ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 119, 2016-06-28 12:00

אברהם נגוסה: צהריים טובים לכולם.

אברהם נגוסה: אנחנו מקיימים היום דיון בנושא מינהל הסטודנטים והסטודנטים העולים, או גם בני עולים, והגיעו אלינו לוועדה דרישות ובקשות שנקיים את הדיון בנושא תשלום מינהל הסטודנטים וגם בנושא של סטודנטים באוניברסיטאות, כרגע אני צריך לציין שבעיקר מאוניברסיטת בר אילן נאמר לנו שעולה חדש, כשהוא צריך לגשת למבחן הוא צריך לשלם בעצמו על תרגום המבחן, לאנגלית בדרך כלל, ולכן אנחנו רוצים לשמוע, גם מנציגי אוניברסיטת בר אילן, ואם יש גם באוניברסיטאות אחרות אנחנו נרצה לשמוע, אבל כרגע מי שפנה אלינו אלה הסטודנטים מבר אילן.

אברהם נגוסה: הם פנו אלינו.

אברהם נגוסה: בנוסף, בעניין התשלום של מינהל הסטודנטים, אני שמעתי את השינוי, אני גם בוגר מינהל הסטודנטים, בזמנו היינו לוקחים מכתב התחייבות לאוניברסיטה ולא היינו משלמים מקדמה ואחר כך מקבלים בחזרה.

אברהם נגוסה: לא היה כל הדברים האלה.

אברהם נגוסה: אני מבין שעכשיו יש מצב אחר, לפי מה שהבנתי מהסטודנטים, וגם על זה אנחנו רוצים לשמוע.

אברהם נגוסה: לכן אני רוצה קודם כל, לפני שאנחנו שומעים מנציג מינהל הסטודנטים, ממשרד הקליטה, ומאוניברסיטת בר אילן, לתת את רשות הדיבור לשני סטודנטים, אחד זה רייצ'ל מאוניברסיטת בר אילן והשני אדנו סיסאי.

אברהם נגוסה: נתחיל עם רייצ'ל ותסבירי לנו בדיוק מה הבעיה, יש פה גם ממינהל הסטודנטים ויש נציגים מבר אילן, אני רוצה שנקבל את ההתייחסות ואני רוצה שאת תציגי לנו את הבעיה.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<רחל ברוידא: קודם כל תודה רבה, יושב ראש הוועדה.

<רחל ברוידא: לפני כמה שבועות הייתה לנו ועדה ראשונה, שדיברנו על חלק מהבעיות ואני ממש שמחה שאתם נותנים מאמץ על זה.

<רחל ברוידא: מאז הוועדה הראשונה הטלפון שלי לא מפסיק לצלצל, עולים חדשים מתקשרים מכל האוניברסיטאות ומכללות לספר לי על החוויה שלהם והסיפורים שלהם ועל איך הם שורדים באוניברסיטאות ובמכללות.

<יצחק אוחנה: מה תפקידך?

<רחל ברוידא: אני מייצגת אותם, אני עולה חדשה בעצמי.

<יצחק אוחנה: מצוין, רק באיזה מסגרת?

<רחל ברוידא: אני סטודנטית.

<יצחק אוחנה: ולמה הם פונים אלייך?

<רחל ברוידא: למה שלא יפנו?

אברהם נגוסה: זה חלק מה - - -

<יצחק אוחנה: אבל לא שאלתי אותך.

<יצחק אוחנה: אני יודע מה אני שאלתי ואני לא שאלתי - - -

אברהם נגוסה: לא, סליחה.

אברהם נגוסה: מה קרה לך?

<יצחק אוחנה: השאלה שלי אם מכל קצות הארץ, זה מצוין, אנחנו נשמח לשמוע את הטענות כ - - -

אברהם נגוסה: אני אסביר לך.

אברהם נגוסה: היא מייצגת את הסטודנטים, היא ישבה איתנו גם ולכן אני - - -

<יצחק אוחנה: שאלתי מה התפקיד שלה שהיא מייצגת, כדי להבין - - -

<קריאה: היא סטודנטית, אין לה תפקיד.

אברהם נגוסה: היא אמרה לך, היא סטודנטית בבר אילן, מייצגת את הסטודנטים בבר אילן, זה הכול.

<רחל ברוידא: עם כל הבעיות וכל הסיפורים שלהם.

אברהם נגוסה: עכשיו בגללך אני מוציא את הפטיש.

<יצחק אוחנה: לא צריך, אתה תגיד לי, היושב ראש, אני אתן את הפטיש.

<רחל ברוידא: עם כל הסיפורים ששמעתי - - -

אברהם נגוסה: סליחה, נמצא איתנו חבר הכנסת יואל רזבוזוב, חבר הוועדה.

<רחל ברוידא: וכשאני התחלתי ללמוד בבר אילן, אני עכשיו מסיימת את התואר, בעזרת ה', השנה, וכשאני התחלתי את המאבק הזה אני חשבתי שזה רק בבר אילן ואז לאט לאט הבנתי שזו בעיה הרבה יותר גדולה ובגלל זה אני משקיעה הרבה זמן לאסוף את כל הנתונים, לדבר עם כל העולים בכל מיני מקומות ואני חושבת שיש כמה בעיות נפוצות שראיתי.

<רחל ברוידא: אחת מהן זה שהעולים מרגישים שאין אף אחד שלוקח אחריות עליהם באוניברסיטאות.

<רחל ברוידא: כשיש להם בעיה עם תרגומי בחינות או שיש מערכת תרגום או שאין מערכת תרגום, או שהמחיר עולה המון כסף או שהתרגומים לא איכותיים, או שהם חייבים לפנות לכל פרופסור אחד אחד ואין בכלל מערכת.

<רחל ברוידא: אז אמרו לנו שאין אף אחד שלוקח אחריות עליהם.

<רחל ברוידא: גם כשהם הולכים לדיקן או לראש מחלקה אין אף אחד שבאמת מרכז את העולים בכל מיני אוניברסיטאות.

<רחל ברוידא: לדוגמה אח שלי.

<רחל ברוידא: אח שלי לומד היסטוריה בעברית ואח שלי אמר שהוא הלך לדבר עם הדיקן והדיקן באוניברסיטה העברית, אני לא יודעת מה שמו, אמר לו 'ידעת שיהיה קשה ללמוד בעברית, למה לא הלכת ללמוד בבינתחומי באנגלית?

<רחל ברוידא: ' אח שלי לא בוכה בקלות, הוא התקשר אליי בבכי, 'מה לעשות?

<רחל ברוידא: איך אפשר לטפל בזה?' זו בעיה ששמעתי הרבה מעולים, שאין אף אחד שהם יכולים לפנות, שגם כשהם מתקשרים למישהו במינהל הסטודנטים, אמרתי להם מינהל הסטודנטים והם אומרים שהם פונים למינהל הסטודנטים, הרכזת, המדריכה, גם לי יש מדריכה שכל שנה אני מדברת איתה, אבל הם פחות מדברים איתם על מה לעשות עכשיו, עכשיו יש בעיה, איך אפשר לטפל בבעיה.

<רחל ברוידא: רוב הזמן המדריך או המדריכה אומרים להם 'זה לא בסדר שהאוניברסיטה אומרת דבר כזה, אבל אין לנו יכולת להיאבק בזה, אנחנו ממש מצטערים, אנחנו יכולים לשלוח לך מכתב, למחלקה'.

<רחל ברוידא: זו בעיה מאוד מאוד מאוד רצינית.

