אני אדבר, מאז יוני 2011, שילם ב-4.5 השנים האחרונות, על משכנתא של 1,000,000 שקלים הוא שילם תשלומים חודשיים במצטבר של 350,000 שקלים, מתוכם 200,000 שקלים ריבית.

שלמה קרעי: 350,000 שמתוכם 200,000 ריבית.

שלמה קרעי: לעומת זאת, לקוח ללא מגבלת שליש הפריים, כמו לקוחות שלקחו לפני המגבלה את רוב המשכנתא בפריים, שילם 270,000 שקלים במקום 350,000 על אותה הלוואה.

שלמה קרעי: מתוך ה-270,000 רק 70,000 שקלים היו ריבית.

שלמה קרעי: הפרש של 135,000 שקלים ריבית בתוך 4.5 שנים.

שלמה קרעי: זה מגיע למאות אלפי שקלים במצטבר.

שלמה קרעי: זאת דוגמא אחת להמחשה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להעביר לחברי הכנסת?

שלמה קרעי: בוודאי.

שלמה קרעי: אני חושב שחילקו לחלקכם.

שלמה קרעי: יש מצגת שהכנתי אבל כנראה מקוצר הזמן - - -

אורלי לוי אבקסיס: זאת כזאת פרה חולבת שלעולם הם לא יתנו משכנתא 90% בערבות מדינה.

אורלי לוי אבקסיס: את הרווחים האלו מי יעשה בשבילם?

אורלי לוי אבקסיס: אחלה אווזה מצאתם לכם.

שלמה קרעי: בנק ישראל התכוון לטוב כנראה אבל הוא לא חשב מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: גם להם יש את הנתונים, שיעשו עם זה משהו.

שלמה קרעי: בנק ישראל מטרתו היתה להגביל את כוח הקנייה של הרוכשים כדי לצנן את שוק הדיור.

שלמה קרעי: דבר שני, למנוע סיכון ללווים במקרה של עליית ריבית.

שלמה קרעי: אלה שתי הטענות המרכזיות.

<קריאה: אבל הריבית לא עולה.

משה גפני: אני מבקש לסיים.

שלמה קרעי: אנחנו טוענים שבנק ישראל במקום לתת ללווים ולציבור לשלם מיליארד שקלים – בניתוח שעשינו זה מגיע ל-5 מיליארד שקלים בשנה שאנחנו משלמים לבעלי ההון בבנקים ריבית נוספת, בגלל התקנה הזאת.

שלמה קרעי: 5 מיליארד שקל בשנה, רק ללווים בחמש השנים האחרונות.

שלמה קרעי: יש אפשרות לייצר מבחן לחץ שמגביל את גובה ההלוואה אבל לא לתת ללווים לשלם עליה.

שלמה קרעי: במקום לתת ללווה 800,000 שקלים ולהגיד לו: תשלם ריבית של 5%, תגידו לו תיקח רק 80,000 ולא 1,000,000 ונחשב את יכולת ההחזר שלך לפי ריבית עתידי.

שלמה קרעי: אגב, הם כותבים את זה בדוחות הכספיים.

שלמה קרעי: הם עושים את זה גם על השליש פריים שלהם.

שלמה קרעי: זאת הצעה אחת.

<קריאה: מתי נכנסה ההוראה של הפריים?

שלמה קרעי: היא נכנסה במאי 2011.

שלמה קרעי: אגב, בנק ישראל גם לא הגן על הלקוחות.

שלמה קרעי: רוב המסלולים לא מוגנים כמעט.

שלמה קרעי: למשל, משתנה כל חמש שנים, הממוצע שלה בשנת 2011, באוקטובר בדיוק לפני חמש שנים, היה 3.27.

שלמה קרעי: היום, כשזה משתנה אז זה 3.55.

שלמה קרעי: זאת אומרת, נדפקנו פעמיים.

שלמה קרעי: גם לא נהנינו מריבית השוק האפסית שהיתה כל חמש השנים האלה וגם ברגע השינוי, הריבית קופצת בעוד כמה אחוזים.

שלמה קרעי: יכול להיות שעוד חמש שנים זה יקפוץ עוד יותר.

שלמה קרעי: הצגתי כאן איזו טבלה.

שלמה קרעי: בנק ישראל בעצם כן הגביל את הביקוש לדיור אבל גם מבחן הלחץ הזה מגביל את הביקוש לדיור באותה מידה.

שלמה קרעי: אבל בנק ישראל, במגבלה הזאת, נותן מיליארדים בשנה לבעלי ההון בבנקים.

שלמה קרעי: לעומת מבחן לחץ כזה ועוד הצעות שיש לי כאן, שמשאירים לציבור אפשרות להרים את הראש מעל המים.

שלמה קרעי: נקודה האחרונה זה גבולות הסמכות של בנק ישראל.

שלמה קרעי: בדיוק הבוקר יצאה כתבה בכלכלית, האם לבנק ישראל יש בכלל סמכות לעשות את זה.

שלמה קרעי: במפתיע, לפני שנה, בנק ישראל ניסה להגביל את שכר הבכירים בבנקים לחצי מיליון שקלים והוא הסתמך על אותו סעיף סל, סעיף 5ג(1) לפקודה.

