ועדת המשנה לצער בעלי חיים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 6, 2016-06-28 14:00

איציק שמולי: אחר צהרים טובים לכולם.

איציק שמולי: נושא הישיבה הוא אכיפת חוק צער בעלי חיים, תמונת מצב.

איציק שמולי: אני מברך את כל המשתתפים שהגיעו ממשרדי הממשלה, את הארגונים, את הפעילים ואת כל מי שעוסק בתחום של צער בעלי חיים.

איציק שמולי: ביקשתי לזמן את הדיון הזה בעקבות שורה של מקרים מחרידים במיוחד שאחד מהם גם הגיע לאחרונה לכותרות, המקרה בדימונה, ואני יודע שיש איזושהי מחלוקת שמתנהלת בהליכים המשפטיים לגבי מה היה או לא היה, אבל כך או אחרת מדובר בדוגמה מחרידה וקיצונית במיוחד.

איציק שמולי: יש איזושהי תחושה – וזה מה שאנחנו רוצים לאמת כאן היום – שיש בחודשים האחרונים קצב מוגבר יותר של היקף ההתעללות וגם, אפשר לקרוא לזה סוג ההתעללות או מידת ההתאכזרות ממקרה למקרה רק הולכת ועולה.

איציק שמולי: לצערי הרב אני עד לזה גם בתוך השכונה שלי, גם בתוך הבלוק שלי.

איציק שמולי: אחת לכמה ימים אני מוצא מתחת לבית גור חתולים שעשו לו משהו.

איציק שמולי: התחום הזה הוא תחום חשוב מאוד ואמרתי לכם בישיבה הקודמת שאני מצפה, למרות האילוצים ולמרות המגבלות, שכל הנוגעים בדבר יקומו בבוקר בתחום הזה בתחושה של הסתערות.

איציק שמולי: אני מודע היטב למאמצים שנעשים גם מצד משרדי הממשלה ובטח מצד הארגונים והפעילים, אבל אנחנו צריכים לקום כל יום בתחושה שאם אנחנו לא נסתער עבור חסרי הישע, לא יהיה מי שיעשה את זה עבורם.

איציק שמולי: לפחות לתחושתי כיום במצב הנוכחי בחברה הישראלית, הם פשוט חברי הגנה והביטחון שלהם מופקר לחלוטין.

איציק שמולי: אני מציע שנתחיל, ברשותכם, עם משרדי הממשלה ונקבל איזושהי סקירה לגבי הנושא של אכיפת חוק צער בעלי חיים.

איציק שמולי: אני מאמין שכל היושבים סביב השולחן יודעים מה כתוב בחוק ומה הן הסמכויות בחוק, ולכן אני מבקש לא להתעכב על זה.

איציק שמולי: אני מבקש לשמוע נתונים, בעיקר של השנה האחרונה, על כמה נעשה ומה נעשה.

איציק שמולי: לאחר מכן נעבור כמובן גם להתייחסות הארגונים.

איציק שמולי: אני חושב שאם זה בסדר מבחינת

איציק שמולי: כם ואתם ערוכים, אני מבקש ממשרד החקלאות על אגפיו ו על אנשיו לפתוח, מי שירצה מטעמכם לפתוח.

<ג'ריס גנטוס: אני מהלשכה המשפטית של משרד החקלאות.

<ג'ריס גנטוס: למען האמת הכנתי אתמול מכתב שכולל טבלה מסכמת של כמה שנים אחורה בחלוקה לשנים על הטיפול של מחלקת התביעות בתיקי חקירה בנושא צער בעלי חיים.

<ג'ריס גנטוס: לצערי בשל תקלה, זה לא הופץ ואני לא יודע לומר למה, אבל המסמך נמצא מולי.

<ג'ריס גנטוס: אני רוצה לדבר בגדול על סך כל התיקים שנפתחו אצלנו וטופלו במחלקת התביעות משנת 2013 עד אתמול.

<ג'ריס גנטוס: בסך הכול אנחנו מדברים על 385 תיקים שנפתחו תחת הנושא הכללי צער בעלי חיים.

<ג'ריס גנטוס: מתוכם הוגשו 78 כתבי אישום והוטלו 408 קנסות מינהליים בסך כולל של מיליון ו-640 אלף שקלים.

איציק שמולי: אתה יכול להגיד את זה שוב בבקשה?

<ג'ריס גנטוס: סך כל התיקים שנפתחו בשלוש וחצי השנים האחרונות בנושא הכללי צער בעלי חיים, שאלה הוראות החוק והתקנות – 385 תיקים.

<ג'ריס גנטוס: הוגשו 78 כתבי אישום והוטלו 408 קנסות מינהליים בסך כולל של מיליון ו-640 אלף שקלים.

<ג'ריס גנטוס: מתוך התיקים האלה נסגרו 156 תיקים ו-39 תיקים נמצאים בטיפול.

<ג'ריס גנטוס: אם אדוני מתייחס לשנה האחרונה בדגש על 2016, נכון לאתמול, בשנת 2016 התקבלו 57 תיקים, 13 כתבי אישום הוגשו, 39 קנסות מינהליים בסך כולל של 182 אלף שקלים.

<ג'ריס גנטוס: התיקים מגיעים אלינו בעיקר מיחידת הפיצו"ח אבל גם בודדים שמועברים ממשטרת ישראל.

<ג'ריס גנטוס: התיקים מוקלדים לתוך מערכת ממוחשבת של הלשכה המשפטית תחת כותרת כללית של צער בעלי חיים.

<ג'ריס גנטוס: יחד עם זאת, ייתכנו תיקים ויש תיקים – לצור הדוגמא בעניין הובלת בהמות - שהתיק משולב גם לפי מערכת מחלות בעלי חיים וגם צער בעלי חיים ויכול להיות שתיקים כאלה תויקו בכלל כמחלות בעלי חיים למרות שהוטלו בהם קנסות של צער בעלי חיים ולכן המספרים הם קצת יותר מכפי שמסרת עכשיו.

<ג'ריס גנטוס: עוד אני רוצה לציין שבמסגרת יישום החלטת הממשלה האחרונה בנושא צער בעלי חיים, אנחנו, יחד עם המשטרה ועוד משרדי ממשלה אחרים – משרד המשפטים, המשרד להגנת הסביבה והרופאים הרשותיים, עובדים על הכנת תכנית או טבלה שעשתה מיפוי של כל העבירות האפשריות על פי החוק והתקנות לצורך קביעת חלוקת סמכויות ברורה בין גורמי האכיפה – המשרד, הרופאים הרשותיים ומשטרת ישראל – לצורך חלוקה ברורה על מנת שהאזרח – בסוף כמובן זה יצא לציבור – ידע באופן ודאי למי הוא פונה בנושא הספציפי ולא יהיו כפילויות ואזרחים לא יטולטלו ממקום למקום.

איציק שמולי: מעבר להסדרה הזאת של ממשק עבודה מול המשטרה, האם במסגרת החלטת הממשלה יש איזושהי הרחבה של פעילות האכיפה?

<ג'ריס גנטוס: אני יכול לדבר על החלק הרלוונטי ללשכה המשפטית שאומר שהלשכה המשפטית תקצה תקן של תובע ייעודי לצער בעלי חיים שיטפל וירכז את העבודה מול השירותים הווטרינריים, מול הפיצו"ח, וירכז ויתכלל את כל העבודה.

<ג'ריס גנטוס: המכרז הזה פורסם.

<ג'ריס גנטוס: זה תקן נוסף חדש.

<ג'ריס גנטוס: הדגשנו שיהיה תקן חדש שיפעל בלשכה המשפטית והמכרז הזה פורסם והסתיים המועד האחרון להגשת המועמדות.

איציק שמולי: שאלה ולא התרסה.

איציק שמולי: אמרת 385 תיקים בשלוש וחצי שנים.

איציק שמולי: איך אתם מתייחסים לנתון הזה?

איציק שמולי: בסיפוק?

איציק שמולי: אני שואל ביחס לתופעה.

<רואי קליגר: זה לא שלם.

<ג'ריס גנטוס: אלה תיקים שהגיעו אלינו.

איציק שמולי: בסדר.

איציק שמולי: עכשיו זה ברר.

<רואי קליגר: התחלנו מהסוף להתחלה.

איציק שמולי: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<רואי קליגר: יחידת האכיפה של יחידת הפיצו"ח.

<רואי קליגר: ג'ריס הציג נתונים ולמעשה זאת הרגל המסיימת.

<רואי קליגר: בתהליך המשפטי זאת הרגל המסיימת.

<רואי קליגר: אני רוצה להציג נתוני אכיפה מינואר 2016 ועד היום, שוב, בהתייחס לדברים שאמר ג'ריס.

<רואי קליגר: זה לא אומר שבזה זה מסתכם, ב-300 וכמה תיקים משפטיים.

<רואי קליגר: יש פעולות נוספות, פעולות אכיפה נוספות.

<רואי קליגר: דרך אגב, לא כל פעולת אכיפה בסופו של דבר מסתיימת בתיק משפטי.

<רואי קליגר: אני רוצה לפתוח בנתונים האלה, שוב, מינואר 2016 ועד היום.

<רואי קליגר: ראשית כל, אנחנו מדברים על 291 תלונות שהתקבלו.

<רואי קליגר: אני רוצה להסביר כל סעיף כדי שהדברים יהיו הכי ברורים ומובנים.

<רואי קליגר: ליחידת האכיפה, יחידת הפיצו"ח יש מוקד שפועל 24 שעות במשך שבעה ימים בשבוע.

<רואי קליגר: לצורך העניין, המוקד קולט תלונות ציבור, מכלל הציבור, לפי פרטי התלונה, מקום התלונה, במטרה לטפל.

<רואי קליגר: תכף אני אגע בטיפול ואתייחס באופן קצת יותר מפורט.

<רואי קליגר: אותו מוסר תלונה מוסר את התלונה והתלונה מקבלת מספר.

<רואי קליגר: כך זה נרשם אצלנו.

<רואי קליגר: אנחנו השתדרגנו בשנה האחרונה וכך אנחנו עובדים לשמחתנו הרבה.

<רואי קליגר: אם כן, שוב, 291 תלונות.

<רואי קליגר: אנחנו עובדים כעת על מחצית שנה.

<רואי קליגר: מתוך 291 התלונות, נפתחו 69 תיקים משפטיים לאותן תלונות.

<רואי קליגר: תלונות יכולות להתנהל או להיות מטופלות בשלושה מעגלים.

<רואי קליגר: ראשית, יש שיתוף פעולה הדוק בינינו לבין הרופא הרשותי.

<רואי קליגר: לכל רשות יש רופא וטרינר שזה חלק מתחום האחריות שלו.

<רואי קליגר: יש טיפול בתוך משרד החקלאות בחלוקה בין שירותים וטרינריים ליחידת האכיפה כאשר כל פעולה שנעשית היא בהנחיה של המנחות/מנחים המקצועיים, אם זה רופא וטרינר, מנהל לשכה מחוזית, או אם זאת המנחה המקצועית לתחום של צער בעלי חיים.

<רואי קליגר: דבר נוסף שחשוב לי לציין זה שאנחנו מנהלים בקרה מתוך אחריות.

<רואי קליגר: זאת אומרת, גם אם לצורך העניין קיבלתי תלונה כעת שלפי סדר הקדימויות והטיפול העברנו את התלונה לאותו רופא רשותי מתוך שיחה ודיבוב ישיר – זאת לא איזושהי העברה לתא קולי או שליחת מסר אלקטרוני אלא דיבוב ישיר עם אותו בעל סמכות – ואנחנו קובעים לעצמנו כעבור שבוע ימים לבדוק עם אותו רופא רשותי מה נעשה ומה טופל.

<רואי קליגר: שוב, חשוב לציין את שיתוף הפעולה ואת ההשלמה וההדדיות בינינו לבין הרופאים כי בסך הכול הם עובדים על אותה סביבת עבודה וסמכות משיקה.

<רואי קליגר: אלה מבחינתנו הנתונים כפי שהצגתי אותם.

<רואי קליגר: אם כן, גם קבלת תלונות גם פתיחת תיקים חקירתיים.

<רואי קליגר: סביבת העבודה שלנו היא כללית.

<רואי קליגר: זה אומר שתלונה יכולה להיות אל מול חיות מחמד, תלונה יכולה להיות אל מול חצר חיות משק, תלונה יכולה להיות אל מול נסיעה של אזרח או אזרחית ברכבת ומודיע על סוס קשור שנראה שמדובר בצער בעלי חיים, תלונה יכולה להיות על אירוע שכעת מתנהל בנמל חיפה עם אנייה רבת משתתפים כאשר הכוונה לבעלי חיים.

<רואי קליגר: כמובן יש פעולות יזומות שלנו במסגרת פעולת האכיפה השוטפת שלנו.

<רואי קליגר: לדוגמה פיקוח בדרכים בכל מה שקשור לתנועת בעלי חיים, היתרים, כל חובת החוק על פי פקודת מחלות בעלי חיים ואגב פעילות המפקח, הוא מונחה לבדוק, לאתר, לחפש ולמצוא גם את אותו אירוע צער בעלי חיים.

<רואי קליגר: בנוסף, יושב לשמאלי אבי מהמשטרה, את הבוקר התחלנו בשיתוף פעולה כדוגמת מבצעים ודוגמאות רבות לשמחתנו עם משטרת תחנת נצרת על פי מידע מקדים שיש אתר שיש בו כלבים מסוכנים בחשד לניהול קרבות כלבים.

<רואי קליגר: השכם בבוקר, כולל הנחיות של היועצת המקצועית שיושבת לימיני.

<רואי קליגר: הפעולה הזאת מתבצעת תחת איגוד כוחות ואיגודי כוחות כאלה, לשמחתי, יש לא מעט גם עם רשות טבע וגנים וגם עם רופאים רשותיים.

<רואי קליגר: שאלת קודם את עורך דין ג'ריס לגבי הרחבת האכיפה.

<רואי קליגר: בסך הכול אנחנו מטפלים במגוון של 23 נושאי אכיפה.

<רואי קליגר: על פי הגדרתו של מנכ"ל משרד החקלאות בשנה זאת עם תכנית העבודה, סדר קדימות מספר אחד הוא טיפול באכיפת חוק צער בעלי חיים והתקנות.

<רואי קליגר: זאת אומרת, אנחנו מקצים הרבה מאוד שעות עבודה לפעילויות.