<רחל ברוידא: עוד משהו ששמעתי, שיש הרבה מקומות שלא נותנים לעולים לממש את הזכויות שלהם.

<רחל ברוידא: אני יודעת שיש הארכת זמן וזכות להשתמש במילון וגם, לפי מה שאני הבנתי מהאתר של מינהל הסטודנטים, יש גם מספר שיעורים פרטיים וכשהם הולכים למחלקות שלהם עם הטופס, שכתוב באתר של מינהל הסטודנטים, שאנחנו זכאים לקבל כמות מסוימת, אומרים לו 'אנחנו לא מקבלים את זה.

<רחל ברוידא: מינהל הסטודנטים לא קובעים מה קורה באוניברסיטה או המכללה שלנו'.

<רחל ברוידא: וכשהם הולכים עוד קצת, לדיקן, הדיקן לא מוכן לפעמים אפילו להיפגש איתם והם אומרים 'לא, זה לא קשור אלינו בכלל, בבקשה תפנו למינהל הסטודנטים' ואז הם שוב פונים למינהל הסטודנטים וזה בדיוק אותה מערכת, הם פונים, אין מה לעשות ואז פשוט סובלים.

<רחל ברוידא: וגם יש בעיה שהרבה מוסדות אקדמיים לא עומדים בהבטחות שלהם.

<רחל ברוידא: זה יכול להיות במהלך השנה שישנו דברים, כדוגמה אנחנו בבר אילן פעם קיבלנו מייל שבועיים לפני תקופת מבחנים על שינוי במחיר של כל תרגום.

<רחל ברוידא: יש מכללות שאומרים לכל עולה חדש, 'מותר לכם לקבל כל מבחן באנגלית' ואז אין מבחנים באנגלית ואז אומרים להם 'אבל למה לקחתם את המכתב שלנו ברצינות?

<רחל ברוידא: לא התכוונו לכל המבחנים, רק התכוונו לחצי', אז למה לא כתבתם חצי?

<רחל ברוידא: וגם בגלל שאין מערכת, בגלל שבכל אוניברסיטה זה משהו אחר, בתל אביב יש הרבה מרצים שכן מתרגמים את המבחנים, זה לא בתוך המערכת, הם פונים למרצה והמרצה עושה את זה בחינם, אבל זכותו להגיד שהוא לא יתרגם.

<רחל ברוידא: אין דבר כזה שהם לוקחים כל כך הרבה כסף על תרגום, אבל אין מערכת, אין מישהו שאומר שזאת המערכת, יש כמעט 500 סטודנטים שלומדים בבר אילן וזו המערכת.

<רחל ברוידא: או בעברית, שגם יש כמעט 500 עולים חדשים - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: יש, אתם פשוט לא פניתם.

<מירי כהן-אדלשטיין: סליחה שאני קוטעת אותך.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם אני, ראש מינהל הסטודנטים, הייתי מקבלת פנייה, זה בדיוק הנושא שזו האחריות שלנו לטפל בזה.

אברהם נגוסה: אני אחזור אלייך.

אברהם נגוסה: אני רוצה שאתם תתייחסו בצורה מסודרת, תנו לה לסיים.

אברהם נגוסה: אני מבקש.

אברהם נגוסה: בהתחלה אמרתי שנשמע קודם את הסטודנטים ולאחר מכן אתם תענו, תתייחסו למה שעלה.

אברהם נגוסה: יש לנו גם נתונים מהממ"מ, שצח גם יציג לנו, בקשר לתשלומים.

<רחל ברוידא: גם עוד משהו.

<רחל ברוידא: אני עשיתי קצת מחקר על זה.

<רחל ברוידא: מדינת ישראל תמיד רוצה לעמוד בסטנדרטים הבינלאומיים, זה הסטנדרט שלנו.

<רחל ברוידא: בדקתי באירופה, ברוב האוניברסיטאות באירופה אפשר לקבל מבחן באנגלית, בצרפתית, בגרמנית, בכל מיני שפות.

<רחל ברוידא: בן דוד לי למד משפטים בגרמניה, הוא קיבל מבחן באנגלית.

<רחל ברוידא: הם שלחו מייל 'מי צריך מבחן בצרפתית/גרמנית/אנגלית?

<רחל ברוידא: ' זה דבר מאוד מאוד בסיסי ומאוד סטנדרטי שבמדינת ישראל לא קיים בכלל.

<רחל ברוידא: ואנחנו מדינה שמעודדת עלייה ותומכת בזה וכל שנה יש יותר עולים, במיוחד בגילאים שלנו, בין 18 ל-24, כל שנה יש אלפי עולים, אני יודעת שבשנה הקודמת היו 3,500 כמעט וזה נורא חשוב ואנחנו אפילו לא עומדים בסטנדרטים שאנחנו רוצים לעמוד בהם.

<רחל ברוידא: כרגע אני סיימתי.

<רחל ברוידא: אני אתן להם לענות ואז - - -

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפני שאדנו סיסאי ידבר אני רוצה שצח יציג לנו את הנתונים בעניין התשלומים.

אברהם נגוסה: בבקשה.

<צח בן יהודה: תודה, היושב ראש.

<צח בן יהודה: לקראת הדיון הוועדה ביקשה שנבדוק את התשלומים הנלווים שסטודנטים עולים נדרשים לשלם באוניברסיטאות.

<צח בן יהודה: אנחנו פנינו לאוניברסיטאות בישראל מלבד לאוניברסיטה הפתוחה, למועצה להשכלה גבוהה, למשרד העלייה והקליטה ולהתאחדות הסטודנטים.

<צח בן יהודה: מהבדיקה שביצענו אך רק באוניברסיטת בר אילן יש דרישה מסטודנטים לתשלום על תרגום בחינות וזה בעיקר נעשה לשפה האנגלית.

<צח בן יהודה: כל מוסד אקדמי בישראל דורש מהסטודנטים שלא נבחנים בפסיכומטרי בעברית לגשת גם לבחינת יע"ל, זו בחינה שקובעת את רמת העברית, כאשר כל מוסד יכול לקבוע באופן עצמאי את הציון המינימלי להתקבל לחוגים שונים.

<צח בן יהודה: מי שנבחן בבחינת יע"ל בסמוך לבחינה הפסיכומטרית, כלומר איך שהוא מסיים את הבחינה, אין על זה עלות, מי שמבקש להיבחן בבחינת יע"ל בנפרד מהבחינה הפסיכומטרית נדרש לשלם עליה 268 שקלים.

<צח בן יהודה: אחרי הקבלה לאוניברסיטאות הם נדרשים גם לשפר את רמת העברית כדי להגיע לאיזה שהוא רף מסוים, בין אם זה עד סוף הלימודים או עד סוף שנה א' או ב'.

<צח בן יהודה: קורסים לשיפור רמת העברית, בכל מוסד יידרשו לשלם עליהם תשלום נוסף מעבר לשכר הלימוד וכמובן לפני הקבלה ללימודים ייתכן שסטודנטים עולים יידרשו לתרגם מסמכים על ידי נוטריון וגם לזה יש עלויות.

<צח בן יהודה: מהבדיקה שלנו עולה שכל האוניברסיטאות מספקות לסטודנטים העולים הקלות בבחינות, בין אם מדובר על תוספות זמן בבחינה, אפשרות להשתמש במילון, שבעת בדיקת הבחינה לא יתחשבו בטעויות בעברית והאוניברסיטאות גם מספקות שיעורי עזר, חלקם בתשלום סמלי, חלקם ללא תשלום, קבוצות לימוד, מרתונים לקראת בחינות וכיוצא בזה.