שלמה קרעי: עורכי הדין של מנהלי הבנקים דחו את ההצעה.

שלמה קרעי: הם אמרו שבנק ישראל חורג.

שלמה קרעי: "המפקח מתיימר להרחיב את סמכותו בעניינים אשר אינם בסמכותו".

שלמה קרעי: לעומת זאת, עם אותו סעיף, בנק ישראל כאן גוזר עלינו גזירה.

שלמה קרעי: שילמנו 15 מיליארד שקלים בשנים האחרונות לבעלי ההון.

אורלי לוי אבקסיס: רק שאין את הבנקים שיטענו כנגדם עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה נשאר רפה, שקט ורדוד.

שלמה קרעי: לא רק זה.

שלמה קרעי: בשיחה עם מנהלי בנקים, הם רוצים את מגבלת שליש הפריים גם להלוואות האחרות, הם לא מסתפקים בזה למשכנתאות.

משה גפני: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: מי מגן על הלווים?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מעלה להם את הריבית, עוד 5 מיליארד בחמש שנים.

משה גפני: אני רוצה להגיד את התהליך.

משה גפני: אנחנו יושבים פה שעתיים ומחכים לתשובות מנגידת הבנק ומהמפקחת על הבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: קשה לי להישאר אדישה לזה.

משה גפני: גברת מיכל הלפרין הממונה על ההגבלים.

<מיכל הלפרין: תודה רבה.

<מיכל הלפרין: אני רוצה להשיב לטענות שנטענו בקשר לרמת התחרות בין הבנקים, שזה אספקט אחד מהדיון הכולל על מחירי המשכנתאות.

<מיכל הלפרין: אנחנו קיבלנו באוגוסט השנה פנייה מחבר הכנסת פולקמן בעניין הזה, שהביע דאגה מזה שהחל מיוני 2015 כל הבנקים למשכנתאות התחילו להעלות במקביל את הריביות שלהם באופן שנראה התנהגות מקבילה ומשותפת.

<מיכל הלפרין: אנחנו התבקשנו על ידו להתחיל ולבדוק את הנקודה הזאת.

<מיכל הלפרין: באמת התחלנו לבדוק את הנקודה הזאת.

<מיכל הלפרין: סמוך מאוד אחרי שקיבלנו את הפנייה נוצר קשר בינינו לבין בנק ישראל ונוצר דיאלוג בקשר לצעדים שהם נקטו בשוק הזה.

<מיכל הלפרין: ישבנו איתם, קיבלנו מהם הסברים.

<מיכל הלפרין: התמונה שהצטיירה, ואני חושבת שגם הוצגה בצורה רחבה בפני הוועדה, זה שהעלייה בריביות קשורה קשר ישיר וברור להתערבות הרגולטורית של בנק ישראל, של הפיקוח על הבנקים, שניסה להקטין את החשיפה של הבנקים לסיכונים של המשכנתאות.

<מיכל הלפרין: כתוצאה מזה הוא הטיל כל מיני הוראות, שהמשמעות הברורה והישירה שלהם זה העלאת מחירי המשכנתאות.

<מיכל הלפרין: אני חושבת שזה משהו שברור מהדיון היום ולא מוכחש גם על-ידי בנק ישראל והפיקוח על הבנקים.

<מיכל הלפרין: בסופו של דבר צריך להיות ברור שהסיבה העיקרית לעליית המשכנתאות זה באמת הטיפול הרגולטורי מצד בנק ישראל ומצד הפיקוח על הבנקים.

<מיכל הלפרין: אנחנו לא הסתפקנו בדברים האלה וביקשנו לבדוק את הנתונים של הבנקים כי רצינו לוודא שבאמת בצד הרגולציה הזאת לא רוכבים עליה כדי לייצר איזו התנהגות מקבילה.

<מיכל הלפרין: לכן גם ביקשנו נתונים מאוד מפורטים מבנק ישראל על ההתנהלות של כל בנק ובנק בנפרד.

<מיכל הלפרין: ביום חמישי בערב קיבלנו את הנתונים האלה והם נמצאים בבדיקה אצלנו.

<מיכל הלפרין: אנחנו כן ניכנס לעובי הקורה ונבדוק את הנקודה הזאת.

משה גפני: מה אתם בודקים?

<מיכל הלפרין: אנחנו בודקים האם באמת העלייה במחירי המשכנתאות היא תגובה לרגולציה שהוטלה על-ידי הפיקוח על הבנקים ועל-ידי בנק ישראל, או שבעצם יש כאן איזו תופעה שבנוסף לזה, הבנקים למשכנתאות ניצלו את התמונה כדי לייצר ביניהם איזו התנהלות שהיא התנהלות של קבוצה מתואמת.

משה גפני: כמה זמן זה ייקח?

<מיכל הלפרין: אנחנו קיבלנו את הנתונים רק ביום חמישי.

<מיכל הלפרין: אנחנו צריכים לבדוק אותם ולנתח אותם.

<מיכל הלפרין: קשה לי להעריך כמה זמן תיקח הבדיקה.

<מיכל הלפרין: אני מעריכה שזה יהיה מספר שבועות.