<רואי קליגר: חשוב לי עוד דבר אחד לומר ולנצל את הבמה הזאת.

איציק שמולי: האם יש פקחים ייעודיים לתחום הזה או שכולם עושים הכול?

<רואי קליגר: עוד הרבה לפני שהייתה החלטת ממשלה בדבר קביעת מפקחים ייעודיים, השכלנו להבין שבכל נושא האכיפה ביחידת האכיפה של משרד החקלאות נדרש, צריך ומקצועי לקבוע מפקחים ייעודיים.

<רואי קליגר: לכן קבענו כבר מזמן כך שבכל מרחב יש שני מפקחים ייעודיים לנושא צער בעלי חיים כמו לחלב, לדיג וכן הלאה.

<רואי קליגר: אם כן, בהחלט כן.

<רואי קליגר: אם אני מביא את מלוא הטנא וזאת בהחלט כמות גדולה מאוד עם כוח האדם והיכולות שאנחנו מעמידים, זה לא רק מושתת על שישה מפקחים.

<רואי קליגר: ודאי וודאי שלא.

<רואי קליגר: יש ריכוזי מאמץ ויש פעולות נוספות ואותם שישה מפקחים, צריך לקחת בחשבון, הם לא עובדים כל יום וכל הימים אלא יש מילואים, יש מחלה, ברוך השם אלה חבר'ה צעירים שמשרתים במילואים והם לא רק מבצעים את עבודתם אלא יש להם גם דברים נוספים.

<רואי קליגר: לכן היתרון הגדול שלנו שכל מפקחי יחידת האכיפה של משרד החקלאות מוסמכים, מוכשרים ומרועננים בהיבטים המקצועיים בתחום אכיפת חוק צער בעלי חיים.

<רואי קליגר: רציתי לומר עוד דבר מה, ברשותכם.

<רואי קליגר: חשוב לומר, וזה מתוך הרבה מאוד הערות, שאלות, אפילו גם תלונות אפשר להגיד – ותלונות זה דבר לגיטימי וזה בסדר – אבל צריך להבין שאנחנו אוכפים אל מול ציבור רחב במדינת ישראל.

<רואי קליגר: אני מרגיש שלאחרונה נוצרות סטיגמות, וסליחה שאני אומר את זה ואני אחראי על דברי.

<רואי קליגר: אם רואים איזה בחור שמסתובב ברחובות תל אביב עם גורמטים על הצוואר והידיים ומסווגים אותו כבר כעבריין עם כלב, זאת כבר התעללות או התאכזרות.

<רואי קליגר: או אם ערבי במגזר המיעוטים הולך עם כלב, זאת כבר התעללות והתאכזרות.

<רואי קליגר: למה אני אומר את זה?

<רואי קליגר: משום שלנגד עיני עומדים שני דברים כמנהל יחידת האכיפה.

<רואי קליגר: קודם כל, להיות פקיד חרוץ, מקצועי ומיטבי ולוודא שהמפקחים שלי עושים את עבודתם בצורה הכי נכונה ומקצועית.

<רואי קליגר: לפני הכול, לפני שאני ניגש לבדוק ולברר – כי בסופו של דבר, החקירה, מטרתה להגיע לחקר האמת – צריך לקחת בחשבון שיש אנשים, יש בני אדם, יש גם בעלי חיים שצריך לדאוג להם כנגד התאכזרות, אין ספק, את זה אנחנו לומדים ועל זה אנחנו מרעננים ואת זה אנחנו מצפים מהמפקחים שלנו לעשות.

<רואי קליגר: אבל להגיע לבן אדם, להחשיד אותו בלי כל תשתית ובלי שום דבר?

<רואי קליגר: להגיע אליו לחקירה או להוציא צו מעצר?

<רואי קליגר: יש לזה משמעות.

<רואי קליגר: אני לא רוצה להיתפס כקלגס אל מול הציבור ושמחר הציבור יבוא אליך כחבר כנסת וישאל למה מתאכזרים ולמה ממהרים - היד האוכפת של הריבון, של השלטון האיום ונורא – לתקוע את הציפורניים.

<רואי קליגר: אני לא רוצה שלא יהיה לא זה ולא התאכזרות כנגד צער בעלי חיים.

<רואי קליגר: לכן אנחנו משתדלים לאזן את העבודה שלנו ובצורה הזאת להגיע באמת לפעולה המיטבית.

איציק שמולי: אני חייב לומר לך שאני לא רואה סכנה כזאת קרובה באופק.

איציק שמולי: להפך.

איציק שמולי: אני חושב שאותן תלונות שאתה מדבר עליהן, ואולי בוא ננסה לדבר בתוך סיטואציה קונקרטית.

איציק שמולי: פשוט תכניס אותנו לסדר היום.

איציק שמולי: נגיד שעכשיו אזרח מן השורה, חבר כנסת, ארגון מדווח לכם למוקד על קרבות כלבים.

איציק שמולי: תכניס אותנו לסיטואציה.

איציק שמולי: מה קורה מהרגע הזה?

איציק שמולי: מה סדר הפעולות שעושים?

<רואי קליגר: אני אתן לך כמה דוגמאות ולא רק הדוגמה הזאת שהיא דוגמה באמת קיצונית ומורכבת.

<רואי קליגר: אני לא ממעיט בערכי ואני לא רוצה להישמע כחושש או כנרתע אלא אנחנו ששים אלי פעילות, כמו שאמרת, כל יום וכל היום, אבל להגיע לכפר מיעוטים כזה ואחר שיש בו קרבות כלבים, יש הנחיות של המשטרה ואני לא מעביר אחריות אלא אני לוקח אחריות מטבעי וכך גם אנשיי.

<רואי קליגר: אני צריך קודם כל להבטיח את בריאותם וביטחונם של האנשים שלי ולא בכל נקודת זמן עם הישמע התלונה אני יכול להעלות על הרכב שני מפקחים או ארבעה מפקחים על שני רכבים ולשעוט קדימה ולהגיע לאותה נקודה.

<רואי קליגר: ממש לא.

<רואי קליגר: במקרה אבי ואני שוחחנו על הסוגיה הזאת בלי לדעת מה אתה עומד לשאול.

<רואי קליגר: דבר שני.

<רואי קליגר: בסוף אנחנו רוצים להגיע לאפקטיביות המרבית.

<רואי קליגר: אני רוצה להגיע בזמן אמת ולתפוס את אותו קרב שמתבצע כרגע כי הדוגמה שנתתי, וגם דוקטור נירית דיברה עליה הבוקר, היא שהאכזבה הייתה גדולה מאוד.

<רואי קליגר: בדרך לכאן מנהל מרחב צפון אמר לי שמפקד תחנת נצרת מאוכזב מאוד מאתנו כי הוא ציפה שאנחנו ניקח את הכלבים המסוכנים לאיזשהו מתקן מוגן.

<רואי קליגר: על מה?

<רואי קליגר: דיני ראיות.

<רואי קליגר: במקרה זה שי דיכטר לימד אותנו שנים רבות בבית הספר.

<רואי קליגר: לא היו סימנים לקרבות.

<רואי קליגר: אני חוזר בחזרה לדוגמה שלך כי בסוף אנחנו צריכים להשקיע הרבה מאוד מאמץ שמשקיעים אבל לצערי הרב בדוגמה הזאת אין לנו הרבה הצלחות.

<רואי קליגר: מידע טוב, להגיע בזמן אמת.

<רואי קליגר: אם אני אמשיך עד הסוף את הדוגמה שאתה אמרת חבר הכנסת שמולי, אם אני אקבל את התלונה הזאת ואני אגיע בשקט, אני בטוח שאותם מתריעים, הכול כבר התפרק כי זה כבר קרה אבל עדיין לא נדיר את ידינו מזה.

<רואי קליגר: אני רוצה ברשותכם לתת לך עוד דוגמה אחת.

<רואי קליגר: אם אני אקבל קריאה ביום סגריר על מעבר מסוים, מעבר חוצה שומרון, ואנשי המקצוע במשרד החקלאות, שלושה נשות ואנשי מקצוע, קובעים שכלב לא עובר מהשטחים לאורך מדינת ישראל ואף על פי כן אותה בחורה שהיא דואגת לכלבים האלה – ואני אתה ולפעמים אני לפניה – לא יעלה על הדעת שאנשים בכיסוי או הפחדה לדבר עם חברי כנסת או לדבר עם שר החקלאות, אז בסדר, למזלנו יש לנו שר שמתקשר וקודם כל מוודא את הפרטים ונתתי לו את כל הפרטים.

<רואי קליגר: לא יעלה על הדעת שאנשים לוקחים את החוק לידיים שלהם ואף על פי כן עושים מעשה.

<רואי קליגר: לא הולך.

<רואי קליגר: הדברים האלה לא עובדים.

<רואי קליגר: גם אם זה לא מוצא חן בעיניהם – אותה הנחיה.

<רואי קליגר: אפשר לברר, אפשר לבדוק.

<רואי קליגר: אתה יודע מה?

<רואי קליגר: זה מעלה סוגיות ושאלות אצלנו שיש לנו גם בעיה של סמכות וגם בעיה אמיתית מה עושים עם כלבים בשטחים מעבר לקו הירוק.

<רואי קליגר: בכל אופן יש מציאות משפטית ואני לא יכול לעשות מה שאני רוצה.

<רואי קליגר: יש מה שניתן לי על פי סמכות וחוק.

<רואי קליגר: ברשותך, דיברתי בהתלהבות יתרה.

איציק שמולי: אני שמח.

איציק שמולי: עוד נציגי ממשלה לפני שעוברים לארגונים.

איציק שמולי: מישהו רוצה להתייחס?

איציק שמולי: משטרת ישראל, אולי תחכימו אותנו בעניין?

<אבי שושן: אני ראש מדור הגנת הסביבה במשטרה.

<אבי שושן: כמו שאמרו קודמיי, בסוגיה הזו יש שיתוף פעולה מלא גם עם המשרד להגנת הסביבה אתו אנחנו עובדים ביום יום בשיתוף פעולה מלא, גם עם משרד החקלאות וגם עם הארגונים.

<אבי שושן: הם יודעים שיש להם אוזן קשבת אצלנו.

<אבי שושן: מול יציבות בכמות התיקים, אני רוצה לציין דווקא את ההחמרה בענישה אותה אנחנו רואים בתקופה האחרונה בבתי המשפט.

איציק שמולי: לעתים.

<קריאה: רחוקות.

<אבי שושן: יש כמה תקדימים מאוד יפים מהשנה האחרונה.

<קריאה: אתה יודע שיש גם הפוכים.

<קריאה: עד שאני לא רואה את הבעלים של לולה בכלא, מבחינתי כישלון טוטלי של כל המערכת שלנו.

<אבי שושן: אני לא מייצג את בתי המשפט כאן.

<אבי שושן: כשאני מדבר על תקדים, זה אומר שזה משהו שאנחנו כן רואים כמגמה.

<אבי שושן: אי אפשר להתעלם מזה.

<אבי שושן: אי אפשר להתעלם מזה שלפני כן לא היו עונשים כאלה והיום יש אותם.

<אבי שושן: אי אפשר להתעלם מזה שלפני כן לא היו מאסרים עד תום הליכים והיום יש מעצרים עד תום הליכים בעבירות של התעללות בבעלי חיים.

<אבי שושן: אלה דברים שהם כן תקדימיים.

<אבי שושן: נכון, לא בכל המקרים אבל כל מקרה לגופו אבל בהחלט אנחנו רואים דברים כאלה.

איציק שמולי: לפעמים אנחנו מקבלים דיווחים מהפעילים שמרגישים שהם מגיעים לתחנת המשטרה עם תלונת צער בעלי חיים ורואים בהם סוג של מטרד.

איציק שמולי: אתם יכולים להתחבר לדבר הזה?

<אבי שושן: קשה לי מאוד להתווכח עם תחושות.

<אבי שושן: אני לא יכול להתווכח עם תחושות.

<אבי שושן: אני יכול לומר שמשטרת ישראל מתייחסת ברצינות לעבירות האלה והיא פועלת.

<אבי שושן: יותר מזה, אנחנו גם בודקים את התיקים אצלנו ויש תהליכי בקרה.

איציק שמולי: לכמה מבצעים יזומים יצאתם בחודש האחרון?

<אבי שושן: אנחנו לא יוצאים למבצעים יזומים מאחר ואלה לא תחומי האחריות שלנו.

<אבי שושן: אנחנו מתעסקים בעבירות התעללות.

איציק שמולי: קודם אמר רואי שכדי לצאת לכפר כזה או אחר או לישוב כזה או אחר, הוא צריך את המשטרה.

איציק שמולי: כמה מבצעים כאלה היו בחודש האחרון?

<אבי שושן: בהיבט של הסיוע.

<אבי שושן: אני לא מכיר נתונים כאלה.

<אבי שושן: אלה נתונים מול היחידות.

<אבי שושן: כמו במקרה הזה, את הסיוע סוגרים ישירות מול היחידה.

איציק שמולי: אני מכבד אותך ולכן אני לא רוצה להביך אותך, אבל אני מצפה שכאשר אתם מגיעים לכאן – ואתה אחראי על התחום – לא תהיה כאן תשובה שאתה לא מכיר את הנתונים.

<אבי שושן: אתה מדבר על פעילות יזומה.

<אבי שושן: אין פעילות יזומה בהתעללות.

<אבי שושן: זאת תגובה.

<אבי שושן: המשטרה מגיבה לאירועים.

איציק שמולי: כמה פעמים המשטרה הגיבה לאירוע של קרבות כלבים בחודש האחרון?

<אבי שושן: לא היה מידע שהתקבל ושלא הגיבו.

<אבי שושן: בחודש האחרון לא היה כל מידע שקיבלנו.

<עירין ענבר אייזינגר: אני מפרקליטות המדינה.

<עירין ענבר אייזינגר: אני רוצה לציין שלוש נקודות כאשר הראשונה היא לגבי אותה ועדה שג'ריס דיבר עליה במשרד המשפטים.

<עירין ענבר אייזינגר: יש חלוקה ברורה של תחומי אחריות בין הגופים השונים.

<עירין ענבר אייזינגר: החלוקה השונה חשובה גם לאזרח שיודע למי לפנות בנושא מסוים וגם בתקווה שלנו שזה יעלה את האכיפה כי כל גוף ידע בדיוק על מה הוא אחראי ולא יהיה מצב שבו תהיה כפילות או חוסר טיפול בתיק מסוים כי הרבה גופים מטפלים בו.