<צח בן יהודה: מבר אילן נמסר לנו שהיא מאפשרת מזה שנים תרגום של בחינות לשפה האנגלית וזה מתוך התחשבות בהתמודדות של סטודנטים מחו"ל עם קשיי השפה, סטודנטים שזכאים ששאלון הבחינה עצמו יתורגם הם סטודנטים לתואר ראשון הנמצאים בארץ עד ארבע שנים.

<צח בן יהודה: סטודנט כזה רשאי לקבל תרגום של הבחינות לשפה האנגלית, ארבע בחינות בסמסטר בשנה הראשונה ובשנה השנייה ולאחריה שתי בחינות בסמסטר בלבד.

<צח בן יהודה: התשלום על תרגום שאלון בחינה לאחר קבלת אישור המרצה מראש הוא 270 שקלים, גם אם ישנם מספר סטודנטים שזקוקים לתרגום של אותה הבחינה, כל אחד מהם יידרש לשלם את אותו סכום והאוניברסיטה מממנת את יתרת העלות של התרגום מכספיה בסכום של 800 עד 1,000 שקלים לבחינה.

<צח בן יהודה: מהנתונים שקיבלנו מהאוניברסיטה בשנת הלימודים הקודמת, תשע"ה, תורגמו 136 בחינות בכל החוגים, כאשר מרבית התרגומים היו בחוג לעבודה סוציאלית, 26 בחינות, סוציולוגיה 17 בחינות, חינוך 16 בחינות ותקשורת 13 בחינות.

<צח בן יהודה: גם צוין בפנינו שהפקולטה למדעי החיים מתרגמת את הבחינות ללא תשלום בעזרת מתרגלים של המחלקה והפקולטה למשפטים והמחלקה לכלכלה אינן מאפשרות תרגום של בחינות כלל.

<צח בן יהודה: מהפנייה שלנו למועצה להשכלה גבוהה נמסר שהמוסדות להשכלה גבוהה לא אמורים לגבות תשלום עבור תרגום של בחינות ובמועצה בכלל לא התקבלו איזה שהן תלונות בנושא הזה.

<צח בן יהודה: ממינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה גם נמסר שלא ידוע להם על התשלומים הנלווים הללו וגם אצלם לא התקבלו תלונות בנושא בעבר.

<צח בן יהודה: מהתאחדות הסטודנטים שפנינו אליהם גם נמסר שלא ידוע להם על דרישה לתרגום וגם לא ידוע להם איך האוניברסיטאות פועלות במקרה שסטודנט מבקש ששאלון הבחינה יתורגם לשפה זרה.

<צח בן יהודה: אלה עיקרי הדברים.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אדנו סיסאי, בבקשה.

<אדנו סיסאי: אני כתבתי את המכתב שמתייחס למינהל הסטודנטים בהקשר של מספר דברים.

<אדנו סיסאי: דבר ראשון זה העניין של המדיניות, ההבדל במדיניות של פריסת תשלומים, שיש שוני של סטודנטים שלומדים במכללות וסטודנטים שלומדים באוניברסיטאות.

<אדנו סיסאי: אני לומד באוניברסיטת תל אביב והמצב שם, שאנחנו צריכים לשלם את שכר הלימוד, שולחים את האישורים לזה, שהתשלום התבצע, ומינהל הסטודנטים אמור להחזיר.

<אדנו סיסאי: פה מתחילה הבעייתיות.

<אדנו סיסאי: לנו כסטודנטים, ואני לא בטוח שגם לנציגים, לא ברור מה הזמן שצריכים להחזיר, אין מדיניות ברורה, אם ההחזר יתבצע אחרי שבוע, חודש, זה יכול להימשך גם לאמצע סמסטר.

אברהם נגוסה: מינהל הסטודנטים מחזיר לך או לאוניברסיטה?

<אדנו סיסאי: לי.

<אדנו סיסאי: הוא מחזיר - - -

אברהם נגוסה: הוא לא משלם לאוניברסיטה.

אברהם נגוסה: האוניברסיטה מחזירה לך.

<אדנו סיסאי: אני משלם מהכסף שלי, מינהל הסטודנטים מכניס את ההחזר לחשבון הבנק שלי.

<אדנו סיסאי: הבעיה היא שאין זמן מוגדר שהמינהל מתחייב להחזיר את ההחזר.

אברהם נגוסה: ממתי זה?

<מירי כהן-אדלשטיין: שבע שנים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני אסביר אחר כך למה.

<אדנו סיסאי: בהקשר הזה אני אגיד מה הבעייתיות.

<אדנו סיסאי: אנחנו כסטודנטים עולים, מעבר לזה שאנחנו צריכים להוציא את הכסף מהכיס הפרטי יש גם השלכות אקדמיות על העניין הזה.

<אדנו סיסאי: מבחינת האוניברסיטה אם אתה לא משלם את החוב עד תקופה מסוימת זה מוביל למצבים שזה מגביל אותך, אם זה חסימה באתרים של האוניברסיטה, אם זה אפשרות לא להירשם למבחנים, יש השלכות.

<אדנו סיסאי: והשלכה שלישית, שזה בעצם סוג של מטרד.

<אדנו סיסאי: הסטודנט עסוק בלחשוב על אלטרנטיבות אחרות, איך אני דואג לא להיכנס עוד למינוס או לכל מיני מצבים, שזו לא המטרה, שזו לא צריכה להיות המטרה שלו בתור סטודנט.

<אדנו סיסאי: זה לגבי המדיניות של פריסת תשלומים.

<אדנו סיסאי: אני למדתי באריאל, בזמנו, לפני שזה הפך להיות אוניברסיטה, זה היה עובר בצורה של כתב התחייבות וגם מבדיקה שלי עם סטודנטים, גם באוניברסיטאות, גם במכללות האחרות, זה מצב שקיים וזה מפריע להרבה מאוד סטודנטים.

<אדנו סיסאי: אז אני שמח שהתאפשר לקיים דיון בנושא הזה.

<אדנו סיסאי: ודבר שני, זה מתייחס לעניין של שח"ק.

<אדנו סיסאי: שח"ק זה התנאי לקבל את הזכאות למלגה.

<אדנו סיסאי: מהבחינה הזאת יש בעייתיות.

<אדנו סיסאי: אם אני לא טועה, בשנים האחרונות העבירו את השירות לגורם אחר ולא המינהל.

אברהם נגוסה: לא מינהל הסטודנטים?

אברהם נגוסה: תסביר, למה אתה מתכוון מלגה?

אברהם נגוסה: שכר הלימוד או דמי הכיס?

<אדנו סיסאי: לא, אני מדבר על שח"ק.

<אדנו סיסאי: שח"ק זו ההתנדבות שאתה נדרש לעשות בתמורה למלגה.

<אדנו סיסאי: יש לנו בעיה של גמישות, שאתה נדרש לעשות 120 שעות עד ה-1 ביוני ובמידה שאתה לא עושה את זה אז נשללת ממך גם הזכאות לאותה שנה וגם לצמיתות, שזה משפיע על סטודנטים שבונים על הדבר הזה.

<אדנו סיסאי: אני יכול להציע, לדעתי גם בגלל שסטודנטים, כל אחד והמורכבות שלו, כל אחד ותכנית הלימוד שלו, לא תמיד מתאפשר לעשות את ה-120 שעות בטווח הזמן הזה.