<מיכל הלפרין: אבל, אני רוצה לומר, רק כדי שכולנו נהיה עם ציפיות על הקרקע.

<מיכל הלפרין: בעולם שבו ההתערבות של הפיקוח על הבנקים היא כל-כך משמעותית וכל-כך ברורה, יהיה מאוד קשה לנטרל מה נעשה בעקבות הפיקוח על הבנקים ומה נעשה במנותק מהפיקוח על הבנקים.

<מיכל הלפרין: זאת בדיקה כלכלית שהיא נוקשת, שהיא מאוד בעייתית.

אורלי לוי אבקסיס: במידה ותגלו שהם ניצלו את המומנט הזה, איזה כלים יש לכם להעניש אותם?

<מיכל הלפרין: אני רק רוצה לעשות סדר.

אורלי לוי אבקסיס: שיתחייבו פה מה עושים עם זה ברגע שיודעים.

מיקי רוזנטל: כשמצאו שהבנקים תיאמו, גם לא עשו להם כלום.

<מיכל הלפרין: תלוי מה אנחנו נמצא.

<מיכל הלפרין: אנחנו נפעל בהתאם למה שאנחנו נמצא.

<מיכל הלפרין: אם חס וחלילה אנחנו נמצא, תיאום מפורש, זה כמובן יטופל בצעדי אכיפה מאוד משמעותיים.

<מיכל הלפרין: לא בהכרח זאת התופעה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש צד אחר למשוואה.

אורלי לוי אבקסיס: במקרה ותגלו שזה לא היה מתואם וזה הכול בעצם תוצאה של אותם חסמים ששמו בנק ישראל בפני הלווים, צריך לטפל בזה.

אורלי לוי אבקסיס: מה תמליצו אז?

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, מה שקורה היום, 5 מיליארד שקלים תוספת משלמים הלווים, אלה שזאת להם דירה ראשונה.

משה גפני: אם אין תיאום זה לא התפקיד שלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה גם התפקיד שלה כי בסופו של דבר היא אומרת שההוראות הביאו לכך שהיה עיוות בשוק.

משה גפני: אורלי, היא לא המפקחת על הבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: האמירה הזאת בעצם צובעת את כל ההשתוללות הזאת של הריביות.

אורלי לוי אבקסיס: את ה-5 מיליארד שלוקחים מהאזרחים.

אורלי לוי אבקסיס: היא צובעת מי האשם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו נצטרך לדעת אם הם אשמים מה עושים איתם?

אורלי לוי אבקסיס: איך מתקנים את העיוות?

משה גפני: אני מבקש שבסיום הבדיקה תדווחי לנו כדי שנדע איפה עומד העניין.

משה גפני: אם זה הפיקוח על הבנקים, אז זה הפיקוח על הבנקים.

זהבה גלאון: אדוני, אני לא מבינה מה ההפתעה.

זהבה גלאון: המפקחת אמרה במפורש שהם עשו שורה של צעדים שייקרו את המשכנתאות.

זהבה גלאון: זה נתון.

זהבה גלאון: עכשיו השאלה, האם הממונה על הבנקים - - -

משה גפני: השאלה האם יש תיאום בין הבנקים?

זהבה גלאון: לא.

זהבה גלאון: השאלה האם אפשר לנטרל?

זהבה גלאון: זאת השאלה שחבר הכנסת מיקי לוי העלה.

זהבה גלאון: האם אפשר לנטרל את העובדה שמצד אחד יש את הצעדים האלה, לעובדה שהיה פה איזה ניצול של פרצה?

זהבה גלאון: אין לי מושג איך בודקים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אתן דוגמא.

אורלי לוי אבקסיס: למשל יש עכשיו מס על דירה מנצל את זה בעל הדירה ומעלה את שכר הדירה בעוד 500.

משה גפני: סליחה שאני קופץ מנושא לנושא, אנחנו בפני סיום.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה הסיבה - - -

אורלי לוי אבקסיס: עוד הולכים לתת לבנקים מתנה את הבורסה.

אורלי לוי אבקסיס: על זה מדברים.

מכלוף מיקי זוהר: לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: כן נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני בדקתי מהיועץ המשפטי שיבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: זה קשור, הבנקים מקבלים טובות מהאוצר ואנחנו רוצים לדעת למה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לוקחים את הבורסה מהבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: לא מיקי, אתה טועה, תלמד את החומר.

מכלוף מיקי זוהר: אני עשיתי את החוק, לא את.

אורלי לוי אבקסיס: מיקי, זה שהקראת לא אומר שהבנת.

מכלוף מיקי זוהר: את לא מבינה בעצמך.

אורלי לוי אבקסיס: באמת?

אורלי לוי אבקסיס: אז בוא נחכה לאיל ינון שיקבע למי הבורסה קיימת.

מכלוף מיקי זוהר: יצא לך לא מעט פעמים לא להבין, להגיד פה דברים בוועדה שלא הבנת, זה בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: גם הפעם לא הבנת.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב מיקי, איל ינון יקבע בפעם המי יודע כמה מי הבעלים של הבורסה.

אורלי לוי אבקסיס: חברי הבורסה הם לא הבעלים.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר אמור להשתמש במה שנשאר.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר, קרי הממשלה, קרי הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו לוקחים 70% מהבעלות ומשאירים 30%.