<עירין ענבר אייזינגר: אם כן, זאת ועדה אחת שיושבת על המדוכה.

<עירין ענבר אייזינגר: דבר שני, בהתייחס להערה שאמרת לגבי היחס שאזרחים מקבלים עת הם מגיעים לתחנות המשטרה.

<עירין ענבר אייזינגר: אנחנו ישבנו עם אבי במכללה לשוטרים מתוך כוונה להנהיג תכניות במשטרה בכל הדרגים ובכל התפקידים.

<עירין ענבר אייזינגר: סיירים, יומנאים, חוקרים, תובעים וזאת כדי שכל אחד שעובר במכללה - השאיפה שלנו גם לכל השוטרים שמשרתים בתחנות ולא עוברים בקורסים, אבל בטח בקורסים שם יותר קל לעשות את זה – יעבור שיעורי הדרכה בנושא צער בעלי חיים, כל אחד בתחום שלו, וזאת בדיוק כדי לפתור בעיות כאלה שהעלית, למשל בנושא היומנאים או כל שוטר אחר.

<עירין ענבר אייזינגר: דבר אחרון.

<עירין ענבר אייזינגר: בעקבות הפגישה שלנו כאן ביום צער בלי חיים, פרקליטות המדינה עשתה מבצע יחד עם משרד החינוך ביום זכויות בעלי חיים, במסגרת פרויקט מסר, ופרקליטים עברו בבתי ספר ברחבי הארץ והעבירו שיעורים על חוק צער בעלי חיים.

<עירין ענבר אייזינגר: היו תגובות מצוינות מהשטח ובשנה הבאה זה יורחב בשיתוף עם משרד החינוך.

איציק שמולי: בשנה האחרונה הכנסת חוקקה את החוק להחמרת הענישה בעבירות של צער בעלי חיים.

איציק שמולי: כמובן שאת לא אחראית על כל מערכת המשפט, אבל את יכולה לומר לנו האם המסר הזה מתחיל לחלחל במערכת המשפט?

איציק שמולי: גם מבחינת פסיקות הדין וגם מבחינת ההתייחסות של הפרקליטות כלפי הנתבעים.

איציק שמולי: האם יש שינוי כיוון בעניין הזה?

<עירין ענבר אייזינגר: בפרקליטות ודאי שכן.

<עירין ענבר אייזינגר: אני הדוגמה כי אני מהשנה בפרקליטות בתקן מלא רק לנושא צער בעלי חיים.

<עירין ענבר אייזינגר: אם כך, כבר אפשר לראות את השינוי ולו מבחינת תקנים.

<עירין ענבר אייזינגר: הענישה צופה פני עתיד.

<עירין ענבר אייזינגר: זאת אומרת, אלה רק תיקים שחלו אחרי שנכנס התיקון, אבל כן יש התייחסות.

<עירין ענבר אייזינגר: בבתי המשפט השינויים הם לצערי איטיים מכפי שהיינו רוצים לראות אבל יש ענישה חמורה יותר עליה דיבר.

<עירין ענבר אייזינגר: נירית התובעת באמת עושה עבודה מצוינת ומצליחה בחלק מהתיקים להביא ענישה גבוהה מזו שהייתה.

<עירין ענבר אייזינגר: לפעמים אנחנו חוזרים אחורה.

<עירין ענבר אייזינגר: זה צעד קדימה ושני צעדים אחורה אבל אנחנו מקווים שאנחנו בכיוון קדימה.

<עירין ענבר אייזינגר: אנחנו בפרקליטות מגישים ערעורים במקרים שצריך ובמקרים מיוחדים גם רשות ערעור בפעם שלישית.

<גלי דוידסון: הגנת הסביבה.

<גלי דוידסון: לנו על פי חוק צער בעלי חיים אין סמכויות אכיפה לכן אין לי מה לתרום לדיון מהבחינה הזאת, אבל מה שכן, אנחנו אחראים על הקרן למען בעלי חיים ובמסגרת הזאת אני יכולה להגיד מהכיוון של ההכנסות אל הקרן שההכנסות מאכיפה הן נמוכות מאוד.

<גלי דוידסון: זה בא לידי ביטוי בעשרות אלפי שקלים בודדים עד תקרה של מאה אלף שקלים בשנה שכוללים את כלל ההכנסות לרבות הקנסות ולרבות גזרי דין של כלל גורמי האכיפה, אם זאת משטרה או משרד החקלאות.

איציק שמולי: מה הנתונים שאתה מסרת בתחילת הדיון?

איציק שמולי: זה קשור אחד לשני?

<ג'ריס גנטוס: זה כן ולא.

<ג'ריס גנטוס: הסכומים שציינתי, אלה סכומי הקנסות המינהליים שהוטלו בפועל.

<ג'ריס גנטוס: קנסות שלא משולמים בזמן מועברים לגבייה במרכז לגביית קנסות.

<ג'ריס גנטוס: על נתוני גבייה בפועל, המרכז אמור לספק את התשובה כי הם מעבירים את הכסף, את הסכומים שנגבים, אמורים להעביר אותם ישירות לקרן.

איציק שמולי: שאלה נוספת, ברשותכם, גם למשרד החקלאות וגם למשטרה.

איציק שמולי: כאשר מגיעה תלונה, כאשר מישהו מתלונן, איך בדיוק עובדת חלוקת העבודה?

איציק שמולי: האם יש נוהל ברור לאזרח מתי כדאי לו לפנות למשטרה ו מתי כדאי לו לפנות פיצו"ח?

<רואי קליגר: לא יכול להיות נוהל כזה.

<רואי קליגר: אתה יודע מה?

<רואי קליגר: זאת דוגמה טובה ורעיון טוב אולי לצאת מהישיבה הזאת עם איזשהו מסר לציבור.

<רואי קליגר: אני לא יכול להשית איזשהו נוהל על הציבור.

<רואי קליגר: אני מטפל בכל תלונה שמגיעה אלי.

איציק שמולי: לא הבנת את הכוונה שלי.

איציק שמולי: כנראה באת היום יותר מדי טעון.

<רואי קליגר: לא.

<רואי קליגר: חס וחלילה.

איציק שמולי: כך זה נראה.

איציק שמולי: תקשיב לשאלה שאני שואל.

איציק שמולי: אני שואל את השאלה כי לא פעם ולא פעמיים התחושה היא שמכדררים אותנו מאחד לשני.

איציק שמולי: אני אומר לך את זה גם כתחושה שלי אישית.

איציק שמולי: אני רוצה לדעת מתי כדאי לי להתקשר אליך ומתי כדאי לי להתקשר אליו.

איציק שמולי: אם אתה אומר לי להתקשר מתי שאני רוצה למי שאני רוצה, גם זאת תשובה.

איציק שמולי: אבל אני רוצה לדעת האם יש ביניכם בעניין הזה חלוקת עבודה מסודרת.

<ג'ריס גנטוס: זאת בדיוק המטרה של המפגשים שאנחנו מקיימים במשרד המשפטים, של הצוות הבין-משרדי, לגבש את המדיניות הברורה והחד משמעית שהאזרח ידע בדיוק בנושא ספציפי כזה או אחר למי לפנות.

<עירין ענבר אייזינגר: גם אותו גוף שיודע שזה בתחום אחריותו, ידאג לאכוף את זה כמו שצריך כי הוא לא יוכל להאשים את הגוף האחר שזה באחריותו.

<כנרת בראשי: כמה מפגשים צריך כדי שהאזרח ידע למי לפנות?

<אבי שושן: האזרח לא תמיד חייב לדעת למי לפנות.

<אבי שושן: הרבה פעמים האזרח פונה למשטרה.

<קריאה: האזרח פונה לעמותות.

איציק שמולי: תנו לחיות לחיות, בבקשה.

איציק שמולי: יש לכם מצגת?

<קריאה: כן.

איציק שמולי: אתם רוצים לדבר בלי המצגת?

איציק שמולי: עד שתהיו מוכנים, ניתן את רשות הדיבור למישהו אחר ואולי בזמן הזה תצליחו להעלות את המצגת.

<דורון ברנר: שלום לכולם.

<דורון ברנר: אני מקים ומנהל את עמותת משמר בעלי החיים.

<דורון ברנר: אנחנו פועלים כבר 12 שנים בדיוק כדי לפתור את הבעיה הזאת, לתת מענה למקרים של התעללות והזנחת בעלי חיים, כגוף אכיפה, כדי לתת עזרה למדינת ישראל בנושא האכיפה.

<דורון ברנר: אני חלילה לא אומר שהרשויות לא עושות את עבודתן אבל כמויות המקרים כל כך גדולות שהן לא מצליחות להגיע לרזולוציות הקטנות בטיפול של אכיפת חוק צער בעלי חיים.

<דורון ברנר: אנחנו התחלנו את הפעילות שלנו ב-2004.

<דורון ברנר: פעלנו במסגרת משטרת ישראל במשך כעשר שנים עם קשיים מרובים.

<דורון ברנר: היום אנחנו פועלים תחת עיריית תל אביב.

<דורון ברנר: הגענו למסקנה שאנחנו חושבים שפתרון הבעיה הוא מאוד פשוט והוא לתת לנו כעמותה סמכות משפטית לאכוף את החוק ואז אנחנו נוכל להיות כביכול קבלן פרטי שעושה את עבודת המדינה.

<דורון ברנר: המדינה לא מצליחה לתת מענה ראוי לנושא של התעללות והזנחת בעלי חיים, אנחנו הוכחנו שבשנים שאנחנו פועלים אנחנו מטפלים בכל אירוע שאנחנו מקבלים בטווח של עד 48 שעות.

<דורון ברנר: היום אנחנו נותנים מענה מלא לעיריית תל אביב בתחום.

<דורון ברנר: אנחנו במגעים עם עוד עיריות על מנת לתת מענה אבל אני חושב שאנחנו יכולים לקבל – ויש תקדימים משפטיים לזה בעמותות אחרות וגם בארצות נוספות – סמכות משפטית לפעול ולתת מענה בכל זמן נתון למקרה של התעללות והזנחת בעלי חיים.

<דורון ברנר: אז אנחנו לא נצטרך, מה שאמרת, להתכדרר בין משרד כזה או אחר.

<דורון ברנר: היום אכיפת החוק נעשית על ידי ארבעה משרדים וכל אחד מטיל את האחריות על השני וזה מחוסר כוח אדם.

איציק שמולי: כדי שאתה היום תצא לפעילות בתל אביב או בכל מקום אחר, איך זה קורה בפועל?

<דורון ברנר: בפועל יש לי עשרות מתנדבים שעוברים הכשרה של העמותה.

<דורון ברנר: במקרה שאנחנו עובדים היום עם העירייה, אנחנו מגיעים לכלבייה, מקבלים רכב וביטוח מהרשות המקומית, תעודת מתנדב ויוצאים לשטח לאכוף את החוק.

<דורון ברנר: זאת אומרת, אין לנו סמכויות אכיפה בפועל אלא יש לנו סמכויות אכיפה שנגזרות מהסמכות של הווטרינר העירוני.

<דורון ברנר: אני טוען שאם היו לנו סמכויות עצמאיות על ידי המדינה, היינו יכולים לתת מענה טוב יותר.

איציק שמולי: אלה שתי שאלות נפרדות.

איציק שמולי: לגבי ההווה, תשים את העניין של הסמכויות בצד, כדי שאתה תצא עם הרכב, מה אתה בעצם מבקש מהרשות המקומית?

<דורון ברנר: אני מבקש מהרשות המקומית רכב, סוג של תעודה שהיא תעודה שמייצגת את הרשות המקומית, איזשהו תקציב שאני אוכל לנהל אופרציה של מתנדבים וביטוח.

<דורון ברנר: זה כל הסיפור.

איציק שמולי: בכמה אתה מעריך את העלות של תל אביב בעניין הזה?

<דורון ברנר: מדובר על משרה, משרה וחצי של בן אדם לחודש.

<דורון ברנר: בן אדם שיכול לנהל אופרציה של מתנדבים.

<דורון ברנר: זה הכול.

<דורון ברנר: אין כאן עלויות גדולות גם למדינה.

<דורון ברנר: אני רק טוען שאנחנו היום תלויים בווטרינר כזה או אחר, אם הוא בעניין או לא בעניין וברגע שתהיה סמכות נוכל להקים את זה באופן עצמאי.

איציק שמולי: מה אתה עושה היום בפועל?

איציק שמולי: אתה מגיע למקרה עליו דיווחו באיזושהי שכונה.

<דורון ברנר: אני רוצה לומר שבפועל, מניסיון של באמת יותר מעשר שנים, מעל תשעים אחוזים מהמקרים נפתרים כשאתה מגיע כסמכות ובודק מה הבעיה ומורה לאותו אדם לנהוג על פי הוראות החוק.

<דורון ברנר: אתה בא לביקורת ורואה שמעל תשעים אחוזים המקרה נפתר.

<דורון ברנר: יש בין חמישה לעשרה אחוזים מקרים שהם קיצוניים ואותם אנשים לא עומדים בהוראות החוק ואז יש לך אפשרות בגיבוי הווטרינר לשלול את הרישיון שלו, להזמין אותו לשימוע ובסופו של דבר גם להחרים את בעל החי.

<דורון ברנר: ההצלחה היא הצלחה אדירה של מעל תשעים אחוזים.

איציק שמולי: את הפעולות האלה אתם יכולים לעשות מתוקף זה שהווטרינר הרשותי מאציל לכם סמכויות?

<דורון ברנר: כן.

<משה רפאלוביץ: בתוקף סמכותו, לפי איזה חוק?

<דורון ברנר: חוק הסדרת הפיקוח.

<משה רפאלוביץ: אפשר להאציל סמכויות למתנדבים?

<דורון ברנר: לא.

<קריאה: הוא הולך אתם.

<משה רפאלוביץ: אם הוא הולך אתכם, זה משהו אחר.

<דורון ברנר: לא.

<דורון ברנר: הוא לא הולך אתנו.

<דורון ברנר: אנחנו מגיעים על בסיס הסכמה.

<משה רפאלוביץ: הסכמה זה בסדר, אבל לא הסמכה.