<אדנו סיסאי: אז יש מקום להיות יותר גמיש, או לאפשר את זה לתקופה של הקיץ, להמשיך את זה בתקופה של הקיץ, או לצמצם את היקף השעות, שזה יהיה ריאלי ושיהיה אפשר לעמוד בהן.

<אדנו סיסאי: זה בעניין של שח"ק.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושב ראש, תודה לך על עצם קיום הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהדיון נורא חשוב, אני חושב שמינהל הסטודנטים זה אחד הפרויקטים החשובים ביותר, גם במדינה, גם במשרד העלייה והקליטה.

יואל רזבוזוב: בקדנציה הקודמת אני גם נלחמתי כדי שייכנס כסף לבסיס התקציב ושלא יילכו לשנורר במשרדים שונים ובסוכנות ורוה"מ וכל פעם לא היה כסף וכל פעם הסטודנטים היו תחת אי ודאות, אז הצלחנו ועכשיו יש תקציב מלא.

יואל רזבוזוב: כמובן שאני בעד, תמיד צריך להגדיל, כי כמו שרייצ'ל אמרה, שמגיעים סטודנטים עולים יותר ויותר וסביר להניח שהכסף לא מספיק לכולם ויש כאלה שנשארים בחוץ.

יואל רזבוזוב: אז אני כן חושב שאנחנו צריכים ללחוץ להגדיל, כי הפרויקט הזה מצוין, כי אנחנו נותנים שוויון הזדמנויות לעולים להשתלב בחברה כאקדמאים, שיש להם את המכשולים הפיננסיים והשפתיים והתרבותיים בתחילת הדרך שלהם בארץ, כך שאני חושב שזה מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: מבחינת מה ששמענו כאן מרייצ'ל, אני חושב שזה טוב שאנחנו שומעים גם דברים מהשטח ודווקא אני לא מוכן לקבל או לא הייתי רוצה לקבל את העובדה שבאוניברסיטאות אומרים 'מי אלה מינהל הסטודנטים שיקבעו לנו'.

יואל רזבוזוב: אז אם אתם שומעים פניות כאלה, שדווקא הסטודנטים יפנו לרכזים, שגם אתם תגידו שתהיה הגדרת תפקיד של רכז ושהסטודנטים יידעו ופשוט תפנו אלינו.

יואל רזבוזוב: באותה אוניברסיטה שיש בעיה נקודתית, אם זה ארצית או נקודתית, אנחנו נשמח כחברי הוועדה כאן להתערב כי הגוף הזה קיבל מנדט, זה משרד, זה לא גוף פרטי, משרד העלייה והקליטה.

יואל רזבוזוב: ברגע שהאוניברסיטאות לא מוכנות להתחשב בעולים וגם אומרים את זה בפומבי, אני חושב שאנחנו חייבים להתערב ופשוט שתופעה כזאת לא תקרה יותר.

יואל רזבוזוב: אז אני כן קורא לכך שהסטודנטים יהיו בקשר מול הרכזים, שגם יהיו מודעים למה הרכז אמור לתת להם.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שברוב המקומות יודעים, אבל איפה שלא יודעים, לחדד את הנקודות ואתם צריכים לדעת שיש לכם כתובת.

יואל רזבוזוב: הכתובת שלכם זה מינהל הסטודנטים ומשרד העלייה והקליטה וזה לא איזה שהוא גוף - - - ואם באוניברסיטה אומרים 'אנחנו לא', תצעקו.

יואל רזבוזוב: זה שהיום אנחנו מקיימים דיון ואתם מדברים, אנחנו נשמע אתכם ואנחנו בתור חברי כנסת נעזור כי חייבים לדחוף את הנושדא.

יואל רזבוזוב: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני צריך לתת לשני דוברים לפני שאני פונה לגורמים.

אברהם נגוסה: גב' ליאת - - -

<ליאת הלבץ: אני דווקא אשמח להגיב בהמשך, אחרי שאני אשמע - - -

אברהם נגוסה: את רוצה לחכות.

אברהם נגוסה: אוקיי.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: מה ירון יחיאס.

<ירון יחיאס: קודם כל שלום, תודה רבה לחברי הוועדה.

<ירון יחיאס: אני ירון וכרגע אני חבר במרחב ההשפעה, שזו התארגנות אזרחית וולונטרית של ארגונים ופעילים חברתיים בבני עקיבא האתיופי, שמקדמים נושאים שהם נושאים על סדר היום.

<ירון יחיאס: במקרה הנושא היום הוא נגישות להשכלה גבוהה.

<ירון יחיאס: הבדיקות שאני ביצעתי, בכל הנוגע ליוצאי אתיופיה במערכת ההשכלה הגבוהה, הם על בסיס דוח מבקר המדינה 63ג שבדק את התנהלות מינהל הסטודנטים ועוד כל מיני גורמים אחרים, ובנוסף, על פי החלטת המל"ג שהתקבלה לפני שבועיים על התכנית החדשה ועל החסמים שהמל"ג, הגוף שמוסמך לקבוע על פי חוק, קיימים.

<ירון יחיאס: בענייננו החסם הוא החסם הכלכלי.

<ירון יחיאס: נתונים, בשביל שכולם יידעו, בשנת תשע"ה למדו 2,946 סטודנטים יוצאי אתיופיה בכל המוסדות להשכלה גבוהה, 88% מהם לתואר ראשון ו-0.55% לתואר שני.

<ירון יחיאס: אלה הנתונים שקיימים.

<ירון יחיאס: נכון להיום האחריות להסרת החסמים הכלכליים זה על פי מינהל הסטודנטים, שזה גוף בתוך משרד הקליטה, והסיוע שניתן על ידי מינהל הסטודנטים ניתן על פי נוהל שנקרא נוהל הוראות שעה 170, זה נוהל שמתחדש אחת לשנה ובו נקבעים כל התבחינים והזכאות לסטודנטים, בין אם אתה לצורך העניין הגעת מקווקז, או לחילופי חילופין ממדינות אחרות, לכל קבוצה יש את הנוהל שלה.

<ירון יחיאס: אנחנו מדברים על הנוהל של יוצאי אתיופיה, שהוא נוהל הוראת שעה 170, וחשוב לי לציין שבנוהל הזה יש את התבחינים עצמם, תבחינים שחלקם גורמים להדרה של חלק מהסטודנטים, כי לדוגמה לתת הטבה של עד גיל 28 זכאות לתואר ראשון יש בעיה בכך.

<ירון יחיאס: מה גם שרוב יוצאי אתיופיה צריכים ללכת ולעשות מכינות קדם אקדמיות וזה גם זמן.

<ירון יחיאס: זה דבר ראשון.

<ירון יחיאס: דבר שני, הזכאות ניתנת אך ורק על בסיס שכר לימוד שנקבע על ידי המל"ג, שזה שכר לימוד אוניברסיטאי, כלומר 100%.

<ירון יחיאס: חשוב לנו להגיד שיש אנשים שנופלים בין הכיסאות.

<ירון יחיאס: האנשים שנופלים בין הכיסאות הם אלה שכמובן לא עומדים בתבחינים עצמם, או שהם כן עומדים בתבחינים אבל הם נתקלים בבירוקרטיה ואנחנו מקבלים הרבה פניות מטרידות מסטודנטים, בירוקרטיה שקיימת במינהל עצמו.

<ירון יחיאס: לדוגמה יש ועדה במינהל, שנקראת ועדת חריגים, וזה נקרא נוהל 9.1 במינהל הסטודנטים.