משה גפני: משרד האוצר, אנחנו מבקשים לדעת מה הסיבה.

משה גפני: הרי הריבית על המשכנתאות על פי מה שעשינו בחוק ירד.

משה גפני: למה מעט נוטלים משכנתאות?

משה גפני: למה המספר לא גדל באופן דרסטי?

<מעיין נשר: הוא גדל אבל לא באופן דרסטי.

משה גפני: למה?

<מעיין נשר: אנחנו צריכים לראות את המימושים עד סוף השנה כדי להבין באמת מה המספר.

<מעיין נשר: ככל שעוברים החודשים והריבית בשוק גדלה, יש באמת תמריץ לבוא ולקחת את ההלוואות של המדינה.

<מעיין נשר: יש באמת זכאים רבים.

<מעיין נשר: זאת לא זכאות שהיא מצומצמת.

<מעיין נשר: אני מציעה שגם אנחנו נעשה את הבדיקה הזאת.

<מעיין נשר: אנחנו עובדים יחד עם החשב הכללי לבדוק מדוע המימושים לא גדלו באופן דרסטי ואנחנו נציג את זה בפני ועדת הכספים.

<מעיין נשר: יכול להיות שיש לזה קשר לריביות של ההלוואה המשלימה, אולי חוסר מידע, כל מיני סיבות.

מיקי רוזנטל: אם תייחצנו את זה כמו שאתם מייחצנים דברים אחרים אנשים יבואו לקחת.

משה גפני: זה נכון מה שאתה אומר, אבל יש טענה שהבנקים מעלים את הריבית בדברים אחרים.

<אורן שלו: אנחנו עוקבים אחרי זה יום יום, אני יכול להגיד לכם מה קורה בשטח.

אורלי לוי אבקסיס: אני תוך כדי לקיחת משכנתא.

אורלי לוי אבקסיס: מה שלקחתי באותו יום, אומרת לי הפקידה: בחודש הבא זה יעלה.

<אורן שלו: אני יכול להגיד לכם פר בנק.

משה גפני: אתה לא מדבר בלי רשות דיבור.

משה גפני: אמרתי לך, או פריימריז, או להיכנס למפלגה שראש המפלגה מחליט, או מועצת גדולי התורה.

משה גפני: האפשרות האחרונה היא הכי קשה.

<מעיין נשר: כל הדיון הזה הוא על עליית הריבית להלוואות לדיור והריבית להלוואות לדיור אכן עלתה.

<מעיין נשר: אנחנו לא מכירים הלוואה ספציפית שדווקא זכאי המדינה זוכים לתנאים פחות מועדפים בגלל שיש להם תנאים מועדפים - - -

<רות פרמינגר: אני מאיגוד נפגעי פעולות איבה.

<רות פרמינגר: אני רק רוצה להגיד שני משפטים.

<רות פרמינגר: החסם שאנחנו רואים לאנשים עם מוגבלויות הוא הנושא של הביטוח.

<רות פרמינגר: אני רוצה להזכיר שלפני 40 שנה נכה לא יכול היה לעשות ביטוח אלא רק בפול.

<רות פרמינגר: הורידו את זה, אנחנו יכולים.

<רות פרמינגר: לא כל הנכים הם אנשים שלא יכולים.

<רות פרמינגר: צריך להיות איזה מדד, איזה מבחן וצריכה להיות ערכאה של ערעור על ההחלטה של הבנקים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר משהו שאותי קומם.

אורלי לוי אבקסיס: יש עכשיו את התכנית של האוצר וזה קשור קשר ישיר למה שקורה פה עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: בעצם לתת ערבות לאותם משקיעים שיעדיפו, במקום להחזיק את הדירה, אלא לעשות את החיסכון עד 700,000 שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: ביררתי מול כמה משקיעים.

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים לי שהם נענשים פעמיים ובסופו של דבר המס רכישה, וזה לא אטרקטיבי.

אורלי לוי אבקסיס: מה גם, שמבטיח להם בעצם השוק, אם הם ממשיכים להחזיק בדירה, את הריביות.

אורלי לוי אבקסיס: אז לא עושים טובה לאף אחד.

אני שואלת: לזוגות הצעירים שולחים אותם, כולם יודעים את זה ויש נתונים על-כך גם בבנק ישראל, לקחת הלוואות פיקטיביות כאילו הן הון עצמי והן לא הון עצמי.

אני שואלת: אנחנו מדברים פה על הריביות של המשכנתא שהן מטורפות.

אני שואלת: תאר לך את ההון העצמי, כמה הם נאלצים לשלם כדי כביכול לעבור על מגבלת שליש הפריים?

משה גפני: אורלי, זה לא נושא הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: המגבלות שהעמידו בנק ישראל - - -

משה גפני: זה לא נושא הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: זאת מהות הדיון.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: את מעלה דבר נכון אבל זה לא נושא הדיון.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר הריביות האלה משולמות על ידי מי?

אורלי לוי אבקסיס: 5 מיליארד שקלים תוספת בשנה על-ידי זוגות שלהם זאת דירה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: למה זה?

אורלי לוי אבקסיס: איך זה?