<דורון ברנר: כמו שעבדנו במשטרה, אנחנו מגיעים - - -

<משה רפאלוביץ: אלה לא פעולות אכיפה.

<משה רפאלוביץ: צריך לקרוא לזה בשמו.

<משה רפאלוביץ: אלה לא פעולות אכיפה.

<משה רפאלוביץ: אלה לא יכולות להיות פעולות אכיפה.

<דורון ברנר: תן לי להסביר.

<דורון ברנר: אני מגיע לאותו אדם.

<דורון ברנר: במידה ויש בעיה שחוזרת על עצמה ולא נפתרת, אנחנו חוזרים עם הדוח לווטרינר העירוני והווטרינר העירוני שולח לאותו אדם ביטול רישיון והזמנה לשימוע.

<דורון ברנר: אנחנו יכולים לתת לו את זה ביד והוא מגיע לשימוע.

<דורון ברנר: יש כאן בפירוש פעילות הדרגתית עד כדי פתרון.

איציק שמולי: אתם מקבלים סיוע מהקרן בשנים האחרונות?

<דורון ברנר: סיוע מאוד קטן וגם מאוד קשה לקבל.

<גלי דוידסון: הם מקבלים סיוע כל שנה.

<גלי דוידסון: משמר בעלי חיים מקבל מהקרן סיוע כל שנה ברמה שתואמת להיקפי הפעילות.

<דורון ברנר: היא לא פרופורציונלית.

<משה רפאלוביץ: תרשה לי להיות קצת ציני.

איציק שמולי: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<משה רפאלוביץ: יושב ראש ארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.

<משה רפאלוביץ: אני מבקש להיות טיפה ציני בתחילת הדברים.

<משה רפאלוביץ: מרגע שנכנסתי לדיון כאן היום, ואני מודה לך על הדיון הזה, אני גאה להיות אזרח המדינה הזאת כי יש כאן פעילות ענפה שנעשית למען בעלי החיים שלא ידעתי עליה עד שנכנסתי לכאן.

<משה רפאלוביץ: כשהייתי בחוץ חשבתי שהדברים הם קצת אחרים.

<משה רפאלוביץ: המציאות היא שונה ממה שמוצג כאן.

<משה רפאלוביץ: באמת, יש הרבה אנשים מאוד טובים, בטח במשרד החקלאות ובוודאי ובוודאי מפקחים של יחידת הפיצו"ח שעושים עבודה נפלאה בחוץ, בשמש, בחום, בקור ובגשם.

<משה רפאלוביץ: בוודאי שזה גם במשטרה ובוודאי שגם בתוך משרד החקלאות.

<משה רפאלוביץ: הרבה מאוד אנשים טובים ואת זה אני לא אומר בציניות.

<משה רפאלוביץ: גם ברשות הטבע והגנים זה קיים וזה קיים בעמותות.

<משה רפאלוביץ: זה קיים בהרבה מקומות.

<משה רפאלוביץ: אבל בפועל אחרי כל העבודה של כל האנשים הטובים – וטובים אני לא אומר בציניות – אחרי כל העבודה של כולם, האזרח הקטן רואה את מה שאתה אדוני היושב ראש ואני רואים, שאנחנו מכודררים מרשות לרשות, שולחים אותנו בטלפונים הלוך ושוב, אין שיתוף פעולה בין הרשויות.

<משה רפאלוביץ: אני לא רוצה להיכנס לשיתוף הפעולה שקיים בתוך משרד החקלאות בין האגפים השונים ודי אם אציין את הפעילות שנעשית במשותף בין הפיצו"ח לבין השירותים הווטרינריים שמהזווית שלי, ואני לא בקיא בכל הדברים, איננה מיטבית, אבל שיתוף הפעולה עם הרופאים הרשותיים, ככל שהוא קיים, בוודאי איננו מיטבי.

<משה רפאלוביץ: אנחנו נמצאים היום בסיטואציה שמתוך 250 רשויות מקומיות במדינת ישראל רק ארבעה או חמישה רופאים – אולי אני טועה באחד או שניים – מוסמכים לעניין חוק צער בעלי חיים.

<משה רפאלוביץ: השלטון המקומי בשלב הנוכחי הציב בקשות למשרד החקלאות כדי לשנות את המציאות הזאת אבל לא נענים ואפילו לא בתשובות שליליות לעניין הזה.

<משה רפאלוביץ: ביקשנו יכולות פעילות כדי שנוכל להירתם לטובת העניין הזה ומשרד החקלאות אפילו לא משיב לנו לבקשות שלנו.

איציק שמולי: מה זה אומר יכולות פעילות?

<משה רפאלוביץ: למשל כאשר מתגלה סוס עם רגל שבורה בשדה, שיאפשרו לנו לפנות אותו כי לרשויות המקומיות אין יכולת פינוי.

<משה רפאלוביץ: אנחנו יודעים לפנות כלבים וחתולים.

<משה רפאלוביץ: יש לנו מתקנים לזה.

<משה רפאלוביץ: לסוסים יש שני מתקנים ברשויות מקומיות, בירושלים ובפתח תקווה, ובכל יתר הרשויות במדינת ישראל – אולי אני טועה גם כאן ואולי יש עוד אחת אבל אני לא מכיר עוד מתקן שלישי – אין.

<משה רפאלוביץ: אין לאן לפנות סוסים.

<משה רפאלוביץ: סוסים הם סוסים, חמורים ובעלי חיים גדולים בכלל, אין לאן לפנות אותם.

<משה רפאלוביץ: בזמנו משרד החקלאות עזר לנו בפינוי שלהם.

<משה רפאלוביץ: בחמש השנים האחרונות, מסיבות שאני לא יכול להבין אותן והן כנראה לא מהתחום הווטרינרי אלא מתחום רפואי אחר, לא מקבלים את חוות הדעת שלנו, לא מתייחסים לבקשות שלנו, בכלל לא עונים לנו לטלפונים אבל כשיש תלונה על סוס סובל, מוקד הפיצו"ח שבאמת עושה עבודה טובה 24/7, נמצאים שם אנשים, מפנים אותה לרופא הרשותי שלא מסוגל לתת שם פתרון.

<משה רפאלוביץ: אין לו איך לתת שם פתרון.

<משה רפאלוביץ: אז הם פונים או לעמותות או להגנת הסביבה.

<משה רפאלוביץ: הגנת הסביבה מקצה תקציבים לדבר הזה בלית ברירה.

<משה רפאלוביץ: בוודאי יש קריטריונים אבל אני לא יודע את כולם.

<משה רפאלוביץ: אני בטוח גם משרד החקלאות יוצא לחלק מהמקרים אבל אני רואה פעם אחרי פעם את הפינג פונג הזה בין משרד החקלאות לבין הרופאים הרשותיים כאשר לאף אחד אין אחריות על הדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: אני דווקא רוצה לציין לטובה את המשטרה בהקשר הזה.

<משה רפאלוביץ: המשטרה לא יכולה ליזום פעולות כאלה.

<משה רפאלוביץ: אני לא סניגור של המשטרה אבל אני רואה את הפעילות שלה בשטח.

<משה רפאלוביץ: המשטרה עסוקה באמת בהרבה מאוד נושאים אחרים אבל אני עוד לא נתקלתי בבקשת סיוע למשטרה שלא נענתה בחיוב וביד רחבה בתחומים האלה.

<משה רפאלוביץ: אני חושב שהמשטרה כן נרתמת לדברים, גם אם לא במאה אחוזים מהמקרים ותמיד אפשר למצוא דוגמאות של מישהו שלא עושה שם את עבודתו, גם במשטרה וגם אצלנו זה קורה וזה קורה בכל ארגון, אבל בסך הכול כמשטרה אנחנו כן מקבלים שם סיוע.

<משה רפאלוביץ: כדי לקבל סיוע, מישהו צריך ליזום את העבודה הזאת, מישהו צריך לצאת לשם ומישהו צריך לייצר את הפתרון.

<משה רפאלוביץ: הציגו כאן את התיקים המשפטיים שנוצרים כתוצאה מהפעילות הזאת וזה דבר מאוד חשוב בעיני.

<משה רפאלוביץ: ענישה היא דבר מאוד חשוב בעיני ואני באמת מצדיע לאנשים שעושים את זה.

<משה רפאלוביץ: זאת עבודה לא פשוטה.

<משה רפאלוביץ: באמת עבודה לא פשוטה.

<משה רפאלוביץ: אבל בסוף מה שהאזרח רוצה זה שכשהוא רואה התעללות, שמישהו יגיע לשטח וימנע את הדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: כשיש עטלף תקוע מתחת להריסות, מישהו צריך להגיע לשם ולעשות את העבודה ולא יכול להיות שרק עמותה עושה את זה.

<משה רפאלוביץ: עמותה יותר טובה או פחות טובה, זה לא משנה, אבל לא יכול להיות שרק עמותות עושות את זה.

<משה רפאלוביץ: כשיש סוס פצוע, כשיש כלב פצוע, לא יכול להיות שאף אחד לא מגיע לשטח.

<משה רפאלוביץ: לא יכול להיות שהמדינה מזניחה את בעלי החיים האלה – והמדינה היא כולנו – לא נותנים להם פתרון, לא נותנים להם מענה, אין פתרון מערכתי לדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: זה פשוט לא קורה.

<משה רפאלוביץ: גם אין הידברות בין הגופים שאוכפים למעט הוועדה שהקימו עכשיו במשרד המשפטים שאנחנו תולים בה הרבה מאוד תקוות, בטח מהצד של הרופאים הרשותיים.

<משה רפאלוביץ: במידה רבה אנחנו מחוץ למערכת הזאת למרות שאנחנו פרוסים בארץ עם הרבה יכולות.

<משה רפאלוביץ: גם עם הרבה קשיים אבל גם עם הרבה יכולות בעניין הזה.

<משה רפאלוביץ: אני הייתי שמח אם הוועדה הזאת תזדרז ותשים את הדברים האלה על המוקד.

<משה רפאלוביץ: לדעתי במקום שאנחנו כל כך חלשים במתן טיפול, אם נצליח לאחד את כל הכוחות לידי תרשים זרימה אחד מסודר שידעו מי אחראי על מה, מי יוצא לאן, מי מוסמך למה ומי מדווח למי, המצב של בעלי החיים יוטב.

איציק שמולי: לטובת הפרוטוקול, אתה יכול להגיד עוד מילה על הסמכויות שקיימות או שלא קיימות לווטרינר הרשותי לאכוף את חוק צער בעלי חיים בסביבה שלו?

<משה רפאלוביץ: אני יכול להגיד את זה במילה אחת.

<משה רפאלוביץ: אין לו סמכויות.

<משה רפאלוביץ: חוץ מארבעה מקרים, אין לו סמכויות.

<משה רפאלוביץ: אמר כאן קודם דורון שהווטרינר הרשותי יכול להחרים את הכלב אבל ברוב המקרים הוא לא יכול להחרים את הכלב על צער בעלי חיים כי אין לו סמכויות.

איציק שמולי: רק על כלבת.

<משה רפאלוביץ: זה נכון שיש מקרים בהם יש עבירות על צער בעלי חיים שבדרך כלל יהיו מלוות בעבירות גם על חוקים אחרים, על חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, על כלבת ועל דברים אחרים, אבל זאת טעות להחרים כלב על רישיון כשיש שם עבירה של צער בעלי חיים כי אנחנו לא הולכים לתביעה הנכונה, לא לענישה הנכונה וגם לא לפרסום הנכון ולא לחינוך הנכון.

איציק שמולי: נירית, לכם יש איזושהי התנגדות עקרונית להרחיב את הסמכויות של הווטרינרים הרשותיים?

<נירית צפורי ברקי: להפך.

<משה רפאלוביץ: יש להם התנגדות עקרונית להידבר אתנו, לא ברמה של נירית.

<קריאה: לא רק אתכם.

<ג'ריס גנטוס: אני אתייחס בקצרה לעניין הזה.

<ג'ריס גנטוס: לפני מספר שנים הכנסת חוקקה את חוק האכיפה הסביבתית.

<ג'ריס גנטוס: חוק הרשויות המקומיות, אכיפה סביבתית.

<ג'ריס גנטוס: החוק קובע שראש רשות מקומית רשאי למנות מבין עובדי הרשות המקומית מפקחים סביבתיים שיהיו להם כל סמכויות הפיקוח והאכיפה של החוקים המנויים בתוספת.

<ג'ריס גנטוס: חוק צער בעלי חיים הוא אחד מהם.

<ג'ריס גנטוס: מנגנון ההסמכה הוא שראש הרשות המקומית ממנה וזאת לאחר שהעובדים עברו הכשרה בנוסח שקבע השר, שזה שר הפנים, בהסכמת השר הממונה על אותו חוק, שזה שר החקלאות, ולאחר שמשטרת ישראל הודיעה שהיא לא מתנגדת למינויו של אדם כזה ואחר.

<ג'ריס גנטוס: ההסמכות מתייחסות לכל ארסנל הסמכויות הנדרש לצורך אכיפת החוק.

<ג'ריס גנטוס: במשך שנים הוסמכו, כמו שציין דוקטור רפאלוביץ, כמה רופאים וטרינריים בכמה רשויות מקומיות לאכוף את חוק צער בעלי חיים כמפקחים סביבתיים.

<ג'ריס גנטוס: יחד עם זאת – ושוב, זה עניין שהרשויות המקומיות צריכות ליזום – אנחנו יזמנו פנייה של שר החקלאות לשר הפנים, למרות שזה אמור לעבוד הפוך, והצענו גם תכנית הכשרה, שיאשר אותה שר הפנים כי זאת אותה תכנית הכשרה שהעברנו למפקחי משרד החקלאות ואושרה על ידי משטרת ישראל והמשרד לביטחון פנים.

<ג'ריס גנטוס: התשובה שקיבלנו היא כמה דרכים לומר לא.

<ג'ריס גנטוס: נכון להיום זה לא מתבצע.

<משה רפאלוביץ: האם במקרה זה לא מתבצע?

<ג'ריס גנטוס: אנחנו בהחלט נשמח לראות כמה שיותר מפקחים על פי חוק צער בעלי חיים מהרשויות המקומיות.

<ג'ריס גנטוס: בוודאי שאין לנו התנגדות.

איציק שמולי: משמח לשמוע את זה.

<משה רפאלוביץ: אני מבקש להגיב לדברים האלה, ברשותך אדוני.