<ירון יחיאס: ברישא של הוועדה כתוב ככה, זה ממש מקומם, 'הוועדה תתכנס בתנאי שיש תקציב', אז למה הוועדה קיימת מלכתחילה?

<ירון יחיאס: אם תפקידכם הוא לא למנוע את החסימה כלכלית הזו, לשם מה ועדת חריגים קיימת?

<ירון יחיאס: ובסעיף הראשון 'הוועדה תתכנס בתנאי שיש תקציב'.

<ירון יחיאס: או לחילופי חילופין בוועדה אחרת, שזו ועדה לסיוע משלים, שהיא גם נותנת את הזכאות לבחינות באוניברסיטה, קורסים באנגלית, נכתב בצורה שהיא מאוד מקוממת גם כן, 'דעת חשבות המשרד היא זאת שתחליט באם לתת את הסיוע או לא'.

<ירון יחיאס: מצד אחד יש את המל"ג שקבע שיש חסם כלכלי ועל כך קמו בתכנית, מצד שני יש סטודנטים שניגשים אלינו ואומרים בצורה מפורשת שהם נופלים בין הכיסאות עקב הנהלים הללו וזאת לאחר שהם כבר החלו את כל התהליך למול הוועדות, הוועדות הספציפיות שהן תחת המינהל.

<ירון יחיאס: התשובות שהם מקבלים זה 'התקציב נסגר' או 'נוכל לתת לך החזר שהוא רטרואקטיבי', לתקופה שהיא תקופה מסוימת, למרות שכלפי חוץ מינהל הסטודנטים אומר 'אנחנו משקיעים ביוצאי אתיופיה 5,400 שקל, תשעה חודשים מלגת דמי קיום תמורת שח"ק או שכר לימוד בעלות של 30,000 שקל לתואר ראשון', במצטבר.

<ירון יחיאס: אבל במציאות זה לא נכון כי יש סייגים.

<ירון יחיאס: לדוגמה סטודנטים בפתוחה לא מקבלים סיוע, במידה שאין להם תכנית לימודים שהמינהל החליט מה היא התכנית הראויה, ומי שמחליט על תכניות פדגוגיות זה לא המינהל, זה המל"ג.

<ירון יחיאס: יש פה בעיה שהיא בעיה בהבנה ובמהות של התפקיד.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור, בנושא של סטודנטים יוצאי אתיופיה זה ברור שמינהל הסטודנטים מממן שכר לימוד, 600 שקל לחודש דמי קיום, מי שעלה או שההורים שלו עלו מ-1980 והלאה.

<ירון יחיאס: נכון, זה התבחינים.

אברהם נגוסה: זה הקריטריון שקיים.

אברהם נגוסה: בעניין המל"ג, הוא לא מתעסק במלגות.

אברהם נגוסה: גם לפני שבועיים, כשההחלטה נפלה, זה בעניין הנגשה, לא בעניין המלגות.

אברהם נגוסה: זה צריך להיות ברור.

<ירון יחיאס: כן, זה ברור מאליו, אבל זה לא אומר שלא צריך לבצע רביזיה, כדי לבדוק.

אברהם נגוסה: עכשיו אני רוצה להבין איזה אנשים נופלים בין הכיסאות.

אברהם נגוסה: אני מבין שמי שעלה לפני 1980, נכון שמינהל הסטודנטים לא נותן, בתקוותי החלטה כזו של מל"ג יכולה גם לתת יעד לאלה שלא מתאימים לקריטריון של מינהל הסטודנטים.

<ירון יחיאס: אני אגיד לך מי נופלים, סטודנטים באוניברסיטה הפתוחה.

<ירון יחיאס: מי שמחליט על תכניות לימוד ומסלולים זה המועצה להשכלה גבוהה, היא זו שנותנת את האישור.

<אורנן פודם: מחליטים על מה?

<ירון יחיאס: אתם אלה שמחליטים, המועצה להשכלה גבוהה היא זו שקובעת אלו תארים יהיו מוכרים ואיזה תכניות לימוד בהתאם לכך.

<ירון יחיאס: זה על פי חוק, זה החלטה, זה המל"ג.

<אורנן פודם: בלי קשר למלגות.

<ירון יחיאס: בלי קשר, נכון.

<ירון יחיאס: במקביל מינהל הסטודנטים מחליט מה היא תכנית לימוד שעל פי הגדרתו זכאי - - - אני מקריא פה מהנוהל, זה נוהל הוראת שעה שאנחנו הבאנו אותו ובדקנו אותו לשנה הזאת, שהוא אגב ישתנה בסוף החודש הזה או החודש הבא, כי כל שנה מקבלים פה את נוהל השעה הזאת.

<ירון יחיאס: יש סטודנטים, בפתוחה לדוגמה, שלא מקבלים סיוע ממינהל הסטודנטים, או מקבלים חלק מהסיוע.

<ירון יחיאס: בניגוד לסטודנטים שבאוניברסיטאות.

<ירון יחיאס: אני שהייתי סטודנט ולמדתי באוניברסיטה הייתי צריך לשלם, לדוגמה, מענק לשכר לימוד כל שנה בשנה 3,800 שקל.

<ירון יחיאס: הייתי משלם אותו באוגוסט, הייתי צריך לחכות עד ינואר וגם אז לא היה בטוח אם אתה תקבל את ההחזר או לא.

<ירון יחיאס: סליחה, לא ברור לי למה סטודנטים שלומדים באוניברסיטה צריכים לחכות עד שיינתן ההחזר הזה.

<ירון יחיאס: אני באמת מבין פה את הנקודה הזאת.

<ירון יחיאס: ועוד נקודה אחרונה.

<ירון יחיאס: אתה ביקשת דוגמאות, הנה ציטוט של מישהי שפנתה אלינו, 'פניתי אל מינהל הסטודנטים והם טענו שעליי להביא אישור שיש לי 18 נקודות זכות'.

<ירון יחיאס: טופס מיוחד.

<ירון יחיאס: זה טופס שרק מינהל הסטודנטים מכיר.

<ירון יחיאס: 'פניתי אליהם מספר פעמים נוספות, דרך המדריכה', מדריכת המינהל נמצאת בכל מוסד ומוסד בדרך כלל, 'התשובה הייתה תביא את הטופס, בלעדיו אי אפשר להתקדם'.

<ירון יחיאס: הסטודנטית פונה לאוניברסיטה, מבקשת את הטופס המיוחד ולא מביאים לה כי אין טופס כזה.

<ירון יחיאס: מצד שני המינהל מתעקש שהיא תביא את הטופס הזה.

<ירון יחיאס: אחרי שהיא מנהלת איתם תכתובות של מיילים, בסוף מודיעים לה ש'כבר סגרנו את התקציב'.

<ירון יחיאס: אז בבקשה, אם מודיעים למבקר המדינה שאתם משקיעים בסטודנטים כך וכך סכומים של כסף, אל תעשו להם חסמים.

<ירון יחיאס: מה גם שהתקבלה עכשיו החלטת ממשלה שמחייבת את משרד הקליטה ושם בסעיף 5 כתוב מצוינות ומנהיגות ולשבור את תקרת הזכוכית וחסם כלכלי בסופו של יום מהווה חסם שגורם לתוצאות שאנחנו רואים באקדמיה.

<ירון יחיאס: זאת האחריות שלכם לבצע רביזיה מחודשת בנוהל הזה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני פונה עכשיו למר איציק אוחנה, מנהל אגף בכיר צעירים במשרד הקליטה.