אורלי לוי אבקסיס: אמרו שזאת בדיקה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להבין דבר אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אם יגלו שהבנקים ניצלו את זה, כמו לדוגמה שהיום אומרים מס על דירה שלישית ואנחנו כבר רואים את כל בעלי הבתים בהסכמי שכירות שלהם, מעלים אפילו מעבר למה שמגבלת המס תביא.

אורלי לוי אבקסיס: זה אולי מה שקורה בשוק.

אורלי לוי אבקסיס: אם התשובה תהיה שיש תיאום זה דבר אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אם אין תיאום והכול זאת תוצאה של אותה מדיניות של בנק ישראל, גם עם זה צריך לעשות משהו.

משה גפני: תודה רבה, הנגידה בבקשה.

<יורם מועלמי: אנחנו רשומים לדיון.

משה גפני: אני לא יכול לתת לכולם, אין אפשרות.

<יורם מועלמי: אבל אם אתה מזמין את הציבור לפה ואני יושב - - -

משה גפני: מה שמך?

<יורם מועלמי: אני יושב ראש האגודה לצמצום פערים חברתיים.

<יורם מועלמי: ביקשתי להצטרף לדיון.

משה גפני: לא כל מי שמוזמן מקבל רשות דיבור אבל אני אתן לך משפט.

<יורם מועלמי: אני חושב שלאור זה שהנגידה מחזיקה את הריבית על אפס והמשקיעים נמצאים בסל אחד יחד עם הזוגות הצעירים, צריכים לעשות קודם כל הפרדה בין הזוגות הצעירים למשקיעים.

<יורם מועלמי: זה דבר שהוא צריך להיות ברור.

<יורם מועלמי: צריכות להיות פה תקנות חירום שנוגעות לזה שמשקיעים לא יקבלו משכנתא בגובה של 50%.

<יורם מועלמי: מה זה כל הדיבורים האלה והסטטיסטיקות האלה, באמת?

משה גפני: נגידת בנק ישראל, בבקשה.

קרנית פלוג: לגבי הדברים של חברת הכנסת גלאון.

קרנית פלוג: היא התייחסה לצעדים של הפיקוח על הבנקים כדי להגן על הבנקים.

קרנית פלוג: אני רוצה להזכיר שההגנה היא קודם כל על הציבור.

קרנית פלוג: גם כשאנחנו מגבילים את המשכנתאות זה כדי להיות בטוחים שמי שנוטל הלוואה יהיה מסוגל להחזיר אותה.

קרנית פלוג: המגבלות נועדו גם לזה וגם הגנה על הבנקים.

קרנית פלוג: זה קודם כל הגנה על הציבור.

קרנית פלוג: אנחנו יודעים מה הנזק לציבור כשהבנקים לא יציבים.

קרנית פלוג: זה חידוד בעניין הזה.

קרנית פלוג: לגבי ההפרדה בין משקיעים ללא משקיעים.

קרנית פלוג: קודם כל, השיקולים שאנחנו מפעילים בצעדי הפיקוח נוגעים לתפקידים שלנו.

קרנית פלוג: התפקידים שלנו קשורים להגנה על יציבות התאגידים הבנקאיים, על הניהול התקין של התאגידים ושמירה על ההגינות ביחסים העסקיים שבין הלקוחות לבנקים.

קרנית פלוג: אלה השיקולים שאנחנו מפעילים.

קרנית פלוג: אותם הפעלנו גם כשהחלטנו על המגבלות על המשכנתאות, כולל העובדה – פה הלכנו הכי רחוק שניתן, בזה שאת המגבלה על loan to value שמנו על 50% למשקיעים ו-75% לרוכש דירה ראשונה.

קרנית פלוג: מעבר לכך, כמובן שהממשלה והכנסת יכולים לעשות צעדים אחרים כדי לצמצם את הזמינות למשקיעים.

קרנית פלוג: אבל אני רוצה לומר, מעבר לשאלה של סמכות, אני חושבת שיש חשיבות גדולה לשוק השכירות.

קרנית פלוג: שוק השכירות מותנה בכך שיהיו גם משקיעים.

קרנית פלוג: אז הניסיון לסלק את המשקיעים באופן גורף משוק הדיור הוא בעייתי, כי בסופו של דבר - - -

זהבה גלאון: לא הצענו לסלק את המשקיעים משוק הדיור.

זהבה גלאון: הצענו לעשות איזו הבחנה מתונה, סולידית, מייצרת דיפרנציאציה.

זהבה גלאון: אני טוענת שההבחנה שעשיתם היא לא עומדת במבחן המציאות, מבחינת הרוכשים של דירה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: כן, זה באמת שם אותם באיזו תחרות בלתי הוגנת מול המשקיעים שיש להם יותר יכולת לגייס את הכסף.

קרנית פלוג: אגב, גם במסגרת מחיר למשתכן, עשינו איזו הקלה נוספת לרוכשי דירה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: אז רק אם אתה בר מזל ויש לך מחיר למשתכן בעיר שלך, הרווחת.

קרנית פלוג: זה מאוד קשה לענות.

משה גפני: גבירותי ורבותי, אי-אפשר ככה.

משה גפני: היא ישבה והקשיבה.