<משה רפאלוביץ: משפט.

<משה רפאלוביץ: זה לא מקרה שראשי הרשויות לא מסמיכים את הרופאים הרשותיים.

<משה רפאלוביץ: זה לא במקרה שאין הסמכות.

<משה רפאלוביץ: הפרוצדורה היא נכונה.

<משה רפאלוביץ: הפרוצדורה שאמר עורך הדין הנכבד היא נכונה וזאת באמת הפרוצדורה ואני לא חולק על כך.

<משה רפאלוביץ: אבל זה לא מקרה שאין את ההסמכות האלה היום.

<משה רפאלוביץ: הסיבה לכך היא היעדר שיתוף פעולה.

<משה רפאלוביץ: אנחנו פנינו למנכ"ל משרד החקלאות, פנינו למנהל השירותים הווטרינריים יותר מפעם אחת, ביקשנו לשתף פעולה בדבר הזה.

<משה רפאלוביץ: ההסמכות הן תוצאה של שיתוף פעולה.

<משה רפאלוביץ: הניסיון של משרד החקלאות הוא לזרוק את הדברים עלינו בלי לתת כלים, בלי לתת מנגנון, בלי לתת את התקציבים שהם לא גדולים כל כך.

<משה רפאלוביץ: מדברים על תקציבים בטיפול בחיות גדולות, נדמה לי שזה הגיע בתקופות הטובות לכשני מיליון שקלים בשנה ואולי אני טועה קצת.

<משה רפאלוביץ: אבל אלה הסכומים עליהם מדובר.

<משה רפאלוביץ: אלה לא סכומי עתק.

<משה רפאלוביץ: לא מוכנים לשתף אתנו פעולה.

<משה רפאלוביץ: ביקשנו דברים פשוטים כמו לסמן סוסים כדי שנמצא סוס שמתעללים בו, יהיה לו שבב כמו שיש לכלבים ואפשר יהיה לזהות מי הבעלים שלו כי כל סוס שאנחנו מוצאים אותו שהוא רזה מדי ולא מקבל אוכל, אומרים לנו שכך הוא הגיע אתמול ואנחנו עכשיו משקמים אותו.

<משה רפאלוביץ: הביטוי אותו שאנחנו משקמים אותו, זאת המילה שאני שומע אותה הכי הרבה ובא לי להקיא ממנה.

<משה רפאלוביץ: אם היה שם שבב אלקטרוני שעולה 17 שקלים בערך, יכולנו לפתור את הבעיה הזאת.

<משה רפאלוביץ: אגב, מאגר מידע כבר יש וחלק מהסוסים שהם סוסי עבודה כבר רשומים במאגר הזה.

<משה רפאלוביץ: אומר לנו מנהל השירותים הוטרינריים שזה לא יהיה כאשר הסיבה, אני לא יכול להבין אותה, גם היא לא מהתחום הווטרינרי.

<משה רפאלוביץ: אני לא יכול להבין למה לא יהיה.

<משה רפאלוביץ: אבל לא מאפשרים לנו את הדברים הבסיסיים.

<משה רפאלוביץ: ביקשנו להידבר עם המשרד בדברים הבסיסיים האלה כדי שנוכל כן לקבל את ההסמכות.

<משה רפאלוביץ: את הפרוצדורה אפשר לעשות בקלות.

איציק שמולי: תנו לחיות לחיות.

איציק שמולי: יש לכם משהו כמו שמונה-תשע דקות ואחרי כן התייחסות של משרד החקלאות או מי שירצה להגיב.

איציק שמולי: לאחר מכן נחתור לסיום.

<נטע יגר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<נטע יגר: אני עורכת דין במחלקה המשפטית של תנו לחיות לחיות.

<נטע יגר: אנחנו באנו לכאן היום על סמך ניסיון רב השנים שלנו להציג בפניכם את המציאות ואת מה שקורה בשטח בכל הנוגע לאכיפת חוק צער בעלי חיים.

<נטע יגר: לשם כך הכנו מצגת שעושה סדר בדברים.

<נטע יגר: חוק צער בעלי חיים קיים כידוע לכם משנת 1994, מאז הותקנו תקנות בשישה נושאים: מופעים של בעלי חיים, אחזקת עגלי חלב, הובלת בהמות, הובלת עופות, אחזקה לצרכים שאינם חקלאיים ואחזקת חזירים.

<נטע יגר: אם כן, יש לנו חוק ויש לנו שישה קבצי תקנות אבל מי אוכף אותם?

<נטע יגר: חילקנו את הבעיות בתחום האכיפה לשתי בעיות.

<נטע יגר: בעיה ראשונה היא שלא ממנים מפקחים והבעיה השנייה היא שהמפקחים המעטים שכן מונו, זה בעצם הפיצו"ח, לא עושים את עבודתם.

<נטע יגר: בעיה מספר אחת, לא ממנים מפקחים.

<נטע יגר: ברשותכם, חלק מהדברים שמופיעים כאן כבר נאמרו ולכן אני ארוץ קדימה.

<נטע יגר: יש שני חוקים שעוסקים בהסמכת מפקחים לפי חוק צער בעלי חיים.

<נטע יגר: הראשון הוא חוק צער בעלי חיים עצמו שממנה את שר החקלאות למנות מפקחים מהמשרד שלו ומהמשרד להגנת הסביבה בהסכמת השר להגנת הסביבה.

<נטע יגר: החוק השני נקרא חוק האכיפה הסביבתית שעורך דין ג'ריס הזכיר קודם לכן, חוק שבעצם מסמיך את ראשי הרשויות המקומיות למנות מפקחים מעובדי הרשות המקומית שלהם.

<נטע יגר: אילו סמכויות מקבלים המפקחים.

<נטע יגר: אדוני היושב ראש שאל ואני אענה.

<נטע יגר: הם מקבלים סמכות לדרוש מכל אדם קבלת פרטים אישיים, הצגת תעודת זהות, סמכות לקבל מסמכים, סמכות לערוך בדיקות ומדידות, כמובן סמכות כניסה, סמכות עיון במסמכים, סמכות חיפוש, סמכות תפיסה של בעלי חיים או ציוד, לפעמים צריך לתפוס את בעל החיים, וסמכות לגבות עדות שזאת סמכות חקירה.

יעל כהן-פארן: מה זאת אומרת סמכות כניסה?

<נטע יגר: להיכנס לחצרים.

יעל כהן-פארן: הם לא צריכים צו שופט?

<נטע יגר: אם זה מקום מגורים, צריך את בית המשפט.

<נטע יגר: אחרי שהמפקחים מסיימים לחקור, הם לוקחים את התיק והם מעבירים את תיק החקירה למחלקה המשפטית להגשת כתב אישום.

<נטע יגר: זה נקרא הליך פלילי מלא.

<נטע יגר: אבל יש לנו אפשרות למסלול אחר.

<נטע יגר: יש לנו את חוק העבירות המינהליות שבעצם מאפשר להטיל קנסות מינהליים.

<נטע יגר: זה הליך שהוא יותר מהיר.

<נטע יגר: דמיינו מצב כמו דוח חניה כאשר בא מפקח, נכנס לחנות חיות או הובלה בעיר, עוצר, בודק ומודד ובמידה ולא עומדים בתקנות או בחוק, הוא נותן קנס.

<נטע יגר: זה באמת מגביר את האכיפה.

<נטע יגר: זה נותן אכיפה רחבה יותר בתיקים שלא היו מגיעים לכתבי אישום בגלל שהם בהליך הפלילי המלא הלא מהיר.

<נטע יגר: למזלנו רוב העבירות שנמצאות בחוק צער בעלי חיים ובתקנות, כמעט כולן הוכרזו כעבירות מינהליות כאלה וכמובן ברירת המחדל היא קנס.

<נטע יגר: כמובן הבן אדם יכול לבקש להישפט אבל המטרה היא לייעל את האכיפה.

<נטע יגר: על מנת שנצליח לאכוף את חוק צער בעלי חיים בצורה מיטבית, כל מפקח צריך שני סוגי הסמכות.

<נטע יגר: - להסמכת מפקחים עליה דיברנו קודם, שזה בעצם חוק צער בעלי חיים וחוק האכיפה הסביבתית, והסמכות השנייה היא הסמכה להטלת קנסות מינהליים שזה חוק שלישי שהוא חוק העבירות המינהליות.

איציק שמולי: מי יכול לפעול בתהליך המזורז?

<נטע יגר: רק מי שיש לו הסמכה על פי חוק העבירות המינהליות.

<נטע יגר: כפי שאתה רואה כאן למטה, רק לפיצו"ח יש את זה.

<נטע יגר: אפשר למנות מפקחים, כמו שאמרנו, על ידי משרד החקלאות, הגנת הסביבה ועובדי הרשות המקומית.

<נטע יגר: אלה שלושת המקומית שאפשר למנות מהם.

<נטע יגר: אם נעשה זום אין על משרד החקלאות, במקרה של הפיצו"ח הם קיבלו את כל הסמכויות – חיפוש, תפיסה, חקירה – שמניתי קודם לכן וכולם שם הוסמכו.

<נטע יגר: השירותים הווטרינריים קיבלו חלק מהסמכויות ולא כולם הוסמכו.

<נטע יגר: הווטרינרים במחוזות הממשלתיים, רק חלק מהסמכויות ניתנו להם וכמובן לא כולם הוסמכו.

<נטע יגר: במשרד להגנת הסביבה אף אחד לא הוסמך.

<נטע יגר: לכן אתם רואים כאן את ה-איקס, איקס, איקס.

<נטע יגר: אף אחד לא הוסמך.

<נטע יגר: אצל עובדי הרשויות המקומיות, רק הווטרינרים הרשותיים קיבלו הסמכה שגם היא חלקית וגם לא כולם.

<נטע יגר: אף עובד של רשות מקומית אחרת שמתעסק בתעבורה ובכל הנושאים האחרים, לא קיבלו.

<נטע יגר: פשוט לא קיבלו.

<נטע יגר: כמו שאדוני שאל, היחידים שיכולים להטיל קנס - אלה עובדי הפיצו"ח.

<נטע יגר: זה לעניין הבעיה הראשונה שלא ממנים מפקחים.

<נטע יגר: הבעיה השנייה היא שהמפקחים שכן מונו, לא עושים את עבודתם וכאן אנחנו נעשה זום אין על יחידת הפיצו"ח במשרד החקלאות ועל הנושא תרחיב ותספר מנכ"לית תנו לחיות לחיות, יעל ארקין.

<יעל ארקין: אני אקצר כי אין לנו זמן.

<יעל ארקין: נכון?

איציק שמולי: נכון.

<יעל ארקין: פניות של תנו לחיות לחיות לפיצו"ח.

<יעל ארקין: כפי שאתם יודעים, אחת הבעיות הכי קשות היא שבאמת אנשים לא יודעים לאן לפנות ואז הם פונים ואחד זורק אותם לשני ובסוף או כבר בהתחלה הם מגיעים לתנו לחיות לחיות.

<יעל ארקין: יש לנו מחלקה משפטית שצריכה לעשות סדר ולהגיש תלונות, שזה באמת אבסורד שזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

<יעל ארקין: אנחנו פונים לפיצו"ח על נטישות כלבים וחתולים.

<יעל ארקין: אני חייבת לציין – יושב כאן מר קליגר – שאני כתבתי לו אין ספור מכתבים ומעולם לא קיבלתי תשובה אחת על אף אחד מהמכתבים בנוגע לנטישות של בעלי חיים.

<יעל ארקין: התשובה היחידה שקיבלתי דרך גורמים אחרים היא שמה שהגשנו, שאם נטשו לנו כלב בכלבייה, זאת לא נחשבת נטישה ושחוות הדעת בנושא חתולים וכל מיני דברים כאלה.

<יעל ארקין: בקיצור, תשובות מעולם לא קיבלתי ויש לי כאן ערימה של מכתבים.

איציק שמולי: מה זאת אומרת?

איציק שמולי: אם קושרים כלב לגדר של הכלבייה, זאת כבר אחריותך?

<יעל ארקין: זאת לא נטישה.

<יעל ארקין: נכון.

<יעל ארקין: זאת לא נטישה, לשיטתם.

<יעל ארקין: אם נטשו לי שני חתולים בתוך כלוב ליד המרפאה, האנשים האלה עשו טוב כי הם הביאו אותם למרפאה של תנו לחיות לחיות כי הם יכלו לזרוק אותם במקום אחר.

<יעל ארקין: עוד שנייה נחלק צל"שים.

<יעל ארקין: התעללות בבעלי חיים ברפתות, בדירים ובלולים.

<יעל ארקין: פרות, עגלים, כבשים, עזים.

<יעל ארקין: התעללויות בהובלות שהגשנו.

<יעל ארקין: התעללויות בכלבים וחתולים בכלביות.

<יעל ארקין: התעללויות בבעלי חיים בחנויות חיות ועוד ועוד.

<יעל ארקין: ברוב המקרים עונים לנו או יותר נכון לא עונים לנו.

<יעל ארקין: אנחנו מוציאים תזכורות.

<יעל ארקין: יש לנו נוהל מסודר.

<יעל ארקין: אתם תשימו לב שכל התזכורות יוצאות ביום חמישי כי ביום חמישי יעל ונטע יושבות עם ערימה כזו של תזכורות ומתחילות להוציא תזכורות לכולם.

<יעל ארקין: כך אנחנו עובדים, תזכורות חודשים על גבי חודשים.

<יעל ארקין: אנחנו הדפסנו רק חלק כי היה חבל לנו על הנייר.

<יעל ארקין: בודדים המקרים בהם קיבלנו מידע מהפיצו"ח, הודעה מנומקת על סגירתו של תיק חקירה.

<יעל ארקין: במשטרה אתה מקבל לפחות הודעה שהתיק נסגר מחוסר עניין לציבור או מחוסר ראיות.

<יעל ארקין: כאן אתה לא יודע מה נעשה עם התיק שלך.

<יעל ארקין: אני בעצמי באופן אישי פונה למוקד הפיצו"ח לא פעם ולא פעמיים כולל בשבת לפני שבועיים על אסון העטלפים.

<יעל ארקין: פניתי ביום שישי.

<יעל ארקין: דרך אגב, מעולם לא קיבלתי גם מספר פנייה ואני חייבת לציין זאת.

<יעל ארקין: אומרים שיש מספר פנייה אבל אף פעם לא קיבלתי מספר.