<יצחק אוחנה: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני אתן כמה נקודות בעניין הזה ואני אתן לראש המינהל להגיב על כל מה שעלה פה.

<יצחק אוחנה: אני רק אגיד שאני שמח על כל התעסקות של כל ועדה, ואני אומר את זה במלוא הכנות ובמלוא הרצינות, שיעלו כל הטענות ובתנאי שנקדם אותם, ניישם אותם ונשתפר.

<יצחק אוחנה: שום גוף, בטח לא אנחנו, חפים לא מטעויות ובטח לא מ - - - האויב של הטוב מאוד הוא המצוין ואנחנו מברכים על כל פנייה.

<יצחק אוחנה: אני רק אומר באמירה כללית, כדי לעשות את זה הרבה יותר מקצועי, הרבה יותר רציני, כדי לטפל בזה, אני מאוד ממליץ, גם לארגונים שיושבים כאן, זו הזדמנות, אבל אנחנו בשיח עם ארגוני עולים, נא בבקשה לפנות לגורמים האמונים שמטפלים יום יום בתוך התהליך כדי פעם אחת להכיר, כי שמענו כאן טענות, חבל שהן עולות פה ולא שמענו עליהן קודם, כי היה לנו בטוח - - - לא, את בסדר.

<יצחק אוחנה: זה לא את, אני בכוונה שאלתי את הפונקציה, כי היה מעניין האם את מרכזת משהו כדי לסגור מעגלים יחד איתנו כדי לקדם את העניין הזה.

<יצחק אוחנה: אני אומר, כשזה עולה בתהליך סדור אז באמת הדברים נבחנים ויש לנו את היכולות ואת המענים, גם לנו, הגם שאנחנו לא אחראים על תרגומים באוניברסיטאות.

<יצחק אוחנה: אבל כשאוכלוסייה שאנחנו מטפלים בה, אנחנו נראה שאין מענה, אנחנו נהפוך את כל העולמות, ואני מדבר בשיא הרצינות, כדי למצוא לזה מענה.

<יצחק אוחנה: מצאנו מענה לכל מיני תקנות כאלה, אם יש בעיה או אין בעיה.

<יצחק אוחנה: שמענו, בסקירה המבורכת שהייתה פה ואז ראינו, גם חלק לא מכירים, חלק לא יודעים על המענים וזה בסדר גמור.

<יצחק אוחנה: אז אני אומר, רק בתהליך סדור נכון לעשות את זה.

<יצחק אוחנה: יש באמת רכזי מעטפ"ת שפזורים במוסדות השונים, בחסותם האדיבה וברצינות הראויה שעושים האגודה לקידום החינוך, והם נמצאים פה ואתה תוכל לשמוע מהם גם על חלק מהעניין של ההתנהלות.

<יצחק אוחנה: אנחנו נחדד את זה, זה גם תפקידנו, שאותם רכזים, פעם אחת יהיו קשובים ואנחנו עושים פעם בשנה השתלמות כוללת למדריכים, השתלמות כוללת על כל הזכאויות, זכויות, מענה, איך מתנהלים, מה הממשקים, במי אתם אמורים לטפל ואנחנו נחדד גם את הסוגיה הזו כדי שכמה פחות שדברים שצפים מלמטה מהשטח, שלא ייווצר מצב שאני קורא לו חסם או קטיעה, שזה לא מגיע אלינו לדיון.

<יצחק אוחנה: אני, בגילוי נאות, חייב להגיד שאני מצר לגבי ההתייחסות של אדוני, שהוא באופן סיסטמתי - - - ניסיתי לא להיכנס לזה, אבל נראה לי ש - - -

<ירון יחיאס: אני מבקש להגיב לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.

<ירון יחיאס: תודה.

<יצחק אוחנה: אני אגיב לגופו של עניין ואתה תרשה לי להגיב לאיזה גוף שאני רוצה.

<ירון יחיאס: לגופו של עניין.

<יצחק אוחנה: כשאתה דיברת אני שתקתי, כשאני מדבר - - -

<ירון יחיאס: בבקשה, תדבר.

<יצחק אוחנה: הוא עושה גם מהלכים לא ראויים.

<יצחק אוחנה: אין לי בעיה שהוא יהיה רכז ונציג כל בני העדה ויוצאי אתיופיה המבורכת, לא יכול להיות שהבן אדם הזה יזדהה לי בכל מיני הזדהויות כשהוא מתקשר לי למרכזים - - - יכול להיות, אנחנו נדאג להפסיק את זה, שהוא מזדהה בכל מיני הזדהויות ואיסוף מידעים והוא עושה לי פרישמיש ממין שאינו מינו ולוקח ליקוטים מתוך נהלים.

<יצחק אוחנה: אני מזמין אותך להיות בוועדת הנהלים המשרדית, דרך אגב, כדי שתלמד גם נהלים וגם תלמד ליישם אותם.

<יצחק אוחנה: אני מוכן לקבל כל הצעה וכל דבר לעניין, אבל לא יכול להיות שהוא יעשה הדבקות ופלסטרים ואמירות לא אחראיות וכל מיני סוגים.

<יצחק אוחנה: זה ממש מדעי החלל באסטרונומיה הניידת אפשר ללמוד, ובסוף בסוף, הכי מכעיס אותי שהוא מרשה לעצמו להתקשר ולצעוק על עובדים ולנזוף בהם.

<יצחק אוחנה: אז, אדוני, אני אומר לך, מעתה, מרגע זה לא מדברים איתך ולא מגיבים.

<יצחק אוחנה: זו החלטה שלי.

<יצחק אוחנה: כל עוד אני מנהל האגף - - -

<ירון יחיאס: אי אפשר לקבל את האיומים הללו, זה דבר ראשון.

<ירון יחיאס: ודבר שני, ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה מקדם נגישות ונותן מלגות כל שנה של 400 שקלים לכל סטודנט באי צורך להתחייב, אז כן יש לנו זכות ואת היכולת לומר את דעתנו.

<ירון יחיאס: כל שכן רצוי שנציג ציבור גם לא יאיים פה על אזרחים במדינה, בטח שלא בוועדה - - -

<יצחק אוחנה: אני לא מאיים - - -

<ירון יחיאס: הייתה פה מחאה לפני שנה ואם המשרד לא יקבל את אבני הדרך, אז כן, זה מיצוי של הליך, אדוני.

אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש.

<ירון יחיאס: מה זה צריך להיות, לאיים על אנשים?

<ירון יחיאס: אתה עובד ציבור, אדוני.

<ירון יחיאס: אז, בבקשה.

אברהם נגוסה: ירון.

אברהם נגוסה: איציק, אתה תתייחס לנושא לגופו של עניין.

<יצחק אוחנה: אני אתייחס.

אברהם נגוסה: הוא העלה נושאים, אתה תתייחס לנושאים, לא לעניין - - -

<יצחק אוחנה: אז אני התייחסתי לנושא.

אברהם נגוסה: הוא מייצג ארגון, את ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה, גם הסטודנטים.

<יצחק אוחנה: אז יש דרך לפנות ויש גישה לפנות ויש גישה לדבר.

<יצחק אוחנה: זה כל האמירה שלי לאדון.

<יצחק אוחנה: זה אחת.

אברהם נגוסה: אבל זו זכותו לדבר בוועדה.