משה גפני: היא לא תגיד עכשיו דברים אחרים.

קרנית פלוג: אמר חבר הכנסת מיקי לוי שכשהמשכנתא מתייקרת, זה גורם לעלייה במחירי הדירות.

קרנית פלוג: האמת היא שהמהלך הכלכלי הוא בעצם בכיוון ההפוך.

קרנית פלוג: אחת הטענות היתה שכשהריביות ירדו, זה כשלעצמו עודד את הביקושים ועודד את עליית המחירים.

קרנית פלוג: אז אי-אפשר לטעות את הטענה שכשהמשכנתא מתייקרת זה כשלעצמו מעלה את מחירי הדירות.

קרנית פלוג: הבסיס לעליית המחירים של המשכנתאות, כפי שציינה המפקחת, גם הסיכונים שגדלו וגם העלייה במחיר המקורות של הבנקים.

קרנית פלוג: הסיבות לכך הן סיבות כלכליות.

קרנית פלוג: אגב, המשקיעים הם רק 14% מסך כול הנתח של המשכנתאות.

קרנית פלוג: זה לא נתח כזה גדול.

מכלוף מיקי זוהר: אבל יש הרבה משקיעים - - -

מיקי לוי: 14% זה כלום.

מיקי לוי: תסתכל מה עושים האוצר על זה?

משה גפני: אנחנו חורגים בזמן.

קרנית פלוג: לגבי יועצי משכנתאות אז אני חושבת שזה ברור שאנחנו לא נגד יועצי המשכנתאות, אבל אנחנו חושבים שצריך להסדיר את השוק הזה.

משה גפני: איך מסדירים את זה?

קרנית פלוג: אפשר, או באמצעות תהליך של רישוי - - -

משה גפני: מי לוקח את זה על עצמו?

חדוה בר: יש שתי חלופות.

חדוה בר: קודם כל, אני רוצה להגיד שאנחנו בעד שלציבור יהיו יועצי משכנתאות.

משה גפני: בעד זה לא מספיק.

חדוה בר: הקשיים התחילו בגלל הרבה מקרי הונאות שהיו.

חדוה בר: יש לי פה רשימה ששלמה של מקרים שהיו במגוון רחב של בנקים, על הונאות על-ידי יועצי משכנתאות.

חדוה בר: יחד עם זאת, אפשר להסדיר את זה בשתי דרכים.

חדוה בר: אחת, שאנחנו בפיקוח על הבנקים נעשה הסדרה אל מול הבנקים.

חדוה בר: אני אשמח לשבת גם עם חבר הכנסת פולקמן וגם עם חבר הכנסת מיקי לוי, אם יש לכם הצעות, ולהכניס אותם להסדרה שלנו.

חדוה בר: זה מהיר וקל.

חדוה בר: אופציה שנייה, שאתם תחוקק חוק - - -

משה גפני: חדוה, שנייה.

משה גפני: בואי נעשה את זה ממוסד.

משה גפני: האמת היא, שהתפקיד האמיתי זה המפקחת על הבנקים, זאת האמת.

חדוה בר: לא, יועצי המשכנתאות הם לא גוף מפוקח.

משה גפני: מבין כולם, את זאת שצריכה להכיר היטב את הבנקים, לדעת מה קורה כשנכנס יועץ משכנתאות.

קרנית פלוג: ניקח את זה על עצמנו.

משה גפני: נעשה סדר, לפחות נצא עם משהו.

משה גפני: אני מציע שתבדקי.

משה גפני: רועי פולקמן, מיקי לוי, יועצי המשכנתאות עצמם, לקבל הצעות.

משה גפני: תבואי אלינו ותגידי אחרי חודש: אין לי אפשרות לעשות את זה, הנושא מסובך ואז לא תהיה ברירה ונלך לחקיקה.

משה גפני: אני מעדיף לא לעשות את זה.

משה גפני: אני מעדיף שנגיע בהסכמה להסדרת העניין.

משה גפני: אם יצטרכו חקיקה, אחרי שהגעת למסקנה שצריך להסדיר את זה באופן כזה, נעשה גם את החקיקה.

חדוה בר: בסדר גמור.

משה גפני: שתדעו, לא רק שהבעיה עצמה היא בעיה.

משה גפני: לא רק שאנשים מפסידים מזה שאין להם יועץ, זה מטיל צל כבד על כל המערכת, מבנק ישראל ועד אחרון הבנקים.

משה גפני: כאילו יש פה איזה משהו שהוא נגד הציבור.

משה גפני: הראל, אני צריכה תשובה ממך כי אני צריך לסכם גם את העניין של הנכים.

קרנית פלוג: אנחנו בהחלט חושבים שצריך לטפל.

קרנית פלוג: זה גם להערה של חבר הכנסת פולקמן שדיבר על זה שהמידע לא עובר בצורה מספיק טובה.

קרנית פלוג: נושא המשכנתאות למגזר הערבי - - -

מיקי לוי: איך מורידים את המשכנתא?

קרנית פלוג: בנושא האלטרנטיבה להשקעה אז יש כרגע כמה הצעות שעומדות על הפרק, בין אם זה הנפקת אג"ח, שנראית לנו הצעה פחות טובה, ובין אם זה פיקדון צמוד למחירי הדירות, שנראה לנו הצעה יותר טוב, גם למי שמוכר את הדירה להשקעה.