<יעל ארקין: אני פונה המון למוקד הפיצו"ח לגבי סוסים כי את יתר הדברים אנחנו מבצעים בעצמנו אבל סוסים ובניין שנופל על עטלפים, קצת קשה לנו לטפל בזה.

<יעל ארקין: לא משנה שבסוף הגוף שהוציא את הצו, זה היה תנו לחיות לחיות בשבת בערב.

<יעל ארקין: השורה התחתונה.

<יעל ארקין: גם מבחינת השירותים הווטרינריים הפיצו"ח הוא חור שחור שאי אפשר לדעת מה נעשה בו וזאת התבטאות של נדב גלאון, לא בסוד אלא בפורום של כל העמותות.

<יעל ארקין: דוגמאות לכשלים חמורים של הפיצו"ח.

יעל כהן-פארן: מי זה נדב גלאון?

<יעל ארקין: מנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.

<יעל ארקין: יש לנו את הסיפור המפורסם של כלב בשכונת התקווה שכבר היה צו החרמה שהוציאו ובסוף הפיצו"ח הגיע למקום ועל סמך דעתם האישית קיבלו החלטה שונה מזו של בית המשפט ושל הגורמים המקצועיים במשרד החקלאות ולא החרימו אותו.

<יעל ארקין: יש את הסיפור של דבאח ממאי 2015 שבעקבות חשיפה תקשורתית של התעללות המתבצעת בבית המטבחיים דבאח, ביקרו מפקחי הפיצו"ח במקום ועל אף שהיה בידם צו בית משפט שהתיר לתפוס צילומים ומחשבים, הם עזבו את המקום ללא איסוף ראיות.

<יעל ארקין: בדוחות הפיצו"ח לגבי פריקת בעלי חיים בנמל אילת ב-2012-2013 צוין כי הוחרמו שוקרים.

איציק שמולי: את יכולה להתקדם.

איציק שמולי: לא צריך את כל הפרטים האלה.

<יעל ארקין: בסדר.

<יעל ארקין: קראתם מהר.

<יעל ארקין: המשמעויות של אי המענה ואי הטיפול, אנחנו חייבים להבין שאנחנו לא מתעסקים כאן בשולחנות ולא בכיסאות.

<יעל ארקין: מאחורי כל תלונה עומד בעל חיים שסובל.

<יעל ארקין: סובל.

<יעל ארקין: חלקם גוססים, חלקם קשורים בשמש, ובעצם בעלי החיים לא מקבלים את ההגנה לה הם זקוקים.

<יעל ארקין: אין הרתעה כלפי הציבור.

<יעל ארקין: אנשים כבר מיואשים והם יודעים שהם מגישים תלונות ושום דבר לא יקרה.

<יעל ארקין: תנו לחיות לחיות נאלצת להגיש בקשות חופש מידע ועתירות חופש מידע כדי לקבל את המידע.

<יעל ארקין: בהחלטת ועדת לוקר שהייתה החלטה מאוד ארוכה, חלק מהדברים שם עד היום לא התבצעו למרות שהתאריכים שלהם כבר עברו אבל לצורך כך נקבע שמשרד החקלאות יקצה 0.7 מיליון שקלים למערכת מידע שתהפוך את שרשרת הפיקוח והאכיפה לממוחשבת.

<יעל ארקין: איפה התוכנה?

<יעל ארקין: אין תוכנה והזמן כבר עבר.

<יעל ארקין: לסיכום.

<יעל ארקין: ללא אכיפת חוק צער בעלי חיים אנחנו נמצא את עצמנו רודפים אחרי הזנב של עצמנו תרתי משמע.

<יעל ארקין: אנחנו פשוט אוספים בעלי חיים היו צריכים טיפול וזה עצוב מאוד מה שקורה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: משרד החקלאות, אתם רוצים להגיב?

<ג'ריס גנטוס: אני אומר רק משפט אחד.

<ג'ריס גנטוס: לעניין האכיפה והטענה שאין אכיפה או יש אכיפה מספקת – תמיד יש מקום להשתפר.

<ג'ריס גנטוס: הנתונים שיש לנו, הצגנו אותם וזאת בעצם ההתייחסות שלנו, שיש לנו את הנתונים שלנו.

<ג'ריס גנטוס: אני לא חושב שזה הפורום הנכון לדון בתיק ספציפי זה או אחר במיוחד שחלק מהדברים שהוצגו, אני אומר את זה בעדינות, הם לא מדויקים.

<יעל ארקין: תסביר.

<ג'ריס גנטוס: אמרתי שזה לא הפורום לדון בכך.

<יעל ארקין: אבל אתם לא דנים אתנו בשום פורום.

<יעל ארקין: אתם לא עונים למכתבים.

<יעל ארקין: אני מוציאה לך תזכורות ואתה בחיים לא עונה לי.

<יעל ארקין: לא אתה ולא הוא.

<יעל ארקין: אז מה, איזה פורום יש?

<יעל ארקין: איפה אנחנו צריכים לדון?

<יעל ארקין: תגיד לי איפה ואני אבוא לשם.

<יעל ארקין: אני מוכנה לבוא אבל תגידו לי לאן.

יעל כהן-פארן: הטענות הן מאוד רחבות.

יעל כהן-פארן: הן לא על מקרה ספציפי כזה או אחר שאולי אתה יכול להתדיין עליו.

<יעל ארקין: נכון.

<ג'ריס גנטוס: לא, היו טענות.

יעל כהן-פארן: הטענות הן מאוד רחבות על אי מענה באופן שיטתי.

יעל כהן-פארן: אם אתה כן יכול להתייחס לזה.

<ג'ריס גנטוס: אני קיבלתי מכתב בו הייתה בקשת מידע לסטטוס טיפול בלא מעט מקרים שהיו בהם החרמות ודווקא המקרה הזה כן זכה להתייחסות ושלחתי תשובה.

יעל כהן-פארן: לא הבנתי.

<ג'ריס גנטוס: אני מדבר על עצמי.

<ג'ריס גנטוס: קיבלתי פנייה להתייחס למספר מקרים, לדעת סטטוס הטיפול בהם ולזה התייחסתי.

<ג'ריס גנטוס: זה מה שאני יודע להגיד.

יעל כהן-פארן: זאת אומרת שעל עשרות או מאות פניות שמציינים חברי העמותה, אתה לא יודע כי לא העבירו אותן אליך.

יעל כהן-פארן: זה מגיע לפקס או למייל?

יעל כהן-פארן: מישהו בכלל קורא את זה?

יעל כהן-פארן: איך זה עובד אצלכם?

<ג'ריס גנטוס: התלונות לא מגיעות ללשכה המשפטית אלא מגיעות או למוקד הפיצו"ח או לשירותים הווטרינריים.

<ג'ריס גנטוס: התלונות מקבלות מענה והן מטופלות.

<ג'ריס גנטוס: עובדה, יש לנו מאות תיקים, כפי שהצגתי בפני הוועדה קודם לכן.

איציק שמולי: אלה שני דברים שונים.

איציק שמולי: היא עכשיו דיברה על מכתבים שהיא מוציאה והיא לא מקבלת תשובות עליהם.

איציק שמולי: זה שיש תיקים שאתה הצגת בתחילת הדיון שכן מקבלים התייחסות, זה בסדר, אבל השאלה מה המענה שלכם לטענה שעולה כאן מצד העמותה.

<ג'ריס גנטוס: אמרתי, אדוני.

<ג'ריס גנטוס: אני קיבלתי מכתב שיש בו ריכוז של בקשת בירור על מקרים ספציפיים.

<יעל ארקין: אני לא מדברת על זה.

<נירית צפורי ברקי: תלונות שמגיעות לשירותים הווטרינריים מגיעות אלינו.

<נירית צפורי ברקי: אני יכולה להגיד שמתוך מאתיים פלוס שיש אצלנו משנת 2016, מבחינת השירותים הווטרינריים, מבחינתנו, קיבלתם תשובות.

<יוסי וולפסון: כאשר מגישים תלונה - - -

<נירית צפורי ברקי: קיבלתם את התשובה הזאת גם מנדב גלאון ביום חמישי.

<יוסי וולפסון: אני מהמחלקה המשפטית של תנו לחיות לחיות.

<יוסי וולפסון: אני אמקד.

<יוסי וולפסון: כשאנחנו שולחים תלונה והיא מנותבת, בין אם זה לפיצו"ח ובין אם זה לגורמים אחרים במשרד החקלאות, היא מסתיימת באיזושהי נקודה.

<יוסי וולפסון: היא מסתיימת בזה שאו שמעמידים את הבן אדם לדין או שמטילים עליו קנס או שסוגרים את התיק.

<יוסי וולפסון: השתמע שחלק מהתלונות נסגרות בפיצו"ח ואני אשמח לשמוע באיזו סמכות הפיצו"ח סוגר תיקי חקירה אבל כאשר תיק נסגר, צריך לעדכן את המתלונן מה הייתה התוצאה ואנחנו לא מקבלים את העדכונים האלה וכמובן שאם תיק מסתיים בקנס או בהליך משפטי, גם אנחנו צריכים לדעת על כך כי אולי יש לנו זכות לערר על ההחלטה ואולי יש לנו זכות לדעת מה קרה בתלונה שהגשנו.

<יעל ארקין: זה לא אולי.

<יעל ארקין: יש לנו זכות לדעת.

איציק שמולי: משרד החקלאות.

איציק שמולי: יש איזושהי מניעה לגבש איזשהו נוהל לפיו כן יעדכנו את מי שהגיש את התלונה?

<נירית צפורי ברקי: שוב, צריך לנסות ולהבין.

<נירית צפורי ברקי: אני מדברת מהצד שלי, מהצד של מקבל התלונה ואני מקבלת מאות תלונות.

<נירית צפורי ברקי: אצלנו נכון להיום התקבלו 218 תלונות רק במחלקה שלנו.

<נירית צפורי ברקי: אני עובדת עם גורמים אחרים כמו המשטרה, כמו יחידת הפיצו"ח, והדברים עוברים.

<נירית צפורי ברקי: אני לא רואה דרך שאנחנו יכולים לעדכן, וזאת לא רק תנו לחיות לחיות אלא אלה הרבה מאוד גורמים והציבור שפונה אלינו.

<נירית צפורי ברקי: אני לא רואה דרך שאני יכולה לאורך כל הדרך לעדכן.

יעל כהן-פארן: את לא יכולה לעדכן את מי שהגיש את התלונה?

יעל כהן-פארן: כשאני מגישה תלונה למשטרה, אני מבררת מה קורה עם התלונה ואני מקבלת תשובה.

יעל כהן-פארן: אני כאזרח ולא כחברת כנסת.

יעל כהן-פארן: השאלה אם מי שפנה אליכם, בין אם זו עמותה ובין אם זה אזרח פרטי, אין לו שום דרך לעקוב ולקבל מענה?

<נירית צפורי ברקי: כשהתלונה עדיין נמצאת אצלי ואני יודעת מה קורה אתה בשלב המקצועי, אני יכולה לעדכן והם מקבלים עדכון.

<נירית צפורי ברקי: אני חושבת שכאן אין בינינו חילוקי דעות ויתקנו אותי אם זה לא נכון.

יעל גרמן: יש לכם נוהל כתוב של טיפול בתלונות ציבור?

<נירית צפורי ברקי: יש לנו נוהל של מנהל השירותים הווטרינריים עד שזה מגיע אלינו.

<נירית צפורי ברקי: לגבי נוהל עבודה עם יחידת הפיצו"ח ואיך זה ממשיך, כרגע, בהמשך להחלטת הממשלה, הגענו לשבת לכתוב נוהל עם התובע הייעודי שישב בלשכה המשפטית ויחבר את הגופים כי אלה מערכות שונות שעובדות על מספרי תלונה שונים, מערכת של הלשכה המשפטית ומערכת של יחידת הפיצו"ח.

<נירית צפורי ברקי: לנו אין גישה למערכת הזאת.

<נירית צפורי ברקי: כשדובר על ה-0.7, זה לעשות איזושהי מערכת שתאגד את כל החומר הזה ביחד.

יעל גרמן: אנחנו נבקש שיוגש לנו נוהל, שתכינו נוהל בתוך זמן שהיושב ראש יקבע ושאנחנו נראה אותו.

יעל גרמן: אנחנו גם נבקש כמובן שתבואו ותעדכנו אותנו ותדווחו לנו אחת לתקופה בהתאם לנוהל אם אתם באמת מקיימים אותו.

יעל גרמן: על ידי כך אני חושבת שתיפתר הבעיה.

<כנרת בראשי: אני עורכת דין במקצועי, אפשר לומר שאני אשת תקשורת, ואני אוהבת מאוד בעלי חיים.

<כנרת בראשי: לאחרונה נקשרתי עם משמר בעלי החיים.

<כנרת בראשי: שמעתי כאן כמה דברים ואם יורשה לי, אני רוצה לומר כמה דברים.

<כנרת בראשי: שמעתי שאין ראיות.

<כנרת בראשי: כעורכת דין אני יכולה לספר שבעידן הטכנולוגי היום והרשתות החברתיות, די שמישהו אחד מעלה את הפוסט והוא היה נוכח במקום והוא צילם.

<כנרת בראשי: אפשר לזמן אותו.

<כנרת בראשי: יש את התמונות וזאת הוכחה ניצחת לדברים.

<כנרת בראשי: אפשר להביא את זה בפני בית המשפט.

<כנרת בראשי: קחו את אותם נערים או נערות מתעללים שסתם זורקים גורי כלבים וחתולים בל"ג בעומר למדורות ושהמתנדבים הולכים ומפקחים על המדורות כדי שזה לא יקרה במקומות המועדים.

<כנרת בראשי: נכון, מדובר בילדים ואי אפשר להשית עליהם את החוק הפלילי אבל יש להם הורים.

<כנרת בראשי: זה הכול עניין של חינוך ואנחנו נמצאים כאן בוועדת החינוך.

<כנרת בראשי: אני חושבת שאלה דברים שצריכים להיכנס לבתי הספר.

<כנרת בראשי: אני חושבת שההורים, אם מדובר בילד שהוא מתעלל, צריכים לבוא ולתת את הדין על הדברים האלה, על החינוך הלקוי.

<כנרת בראשי: לא יכול להיות שילד יתפוס כלבה עיוורת וזקנה ויזרוק אותה מהגדר.