<יצחק אוחנה: ההתייחסות לעניינו של גוף ולא לעניינו של אדם היא באמירה שהוא לוקח מידעים, ואמרתי, עושה פלסטר ושם דברים שהם לא נכונים ומצג שווא.

<יצחק אוחנה: זה כל האמירה שלי בעניין.

אברהם נגוסה: מה לא נכון?

<יצחק אוחנה: תיכף אדוני יקבל סקירה מלומדת ומנומקת לסעיפים שהוא דיבר.

אברהם נגוסה: בסדר, אז צריך להתייחס למה לא נכון.

<יצחק אוחנה: מאה אחוז.

<יצחק אוחנה: אז אנחנו נעבור לעניינים המהותיים שעלו פה ואנחנו נתייחס אליהם אחד לאחד.

אברהם נגוסה: אז גב' מירי כהן-אדלשטיין, ראש מינהל הסטודנטים, בבקשה.

<מירי כהן-אדלשטיין: תודה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני אנסה להתייחס דבר דבר, כי נאמרו פה הרבה מאוד דברים בנושאים מאוד מאוד שונים, אז אני אנסה לאט לאט.

<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי העניין של תרגום בחינות.

<מירי כהן-אדלשטיין: כמו שכבר נאמר, באמת שזו פעם ראשונה שאנחנו שומעים על זה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם המדריכה שלך לא העביר את זה הלאה אנחנו בהחלט מצרים על כך ומאוד מאוד חבל, כי אני אומרת שבשביל זה אנחנו כאן.

<מירי כהן-אדלשטיין: יש הרבה מאוד דירקטיבות, יש את מנהל המחלקה המחוזית, יש אותי שאני מנהלת ברמה הארצית.

<מירי כהן-אדלשטיין: יש הרבה מאוד אנשים שיכולים לעזור.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו, שוב, לא נותנים הוראות לאף אחד, אבל יש לנו שיח פתוח עם המוסדות, הם יכולים לספר לך, אנחנו באים לישיבות, אנחנו מדברים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אפשר בהידברות לנסות למצוא פתרונות להרבה מאוד סוגיות.

<מירי כהן-אדלשטיין: לכן אני מרגישה שזה לא המקום כרגע לדבר לגופו של עניין, כי זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים את הדברים האלה וכדאי מאוד - - -

אברהם נגוסה: אתם לא פניתם למינהל הסטודנטים?

<רחל ברוידא: אני באופן אישי פניתי למדריכה שלי והיא אמרה לי שהיא העבירה את זה הלאה.

<רחל ברוידא: אני יודעת שגם אח שלי, שלומד בעברית, גם פנה למדריכה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז תני לי רק לסיים.

<מירי כהן-אדלשטיין: יש עוד דרכים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם המדריכה לא העבירה הלאה אני מצרה על כך ואני שוב אומרת, יש הרבה דרכים לפנות אלינו.

<מירי כהן-אדלשטיין: כמו כל גוף ציבורי, יש לנו מנגנון של פניות ציבור, יש לנו מנגנון של - - - אפילו המייל שלי מפורסם ב - - -

<קריאה: בשביל מה יש לה מדריכים אם הם צריכים לפנות דרך פניות ציבור?

<רחל ברוידא: אני מילאתי את זה הרבה פעמים.

<מירי כהן-אדלשטיין: סליחה, אני נתתי לכולם לדבר פה ונאמרו פה הרבה דברים, תנו לי לסיים.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: הייתה טענה, לא פניתם.

אברהם נגוסה: שאלתי, את אומרת - - -

<רחל ברוידא: פנינו.

אברהם נגוסה: אז בואו ניתן לה להשלים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אוקיי, את פנית דרך המדריכה - - -

<רחל ברוידא: גם דרך האתר.

אברהם נגוסה: אני מבקש, היא עכשיו ברשות הדיבור.

אברהם נגוסה: תנו לה להמשיך.

<מירי כהן-אדלשטיין: שוב אני אומרת, אני מצרה על כך שהמידע לא עבר, ועדיין, גם במחוז, איפה שאת מקבלת את שכר הלימוד ואת מגישה את הקבלות, תאמיני לי שאם היית פונה שם, אני אומרת לך בוודאות, לא, באמת, כי זה התפקיד שלנו.

<מירי כהן-אדלשטיין: המחוז הוא זה שמקיים את הקשר עם המוסדות.

<מירי כהן-אדלשטיין: חבל, זה הגיע לפה, אנחנו נשמח לדבר, אני אשמח אישית לשמוע גם מה יש לבר אילן להגיד, בגלל שזו פעם ראשונה - - -

אברהם נגוסה: אנחנו תיכף ניתן להם.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני רק אגיד ככה בסוגריים, שחלק מהסיוע של המינהל, מעבר לזה שאנחנו מייצגים את האינטרסים של העולים במוסדות הלימוד, אנחנו גם נותנים, כמו שסיפרת, יש לנו תכניות הכנה, אנחנו מממנים גם את מכינת העולים וגם תכנית הכנה ייעודית, בנוסף למימון של התואר, שזה הרבה מאוד עברית והרבה מאוד הכנה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו מממנים שיעורי עזר במהלך השנה, שהם כוללים גם עברית.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו פתחנו את זה גם לשיעורי עזר בעברית בשנים האחרונות.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת יש הרבה מאוד מענים שיש ולכן אני אומרת שכדאי לקיים איזה שהוא שיח פתוח כדי למצות את הסיוע.

אברהם נגוסה: אני רוצה שיהיה ברור.

אברהם נגוסה: את אומרת שלא ידעתם על הסטודנטים שמשלמים על התרגום של המבחן?

<מירי כהן-אדלשטיין: נכון.

אברהם נגוסה: אם הייתם יודעים אתם הייתם עוזרים להם ומשלמים להם.

<מירי כהן-אדלשטיין: היינו מקיימים שיח עם בר אילן, שואלים אותם, מקבלים תשובה.

<מירי כהן-אדלשטיין: שוב, לא אומרת משלמים להם, כי אנחנו לא משלמים תשלומים נלווים, חוץ מקורסים באנגלית, אבל היינו יכולים למצוא איזה שהם מענים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני גם אגיד בסוגריים שאנחנו תמיד - - - שוב, אם היינו מחליטים, אחרי תהליך כזה ואחרי ניפוי כזה שיש משהו סדרתי שהוא ברמה רוחבית בכל המוסדות, אז היינו יכולים לשקול לפתח מענים ייעודיים לזה, כמו שאנחנו היום משלמים על קורסי אנגלית בנוסף למימון של התואר.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה אני אומרת לגבי הנושא הזה.

<ליאת הלבץ: אפשר שאלונת על הנושא הזה?

<ליאת הלבץ: פשוט מעניין אותי להבין, מבחינת הסטודנטים.

<ליאת הלבץ: מעניין אותי מערכתית, הסטודנטים פונים, אומרים שהם פנו בכל האמצעים האפשריים, אם זה דרך האתר, דרך פניות ציבור, דרך המדריכה שלהם, הם כרגע אמרו שהם עשו את זה, אל תעשי 'לא' עם הראש - - -

<רחל ברוידא: אני עשיתי את זה בעצמי.

<מירי כהן-אדלשטיין: בכל פנייה שקיבלתי - - -

<ליאת הלבץ: אני אומרת, שנייה, רגע להבין, כדי שנוכל להתקדם וללמוד ולפתח את המצב, כדי שלא יקרה מצב כזה שוב.