קרנית פלוג: אנחנו חושבים שנכון להרחיב את זה גם לאנשים שאין להם דירה ורוצים בעצם להצמיד את ה-down payment למחירי הדירות כדי שהערך של ההון העצמי לא יישחק.

מכלוף מיקי זוהר: זה נוגד את המציאות.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מנסים להוריד את מחירי הנדל"ן.

משה גפני: זה לא היא, זה שר האוצר.

קרנית פלוג: סליחה.

קרנית פלוג: אם אנחנו ניתן למי שיש לו היום 100,000, למשל, וזה עדיין לא מספיק לו להון עצמי, במקום שהוא ירוץ לקנות דירה, הוא יוכל להצמיד את מה שיש לו למחירי הדירות ובאופן הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה דומה מאוד לקרנות הריט?

קרנית פלוג: באופן הזה הוא לא ימהר לרכוש דירה.

קרנית פלוג: אנחנו חושבים בהקשר הזה שצריך דווקא לטפל גם במי שאין לו דירה ולא רק במשכנתא.

אורלי לוי אבקסיס: זה קשור לקרנות הריט?

קרנית פלוג: זאת אלטרנטיבה מסוימת.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שהמדינה מהמרת על זה שמחירי הדירות יעלו.

מכלוף מיקי זוהר: זה נוגד את התזה.

מכלוף מיקי זוהר: בזמן שאנחנו פועלים להוריד את מחירי הנדל"ן, אנחנו נגיד לאנשים: תצמידו את הכסף שלכם למחירי הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא נראה לי.

מכלוף מיקי זוהר: דבר שני, המדינה מגייסת כל שנה כסף באזור ה-2% ריבית.

מכלוף מיקי זוהר: למה שלא ניתן אותה לאזרחים?

משה גפני: למה הנגידה, למה לא שר האוצר?

מכלוף מיקי זוהר: במקום שהמדינה תגייס כסף מהעולם היא יכולה לגייס כסף מהציבור באמצעות הנפקת אג"ח ממשלתי וכך להניב, בסופו של דבר כסף, בתמורה לכסף, במקום לקחת את זה משאר העולם.

קרנית פלוג: זה סיכון מאוד גדול מבחינת עלויות הגיוס להרבה מאוד שנים קדימה.

קרנית פלוג: מאוד קשה להגביל את האג"ח שהונפק - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אנחנו מביאים עכשיו לקוחות לקרנות הריט?

<קריאה: זה לא קשור.

אורלי לוי אבקסיס: זה קשור.

קרנית פלוג: הכול קשור.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשמוע שהנגידה אומרת שזה לא קשור.

אורלי לוי אבקסיס: זה קשור לקרנות הריט או לא?

מיקי לוי: זה סוג של מכשיר דומה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין מה זה אומר?

קרנית פלוג: דבר נוסף, נושא ההכרה בריבית על משכנתאות.

קרנית פלוג: אני חושבת שזאת הצעה לא טובה מהרבה מאוד סיבות.

קרנית פלוג: קודם כל, זה מאוד רגרסיבי.

קרנית פלוג: מי שייהנה מהטבת המס על תשלומי הריבית יהיו אנשים שחבות המס שלהם גבוהה ולכן זה מאוד רגרסיבי.

קרנית פלוג: הניסיון העולמי עם עידוד רכישות דירה באמצעות הטבות מס האלה הוא מאוד גרוע.

קרנית פלוג: זה אחד מהגורמים שמוזכרים כגורמים למשבר בשוק המשכנתאות בעולם.

קרנית פלוג: זה בעצם דלק נוסף לביקושים לדיור.

קרנית פלוג: אני חושבת שמכל הסיבות האלה זאת פשוט הצעה לא טובה.

קרנית פלוג: בנושא המשכנתאות לאנשים עם מוגבלויות, אולי חדוה או עודדה ירחיבו.

קרנית פלוג: אני רוצה לחזור ולהזכיר את הנושא שציינתי בסוף דבריי, את המכשיר של משכנתאות לזכאים.

קרנית פלוג: העובדה שהוא לא בשימוש, אני לא יודעת אם זה מסיבות של שיווק או סיבות אחרות.

קרנית פלוג: אני חושבת שצריך לברר את זה.

קרנית פלוג: ההיקפים הם מאוד מאוד קטנים כרגע.

קרנית פלוג: זה מכשיר שהממשלה בדיוק מסייעת לאנשים שהיא בוחרת לפי הקריטריונים וצריך להשתמש בזה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לגבי אנשים עם מוגבלות.

חדוה בר: קודם כל זה נושא מאוד כואב שדורש טיפול.

חדוה בר: הטיפול צריך להיות על-ידי הממשלה.

חדוה בר: אנחנו בקשר עם משרד האוצר ועם סגן שר האוצר בנושא הזה.

חדוה בר: האנשים האלה צריכים שיהיה להם ביטוח.

חדוה בר: אף אחד לא ירצה לראות שמפנים שארים של נכה כי לא היה לו ביטוח חיים.