<כנרת בראשי: זה לא משהו שגם אם מי שאין לו כלב בבית, לא יכול להיות מחונך בצורה כזאת.

<כנרת בראשי: יש אנשים שצריכים לתת את הדעת על החינוך הזה ואני חושבת שהדברים האלה צריכים להיכנס לבתי הספר.

<כנרת בראשי: אני חושבת שצריכה להיות כאן עבודה מול בתי המשפט ושבתי המשפט ייתנו עונשים בהם ייכנסו אנשים לכלא בגין התעללות בבעלי חיים והסיבה לכך היא מאוד פשוטה.

<כנרת בראשי: מי שמתעלל בבעלי חיים, יתעלל בבני אדם.

<כנרת בראשי: זה בדוק.

<כנרת בראשי: אני בכובעי כסניגורית אומרת לכם את זה.

<כנרת בראשי: אתם תמצאו את זה וזה עובר כחוט השני.

<כנרת בראשי: אתם תראו את הדברים האלה קורים אחד לאחד ויותר מדי דברים וכינוסים, לשבת שנים כדי לתת סמכות לזה או כדי לענות על מכתב של זה, בינתיים כמו שאמרו כאן הצדיקים מתנו לחיות לחיות, הם אומרים שיש את אותם כלבים שמתעללים בהם ורק לפתוח את הפייסבוק בשישי-שבת, זה לשבת ולבכות 24 שעות.

<כנרת בראשי: יש לנו כאן בירושלים כפר שלא צריך להיכנס אליו עם כוחות משטרה, זה כפר שכל ירושלמי נכנס אליו כדי לשטוף את הרכב שלו, נמצאים שם שני כלבים שפשוט מתעללים בהם מבוקר ועד לילה כדי שישמרו להם רק על מכונות השטיפה.

<כנרת בראשי: אין שום סיבה בעולם שאם אנחנו מדינה מתוקנת ומדינה שאנחנו קוראים לעצמנו אנושיים במידה כזו או אחרת, אנחנו נצטרך עכשיו להקים ועדות כדי לטפל באותם בעלי חיים.

<כנרת בראשי: יש להם נשמות.

<כנרת בראשי: כלב זה כ-לב.

<כנרת בראשי: אין דבר יותר טוב ממנו.

<כנרת בראשי: אם אנחנו מזלזלים בהם, אנחנו מזלזלים בעצמנו.

<כנרת בראשי: אני חושבת שבאמת הוועדה הזאת צריכה לקחת את זה הרבה מאוד צעדים קדימה.

<כנרת בראשי: סליחה שאני אומרת את זה כך.

<כנרת בראשי: אני אומרת את זה מתוך אהבה מאוד מאוד גדולה לבעלי חיים.

איציק שמולי: תודה רבה.

<רואי קליגר: אני רוצה להגיד דבר מה.

<רואי קליגר: שני דברים.

<רואי קליגר: קודם כל, עורכת דין כנרת בראשי, אני אשמח לארח כל מי שמעוניין לבוא ולראות אצלנו איך המערכת עובדת ואיך אנחנו עובדים ובאיזו צורה אנחנו מנהלים את העסק.

<רואי קליגר: אבל אחד הדברים שיוצרים אצלנו בעיה גדולה בסעיף הראשון שאמרת, אותם פוסטים ואותן רשתות, זאת צרה צרורה עבורנו כאוכפי חוק.

<רואי קליגר: למה?

<רואי קליגר: חלק גדול מהתלונות שאנחנו מקבלים הן צד שלישי ורביעי.

<רואי קליגר: פלוני אלמוני צילם דבר מה מרחוק ועל זה הוא מגיש תלונה והוא החליט בצורה, עם כל הכבוד והרצון הטוב - ואני חי בסביבה הכפרית - לכלבים ובכלל לבעלי חיים, הוא קבע – אני לא יודע איך – שיש התאכזרות והתעללות.

<רואי קליגר: צריך להבין שבסופו של דבר כאשר אני מגיע לחקירה כזאת, אני צריך איזשהו בסיס החשדה מינימלי לבוא לבן אדם.

<רואי קליגר: אני לא יכול כל שני וחמישי לתקתק על דלתו של פלוני אלמוני ולהגיד, שמע, אתה חשוד במשהו.

<כנרת בראשי: השאלה היא למה.

<כנרת בראשי: השאלה אם מישהו חושד שיש התעללות בבעל חיים, כמו שאני חושדת שיש התעללות בשכנה שלי, אני ארים טלפון מידית למשטרה והאם המשטרה תבוא ותגיד לי שהיא צריכה איזושהי ראיה שנכנסתי לתוך הבית וראיתי מישהו מכה אותה?

<כנרת בראשי: לא.

<רואי קליגר: ברשותך, אני רוצה להשלים כי בסוף כוח האדם הוא מסוים ואני רוצה להגיב כמה שיותר.

<רואי קליגר: אני רוצה לזקק את זה כדי שאני אגיב נכון וכמה שיותר אמיתי.

<רואי קליגר: לא שהיא אומרת לי משהו לא אמיתי.

<רואי קליגר: אבל אם הדוגמה שפתחתי ואמרתי, אותה גברת שושנה נוסעת ברכבת ומחלון הרכבת היא רואה את הסוס קשור ביום קיץ חם, מבחינתה זאת התעללות, זה דבר שאפשר לפתור אותו.

<כנרת בראשי: זאת לא התעללות שסוס קשור בארבעים מעלות בחוץ בלי מים?

<כנרת בראשי: זאת לא התעללות?

<רואי קליגר: יושבת כאן מנחה מקצועית.

<רואי קליגר: תשאלי אותה.

<רואי קליגר: תעמידי סוס, לידו תעמידי שטח פתוח, לידו סככה.

<רואי קליגר: איפה הוא יעדיף לעמוד בחורף ובקיץ?

<רואי קליגר: בחוץ ולא תחת הסככה.

<רואי קליגר: זאת דוגמה.

<רואי קליגר: שוב, חשוב לזקק.

<רואי קליגר: אדוני היושב ראש, חברות הכנסת, נאמרו כאן דברים לא קלים.

<רואי קליגר: לא קל לשמוע את הדברים האלה בפרט לאור הנתונים שהצגתי והם נתונים מלוא הטנא.

<רואי קליגר: אני לא אשב כאן ואומר שצריך עוד כוח אדם.

<רואי קליגר: לא אעשה את זה כאן.

<רואי קליגר: לא כאן.

<רואי קליגר: אבל אני מוכן לשבת עם יעל, אם היא מסכימה, וישבנו כבר לא פעם, כדי לבחון שוב את אותם פערים ואת אותם דברים ולנסות לשפר את המידע והנתונים כדי שאנחנו באמת נפיק את התועלת המרבית מאותם אנשים שאכפת להם אבל גם צריכים להבין אותנו שלנו גם כן יש כללים בסיסיים על פי אותם כללים שלמעשה קובע החוק.

<שגיב לוי: אני היועץ המשפטי של תנו לחיות לחיות.

<שגיב לוי: אני נמצא בפרונט עם כל התלונות שמתכנסות ומגיעות אלי ומשם מנותבות הלאה, בין אם לעורכי דין ואין אם לרשויות או בין אם זה להגיד לבן אדם שהכול בסדר, עומד בתנאי החוק.

<שגיב לוי: דרך אגב, חלק גדול מהתלונות פשוט לא מועברות ונסגרות אצלי ולא יוצאות לרשויות.

<שגיב לוי: הרגשת הבטן הסובייקטיבית גם של האזרחים וגם שלי היא של חוסר רצון לשיתוף פעולה, שאתם נמצאים איפה שהוא שם למטה למטה במדרג ולא מעניינים אף אחד.

<שגיב לוי: זה לא משנה אדון קליגר אם אין כוח אדם.

<שגיב לוי: אין כוח אדם, תאצילו את הסמכויות ותנו אותם לרופאים הרשותיים.

<שגיב לוי: אמר לך דוקטור רפאלוביץ שהוא מוכן לקבל את כל הסמכויות אבל שייתנו לו אותן.

<שגיב לוי: אז לא תהיה פתאום בעיית כוח אדם.

<שגיב לוי: ראו זה פלא, גם קופת העירייה תתעשר פתאום כי כל חנות חיות כזאת שתמדוד שהכלוב קטן מדי, תקבל במקום קנס בסך אלף שקלים ואז תראה שקודם כל מחר יש כלוב גדול ועומדים בתקנות וגם קופת העירייה תתעשר.

<שגיב לוי: למה אנחנו לא עושים את זה?

<שגיב לוי: לא הצלחתי להבין.

<נירית צפורי ברקי: כי שר הפנים לא אישר.

<משה רפאלוביץ: לא שר הפנים הוא הבעיה.

<משה רפאלוביץ: הבעיה היא משרד החקלאות שלא נותן כלים.

<שגיב לוי: לכן אתם עובדי המדינה, אתם תשבו, יש לכם את השר שלכם שיכול לשבת עם השר השני ותסגרו את זה.

<משה רפאלוביץ: שישבו עם הרופאים הרשותיים.

<משה רפאלוביץ: שישבו עם מרכז שלטון מקומי.

<שגיב לוי: לגבי תפקוד הפיצו"ח.

<שגיב לוי: חבר'ה, רואי, לא מקבלים מספרים.

<שגיב לוי: אני כמעט כל יום פותח קריאה בטלפון ואין מספר CRM.

<שגיב לוי: לא יודע מה העובדים שלך אומרים לך, בשורה התחתונה לא מקבלים מספר.

<שגיב לוי: אף פעם לא מקבלים סגירת תיק מהפיצו"ח, להבדיל מהמשטרה.

<שגיב לוי: דרך אגב, יש לי את זה כתוב ממישהו אצלכם: איפה בחוק אומרים שאני צריך להודיע למתלונן מה נעשה עם התלונה.

<שגיב לוי: לא כל דבר צריך להיות כתוב בחוק.

<שגיב לוי: יש גם קומנסנס.

<קריאה: זה כתוב בחוק.

<שגיב לוי: אמרו לי איפה כתוב בחוק צער בעלי חיים.

<שגיב לוי: לא צריך להיות כתוב בחוק צער בעלי חיים.

<קריאה: פקודת סדר הידן הפלילי.

<שגיב לוי: נכון.

<שגיב לוי: אם כן, נא להתחיל לתת תשובות.

<שגיב לוי: לגבי הדבר האחרון שקראת לו בעיה רצינית, קוראים לו סייבר.

<שגיב לוי: אי אפשר להתעלם מהסייבר.

<שגיב לוי: הוא לא צרה.

<שגיב לוי: הוא כאן והוא כאן להישאר.

<שגיב לוי: אתה צריך ללמוד להתמודד עם הסייבר ולא להגיד אוי, אוי, אוי, יש סייבר.

<שגיב לוי: כל בן אדם שלישי משתף אני לא יודע מה.

<שגיב לוי: תתחיל להחזיק יחידת סייבר.

<שגיב לוי: אני כל יום שולח תלונות על עבירות שקורות בסיבר.

<שגיב לוי: אין יום שלא מגיעה תלונה על עבירת סייבר.

<שגיב לוי: מה התשובות של משרד החקלאות?

<שגיב לוי: אין לנו דרך לאתר אותו.

<שגיב לוי: תשקיעו, תמצאו את הדרך.

<שגיב לוי: למשטרת ישראל יש כלים, יש לה יחידת סייבר, פנו אליה ותעשו שיתוף פעולה אבל אל תתנו לי תשובה שאין לנו מה לעשות ותפנו אותי שאפנה למשטרה.

<שגיב לוי: מה אומרת לי המשטרה?

<שגיב לוי: לא בסמכות שלי.

<שגיב לוי: סליחה, הם צודקים השוטרים.

<שגיב לוי: חבר'ה, אנחנו כאן בהיתממות טוטלית.

<שגיב לוי: המצב קטסטרופלי.

<שגיב לוי: לא יעזור לאף אחד כלום.

<שגיב לוי: זה לא משנה מה תגידו, אני חווה את זה, אני מרגיש את זה 24/7 כולל סופי שבוע, כולל 2:00 בלילה, שאין עם מי לדבר.

<שגיב לוי: פשוט אין עם מי לדבר.

<שגיב לוי: לפני חודש סוס נפל לוואדי.

<שגיב לוי: יומיים הפכו כאן את כל העולם.

<שגיב לוי: מה עם הפיצו"ח?

<שגיב לוי: אין לנו פתרונות.

<שגיב לוי: אז למי יש פתרונות?

<שגיב לוי: אני אבוא עם הג'יפ ואמשוך אותו מהוואדי?

<שגיב לוי: דרך אגב, הסוס נאסף אל אבותיו באותו ערב.

<שגיב לוי: הוא כבר לא אתנו.

<שגיב לוי: חבר'ה, תבינו, אני באמת מדבר מדם לבי.

<שגיב לוי: אני חי ורואה את זה כל יום.

<שגיב לוי: ההרגשה הסובייקטיבית היא לא טובה.

<שגיב לוי: אתן לכם דוגמה אחרונה קונקרטית.

<שגיב לוי: העתקת חתולים.

<שגיב לוי: יש בג"ץ שקובע שחתול הוא מוגן וכולי וטריטוריאלי ועוד.

<שגיב לוי: כולכם מכירים אותו בעל פה.

<שגיב לוי: יש גם החלטה של היועצת המשפטית של המשטרה משנות ה-90 אם אני לא טועה שאומרת שהעתקת חתולים היא עבירה על סעיף 2 לחוק צער בעלי חיים.

<שגיב לוי: הווה אומר, התעללות.

<שגיב לוי: יש החלטה של היועץ המשפטי לממשלה שאומרת שכל עוד בית משפט או יועץ משפטי אחר - - -

<רואי קליגר: אתה מטעה את הוועדה.

<שגיב לוי: אז תתקן אותי.

<שגיב לוי: כשאני אסיים את דבריי, תתקן אותי.

<שגיב לוי: יש החלטה של היועץ המשפטי לממשלה שקובעת שכל עוד בית משפט בתקדים משפטי או יועץ משפטי בכיר יותר לא שינה את חוות הדעת, חוות הדעת הזאת מחייבת את רשויות המדינה.

<שגיב לוי: הווה אומר, משטרת ישראל מחויבת לאכוף העתקת חתולים.

<שגיב לוי: אתם יודעים מה קורה עכשיו לאחרונה?