חדוה בר: לכן האחריות הציבורית של כולנו, שלכם חברי הכנסת, של האוצר, לוודא שתהיה קרן ביטוח שתיתן ביטוח לנכים האלה.

קארין אלהרר: מעולה, מה קורה עם זה?

קארין אלהרר: זה חודשים?

קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, זה חודשים.

קארין אלהרר: אולי אגף תקציבים יגיד לנו מה עמדתם בנושא, כי הם היו אמורים גם לחשוב על זה.

משה גפני: זה רעיון טוב להגיד לאגף התקציבים להגיד מה להגיד.

קארין אלהרר: לא, מה עמדתם.

אורלי לוי אבקסיס: הבנקים מחזיקים חברות ביטוח שמבטחות את המשכנתאות.

חדוה בר: הבנקים לא מחזיקים חברות ביטוח.

אורלי לוי אבקסיס: מה את אומרת?

אורלי לוי אבקסיס: אותי שלחו לעשות את זה בחברה.

חדוה בר: הבנק הוא רק סוכן.

משה גפני: חדוה, אני כבר בדיון עם האוצר על התקציב.

משה גפני: הראל, אני רוצה תשובה, אם אפשר בתוך שבועיים.

משה גפני: תשובה לגבי הנושא של הביטוח של אנשים עם מוגבלות.

משה גפני: דבר עם דורית, דבר עם סגן שר האוצר.

משה גפני: במידה ובתוך שבועיים אני לא מקבל תשובה על העניין הזה אנחנו מגישים את הצעת החוק.

משה גפני: לא יכול להיות שמדינה מתוקנת לוקחת את הנכים אצלה - - -

באסל גטאס: אולי פעם אחת אנחנו נשתמש בחוק ההסדרים בצורה יותר חיובית?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: רעיון לא רע.

משה גפני: רק צריך לבקש אישור מראש הממשלה בנט.

משה גפני: הראל, אני מציע שתיקחו את זה ברצינות.

משה גפני: אני לא אוותר על זה.

משה גפני: אנחנו נשמש בהצעת חוק שנגיש אותה בדרך הרגילה - - -

קארין אלהרר: אדוני, יש כבר הצעה עברה בקריאה טרומית בוועדת הכלכלה.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, מה עם ההפרדה בין הריביות של הלקוחות הפרטיים למשקיעים.

משה גפני: זה לא נושא הדיון, אני לא יכול לעשות את זה.

משה גפני: אני מבקש להודות לך דוקטור קרנית פלוג.

מיקי לוי: מה השורה התחתונה?

מיקי לוי: איך נוזיל את המשכנתאות?

משה גפני: יש לכם אמירה בעניין הזה של הפחתת הריבית?

קרנית פלוג: זה ברור שהפתרון לבעיית הדיור הוא ההיצע.

קרנית פלוג: זה מתחיל בזה ונגמר בזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם זורקים לתוך אותו היצע את הפרטיים ואת המשקיעים והם לא יכולים להתחרות באותה קטגוריה.

אורלי לוי אבקסיס: שמים עוד אבנים על הגב של האזרח הפשוט.

מיקי לוי: - - -

קרנית פלוג: לפני כן אתם טענתם שהפחתת הריבית מתדלקת את מחירי הדירות.

מיקי לוי: לא, אנחנו נביא הצעת חוק שלא תאפשר לאלה שאין להם הון עצמי לקחת ולקבל משכנתא כדי להשקיע.

מיקי לוי: זה עלינו.

מיקי לוי: אבל מה אתם עושים כדי להפחית את המשכנתא של משפרי הדיור, לזוגות הצעירים?

מיקי לוי: על זה ביקשתי את כל הדיון.

מיקי לוי: על זה לא קיבלנו תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: יסבנו אותנו אלף פעם.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם פרה חולבת.

משה גפני: אני מבקש להודות לך דוקטור קרנית פלוג על ההשתתפות בדיון הזה.

משה גפני: זה תם ולא נשלם.

משה גפני: אנחנו לא מסיימים כאן את הדיון.

משה גפני: אנחנו נמשיך להתדיין - - -

אורלי לוי אבקסיס: אוי ואבוי לנו אם זה ימשיך כאן.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אכזבה ענקית לחסרי הדיור.

משה גפני: יש דברים שאנחנו רוצים תשובות מיידיות ויש דברים שנדבר עליהם גם במסגרת התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: במידה ויגלו שההתנהגות שלהם הביאה לעלייה המטורפת הזאת, מה בכוונתם לעשות?

אורלי לוי אבקסיס: בנק ישראל צריך לתת תשובה.

אורלי לוי אבקסיס: עולם כמנהגו נוהג, אין חדש תחת השמש.

משה גפני: אני מודה לך המפקחת על הבנקים, הגברת חדוה בר, אני מודה לממונה על ההגבלים העסקיים מיכל הלפרין.

אורלי לוי אבקסיס: נגמרה ההצגה?

אורלי לוי אבקסיס: הניצבים יכולים לצאת?

משה גפני: אני מודה לכל המשתתפים.

משה גפני: אני מתנצל בפני אלה שלא הספקתי לתת להם אבל הדיון הזה נקבע לשעתיים והוא חרג מעבר לזמן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.