<שגיב לוי: תיקים נסגרים אוטומטית מהיעדר אשמה.

<שגיב לוי: לא חוסר עניין חס וחלילה או היעדר ראיות אלא מהיעדר אשמה.

<שגיב לוי: כלומר, מישהו במשטרת ישראל החליט שהיועץ המשפטי כקליפת השום.

<שגיב לוי: התיק מטופל על ידי משטרת ישראל, בא משרד החקלאות ואומר לך שזה מטופל שם.

<שגיב לוי: אז מה?

<שגיב לוי: פינג פונג?

<שגיב לוי: אז אתמול נירית אמרה לנו, כתבה לנו, שאם משטרת ישראל סגרה את התיק, תעבירו ליחידת הפיצו"ח והם יחקרו.

<שגיב לוי: חבר'ה, מה זה?

<שגיב לוי: שופינג?

<שגיב לוי: זה שוק הכרמל או שזאת מערכת אכיפה?

<נירית צפורי ברקי: אלה שתי רשויות אכיפה שלא יכולות לערוך חקירה במקביל.

<נירית צפורי ברקי: זה הפתרון.

<נירית צפורי ברקי: המשטרה סגרה, תעבירו אלינו.

<נירית צפורי ברקי: גם זה לא בסדר?

<דורון ברנר: תעבירו את הסמכות לנו ולהם.

איציק שמולי: חבר'ה, אני צריך לסגור את הדיון לא לפני שחברי הכנסת יתייחסו.

<נירית צפורי ברקי: אומרים שתעבירו אלינו, גם זה לא בסדר?

<שגיב לוי: זה בסדר גמור אבל בואו נחליט מהתחלה.

<נירית צפורי ברקי: אתה רוצה שאני אלך לסגור את התיק במשטרה?

<שגיב לוי: מהיום כל העתקת חתולים, אני פותח בפיצו"ח.

<שגיב לוי: אין לי בעיה עם זה.

איציק שמולי: חברת הכנסת גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: קודם כל תודה רבה על המעקב.

יעל גרמן: אני חושבת שזה מאוד חשוב ולו רק כדי שכולם ישבו סביב השולחן וישמעו אחד את השני כי נראה לי שזה אחד הדברים שחסרים, לשבת סביב שולחן אחד.

יעל גרמן: אני לא יודעת אם אתה דיווחת, אבל השבוע הייתה לנו פגישה, אני חושבת שהיא טובה מאוד, במשרד החקלאות בניסיון לקדם את החוק שאתם יודעים ששלושתנו מקדמים של איסור הריגת כלבים בריאים.

יעל גרמן: כמובן שהגענו למסקנה שכך אי אפשר לקדם ואנחנו החלטנו על הקמת שולחן עגול יחד עם הארגונים.

יעל גרמן: זה עוד לא הגיע אליכם, אבל כמובן שאנחנו נשב.

יעל גרמן: אני חושבת שהשולחן העגול הזה בהחלט יביא קודם כל לדיבור ולכך שאפשר יהיה גם למצוא פתרונות.

יעל גרמן: אני מאוד מאוד אודה ליושב ראש שנקבל בתוך זמן נקוב נוהל של טיפולים בתלונות ושיהיה לנו מעקב אחרי התלונות.

יעל גרמן: זה המינימום במינימום.

יעל גרמן: זאת התחלה.

יעל גרמן: אולי עוד מילה אחת שאני יכולה לומר לעורכת הדין בראשי.

יעל גרמן: את דיברת על כאב לב.

יעל גרמן: יש לנו קבוצת ווטסאפ – נצרף אותך – של כל מי שאכפת לו מבעלי החיים ומכל העמותות שקיימות כדי שאחת תנסה לעזור לשנייה במידה ומוצאים כלב או חתול שהוא במצב לא טוב.

יעל גרמן: באמת הלב נקרע כי אין פתרונות.

יעל גרמן: יכול להיות שהשולחן העגול גם ינסה למצוא את הפתרונות האלה.

יעל כהן-פארן: יש לי ממש דברים קצרים לומר אבל לני כן יש לי שאלה לגבי השקף של עמותת תנו לחיות לחיות שהוצג לפנינו.

יעל כהן-פארן: אני שואלת את נציגי משרד החקלאות מדוע נציגי השירותים הווטרינריים, הווטרינרים הרשותיים, לא קיבלו את ההסמכה ואת הסמכויות לפיקוח וכולי במסגרת החוק?

<ג'ריס גנטוס: לגבי הווטרינרים הרשותיים התייחסנו.

<ג'ריס גנטוס: דוקטור רפאלוביץ הציג את העמדה שלו.

<ג'ריס גנטוס: לגבי הרופאים הווטרינריים הממשלתיים, אנחנו בדעה על הסמכויות לפי חוק צער בעלי חיים, אנחנו מחלקים אותן לשניים: פיקוח ואכיפה.

<ג'ריס גנטוס: כל נושא האכיפה עם החקירות, ניהול תיק חקירה, זה עניין ייעודי של יחידת החקירות שזאת יחידת הפיצו"ח.

<ג'ריס גנטוס: רופאים ווטרינריים, הם לא חוקרים.

<ג'ריס גנטוס: חקירות זה מקצוע.

<ג'ריס גנטוס: אני לא מצפה שרופא וטרינר, בכל הכבוד, ובאמת אני לא מזלזל בהם - - -

יעל כהן-פארן: חיפוש ותפיסה הוא כן יכול לעשות?

<ג'ריס גנטוס: הוא יכול לבצע את סמכויות הפיקוח שזה כניסה ופיקוח על קיום הוראות החוק.

<ג'ריס גנטוס: מצא שיש עבירה, כמובן הוא מסתייע בפיצו"ח שהיא היחידה שנמצאת לידו והיא תופסת ומחרימה.

<ג'ריס גנטוס: כאן בין השירותים הווטרינריים והפיצו"ח, אלה שני גופים בתוך אותו משרד וברוב המקרים הם יוצאים ביחד לשטח.

יעל כהן-פארן: אתה בעצם לא מעוניין לתת לו את סמכויות הפיצו"ח.

<ג'ריס גנטוס: לווטרינרים?

יעל כהן-פארן: כן.

<ג'ריס גנטוס: לא.

<ג'ריס גנטוס: זאת החלטה עקרונית של מנכ"ל המשרד והיועצת המשפטית וכמובן הצטרפו אליה המשטרה ומשרד המשפטים.

<ג'ריס גנטוס: חקירות מתבצעות על ידי אנשי חקירות.

יעל כהן-פארן: הבנו.

יעל כהן-פארן: אני רק אסיים בברכות על ישיבת המעקב.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שאנחנו נמצאים באותה קבוצת ווטסאפ שהרבה פעמים מעבר לכאב הלב אנחנו גם מנסים לראות איך אפשר לעזור כי אנחנו מבינים שיש כאן אוזלת יד, חידלון, לא מספיק כוח אדם.

יעל כהן-פארן: מכל כיוון שמסתכלים על זה, בין אם זה חוסר אכיפה או חוסר התייחסות, אנחנו רואים שהמצבים הם קשים ובסוף מגיעים לכך שהעמותות בלית ברירה לוקחות את העשייה בידיים שלהן כי פשוט אף אחד אחר לא נמצא שם.

יעל כהן-פארן: לעתים אנחנו כחברי כנסת מתערבים לעזור במקומות שהם לא יכולים לפתור.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שיש כאן חוק ובעצם בצורה הכי פשוטה וגלויה הוא לא נאכף.

יעל כהן-פארן: לפני שהוא יהפוך לאות מתה, בואו נראה איך עושים את זה נכון.

יעל כהן-פארן: עכשיו מתקיימים דיוני התקציב.

יעל כהן-פארן: בואו נשב.

יעל כהן-פארן: אני באמת פונה אליך היושב ראש.

יעל כהן-פארן: בואו נשב ונראה האם זה עניין של תקציבים, האם זה עניין של להגדיל את יחידות הפיצו"ח, לתת לעמותות להיות מעורבות כאן.

יעל כהן-פארן: צריך איזה שהם תקציבים, אולי פחותים, אבל בואו נשב על זה ונבוא עכשיו לנסות להשיג לזה איזה שהם תקציבים כי עכשיו סוגרים תקציב לשנתיים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שאחת הבעיות – אני לוקחת את זה קצת מעל – עליה דובר, נושא שדובר עליו רבות, ניגוד העניינים בתוך משרד החקלאות שהוא בא לאכוף את חוקי צער בעלי חיים, בפרט בכל מה שנוגע לחיות משק, הובלתן, גידולן, כליאתן, איך שתסתכלו על זה.

יעל כהן-פארן: בממשלה הקודמת הייתה ועדה בין-משרדית שקבעה שייתנו עוד כמה שנים לבחון את הנושא.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שאתם בבחינה ואולי צריך קצת להשתפר, גם להביא את התקנות של לולים, של מרחב מחייה בלולים ותקנות נוספות לוועדת הכנסת, תקנות שמתעכבות זמן רב והן רלוונטיות ביותר לחוק צער בעלי חיים ולהראות שאתם כן עושים כדי שתשמרו לעצמכם את הסמכויות האלה.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת מתי זה יגיע שוב לפתחה של הממשלה ולפתחה של הכנסת, אבל אם זה יהיה תלוי בי - זה יגיע.

יעל כהן-פארן: תודה.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אני רוצה לסכם את הדיון.

איציק שמולי: ראשית, אני כמובן מודה לכל המשתתפים.

איציק שמולי: אני כמובן מודה גם לנציגי הממשלה, לעמותות, לפעילים וכמובן גם לחברי הכנסת.

איציק שמולי: אני אגיד לכם מה אנחנו נעשה.

איציק שמולי: במושב הבא נעשה דיון מעקב אחרי מה שהיה כאן.

איציק שמולי: בואו נחליט על סדרה של דברים שאנחנו מתכוונים לעשות עד אז במטרה לשפר את הפעולה של האכיפה.

איציק שמולי: אני מזהה, ואני חושב שזה לא כל כך קשה לזהות את זה, פער מאוד מאוד גדול בין הנכונות שיש סביב השולחן הזה לבין התוצאות בפועל.

איציק שמולי: זה לא שאין מאמצים וזה לא שאין כוונות טובות.

איציק שמולי: יש, ובשפע, מצד כל הגורמים ליד השולחן אלא שביחס לגודל הבעיה, אין שום ספק שאנחנו אפילו לא השלמנו את הצעד הראשון.

איציק שמולי: אני חושב שיש שני דברים שאנחנו צריכים לעסוק בהם בזמן הקרוב.

איציק שמולי: האחד, אמרה יפה חברת הכנסת כהן פארן, התקציב עומד בפתח.

איציק שמולי: כמו שאנחנו מאתגרים אתכם כממשלה, תאתגרו אתם אותנו כחברי כנסת.

איציק שמולי: אתם יודעים יותר טוב ממני איזה בזאר תורכי הולך להיפתח כאן עוד חודשיים.

איציק שמולי: במסגרת אותו בזאר תורכי, אין שום פסול בכך שהשדולה למען בעלי החיים – ואני מזכיר לכם שחברים בה עשרות חברי כנסת – תיאבק בתוך ועדת הכספים ובתוך מקומות אחרים על הדברים שחשובים לבעלי החיים.

איציק שמולי: אני מפנה את קריאתי ובקשתי גם למשרד להגנת הסביבה, גם למשרד החקלאות וגם למשטרת ישראל.

איציק שמולי: זה יצטרך להיות בדרך יותר מסוימת כי אני לא אוכל לדבר אתכם ישירות, אני מניח, אבל אולי דרך לשכת השר.

איציק שמולי: נשמח לדעת אם יש דברים שאתם חושבים שיסייעו לכם לייעל ולהרחיב את עבודת הפיקוח והאכיפה.

איציק שמולי: הדבר השני הוא התיאום.

איציק שמולי: אין שום ספק שהתיאום הוא לא נעשה כאן ברמה גבוהה מצד כל הצדדים.

איציק שמולי: אני בהחלט מאמץ את ההצעה של חברת הכנסת גרמן ואני מבקש אתכם, חבריי במשרד החקלאות, לגבש את אותו נוהל של טיפול בתלונות ולהעביר אותו לוועדה.

איציק שמולי: אם לשר יש השגות אחרות והוא סבור שלא צריך להיות נוהל כזה, גם זאת תשובה ואני מבקש לקבל אותה בכתב.

איציק שמולי: אני מבקש לשים דגש מיוחד על הקשר שלוקה בחסר, לטענת הרופאים של השירותים הווטרינריים ברשויות המקומיות, בין משרד החקלאות לבין הרופאים הרשותיים.

איציק שמולי: בסופו של דבר מה שאני מציע באופן הכי פרקטי בעולם זה שבתקופה הקרובה אני אקיים סדרה של פגישות, אולי אני אפילו אאמץ את הצעתך, רואי, ואנחנו נבוא לסיור אצלכם ביחידה, ובתום חודש-חודש וחצי אנחנו ננסה להביא את כולם לאותה נקודה מבחינת התיאום בין כל הגופים.

איציק שמולי: כל גוף, כל עמותה, כל משרד ממשלתי יציע לנו דרכים לייעל את העבודה של האכיפה בכלל ושל התיאום מול גופים אחרים בפרט ובסופו של דבר אנחנו ננסה להביא את זה כמובן בהסכמה.

איציק שמולי: אני רוצה לומר מילה טובה גם לפעילים וגם לך דורון ולפעילות שאתם עושים.

איציק שמולי: אני יודע שיש תקופות בהן הדאגה והשמירה על בעלי החיים, לפעמים מסתכלים עלינו כמו על חייזרים מהמאדים.

איציק שמולי: אני יודע שאתם וכל העמותות כאן וכל הנוגעים בדבר נמצאים בחזית של העניין הזה ועל כך תבורכו.

איציק שמולי: תבורכו גם משרדי הממשלה על אף הביקורת שנשמעה כאן.

איציק שמולי: אין לי שום ספק שהנושא הזה קרוב גם ללבכם למרות שכפי שנאמר כאן, יש דברים שצריכים להשתפר.

איציק שמולי: תודה רבה.

איציק שמולי: אנחנו נקיים ישיבת מעקב במושב הבא, ישיבה ספציפית על הנושא של האכיפה.

איציק שמולי: תודה רבה.