<ליאת הלבץ: איך אתם, כגוף, מצליחים לשנות, לבדוק את עצמכם, להגיע למצב שלא קורה שוב פעם שסטודנטית פונה דרך המדריכה שלה, דרך פניות הציבור, דרך האתר, ואת לא מקבלת את זה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אוקיי, אז קודם כל אנחנו נעביר את זה, והנה טלי יושבת פה לפניי, לצוות המדריכים, אנחנו נברר ספציפית - - - שוב, אני נורא שונאת את ההכללות האלה על סמך מקרה ספציפי.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני יכולה לספר לך על עוד אלף מקרים במהלך השנה שהוצפו אליי דרך המדריכים וטיפלנו בהם.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז על סמך מקרה אחד של מדריכה אחת - - -

<ליאת הלבץ: אבל זה לא מקרה אחד.

<מירי כהן-אדלשטיין: לא, מדריכה אחת שלא העבירה הלאה, אז על סמך זה 'אתם כגוף, אין לכם מנגנונים'.

<רחל ברוידא: אני לא אמרתי שאין - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: לא את, היא אמרה.

<ליאת הלבץ: אני אומרת כי היא אמרה.

<ליאת הלבץ: היא יושבת פה ואת טוענת שהיא משקרת, שלא פנו אליה הרבה סטודנטים.

אברהם נגוסה: רגע, בואו נעשה ככה, גם מאוניברסיטת - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: - - - אנחנו נפיץ, דרך המדריכים, גם באתר שלנו אנחנו נדגיש בבולד את הקטע שכתוב 'צור קשר', אנחנו נגדיל אותו.

<מירי כהן-אדלשטיין: בסדר?

אברהם נגוסה: אני חושב שהנקודה - - - אתם תפנו למינהל הסטודנטים, מינהל הסטודנטים מוכן לעזור לממן להם את זה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אבל קודם כל אני גם אשמח לשמוע את בר אילן.

<רחל ברוידא: זה לא רק בר אילן.

אברהם נגוסה: גם באוניברסיטה העברית יש מקרים כאלה.

אברהם נגוסה: הנקודה הזו, אני חושב, ברורה.

אברהם נגוסה: תמשיכי.

<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי השוני בתשלומים בין האוניברסיטאות לבין המכללות.

<מירי כהן-אדלשטיין: מה שקרה זה שהייתה החלטה של ועדה אי שם בשנות ה-80 או ה-90, אני לא זוכרת, שמוסד ציבורי שמממן שכר לימוד צריך לתת תוספת של 25%.

<מירי כהן-אדלשטיין: קראו לזה דוח ועדת מלס.

<מירי כהן-אדלשטיין: הייתה פרשנות לא נכונה, בעיניי, של האוניברסיטאות ובכלל של המוסדות לכלל הזה, שהוא כלל של כל מערכת ההשכלה הגבוהה, שגם עבור התשלומים שמינהל הסטודנטים משלם לאוניברסיטה הם צריכים להשית את אותם 25% תוספת.

<מירי כהן-אדלשטיין: בזמנו, לפני שבע שנים, אחרי ששילמנו את התוספת שנים רבות ובגלל שיש עלייה במספר העולים הוחלט שלא לשלם את התוספת הזו למוסדות, זה הרבה מאוד כסף, אנחנו רוצים לעזור לכמה שיותר עולים חדשים לרכוש השכלה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו פנינו לוועד ראשי המכללות שהסכים לוותר על התוספת המוסדית ולכן עד היום אנחנו ממשיכים לקיים הסכמי שכר לימוד עם המכללות.

<מירי כהן-אדלשטיין: הפנייה שלנו לפורום המנכ"לים של ועד ראשי האוניברסיטאות, לצערנו הרב נענתה בשלילה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו כל הזמן מנסים לשנות את המצב הזה, כי גם בעינינו זה מצב שהוא לא רצוי.

<מירי כהן-אדלשטיין: גם אני הייתי רוצה באוניברסיטה לשלוח התחייבות שכר לימוד לגבי אותו סטודנט ולדעת שאני מתחשבת אחר כך עם האוניברסיטה והסטודנט הזה לא צריך באמת לרוץ אחריי ולתת קבלות

אברהם נגוסה: זה מה שהיה בזמננו.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני יודעת שזו גם העמדה של דיקני הסטודנטים באוניברסיטאות, אנחנו דיברנו עם חלקם, ועדיין איפה שהוא ברמת מנהלי הכספים זה לא עובר.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו מתכוונים להעלות את הנושא הזה ועוד פעם תהיה ישיבהש מנכ"ל המשרד עם מנכ"ל מל"ג-ות"ת באמצע חודש יולי ואנחנו מתכוונים עוד פעם, בפעם הלא יודעת כמה, להעלות את הנושא הזה, כי זה נושא שהוא חשוב לנו ואנחנו מסכימים שזו שיטה מאוד מאוד לא רצויה.

<מירי כהן-אדלשטיין: עדיין צריך להגיד, שגם במסגרת השיטה הנוכחית באוניברסיטאות, לגבי החזרי תשלומים, יש לנו ממשק תשלומים יומי.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת ברגע שהסטודנט שולח קבלה - - - בגלל זה אני אשמח, עוד פעם, אם יש מקרים שמשהו נפל בין הכיסאות או הייתה איזה שהיא טעות, אני אשמח לקבל את הפנייה הספציפית ולראות מה השתבש.

<מירי כהן-אדלשטיין: אבל להגיד באופן כללי שכל הסטודנטים, אין איזה שיטה סדורה, זה לא נכון.

אברהם נגוסה: מה טווח הזמן בדרך כלל, לפי הניסיון שלך?

<מירי כהן-אדלשטיין: זה יכול להיות יום.

אברהם נגוסה: סטודנט משלם, מעביר לכם את הקבלה, אז יכול להיות יום שתעבירו לו את הכסף?

<מירי כהן-אדלשטיין: זה בדרך כלל לוקח משהו כמו שבועיים.

<מירי כהן-אדלשטיין: עוד אמירה שאני צריכה - - -

אברהם נגוסה: כמה זמן לקח לך לקבל?

<אדנו סיסאי: זה טווח של בין חודש לחודשיים.

<אדנו סיסאי: זה בחיים לא קרה שקיבלנו תוך שבוע-שבועיים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז אני יכולה להגיד עוד משהו - - -

<אדנו סיסאי: וזה לא מקרה ספציפי שלי.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני נתתי לך לסיים, בבקשה תיתן לי לסיים.

<אדנו סיסאי: אני רק מחדד.

<קריאה: אבל יושב ראש הוועדה פנה אליו.

אברהם נגוסה: אני שאלתי אותו, כי חשוב לי במישור העובדתי לבדוק את הדברים האלה.

<מירי כהן-אדלשטיין: במישור העובדתי, אם יש מקרה פרטני, גם אם יש מקרים פרטניים, אנחנו נשמח לטפל בכל מקרה לגופו.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני אומרת שיש לנו הרבה מאוד פניות, אנחנו מטפלים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני יודעת שהטענה פה היא על מחוז תל אביב, מחוז תל אביב מטפל ב-3,000 פניות בתקופה מאוד מאוד קצרה, אז כן, יכול להיות שייקח שבוע עד שיגיעו למייל הספציפי של הסטודנט.

<מירי כהן-אדלשטיין: בכל מקרה אני ממליצה לסטודנטים כרגע לעשות הוראת קבע, כי מי שעושה הוראת קבע באוניברסיטאות יכול לקבל גם תשלום אחד קדימה.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת הם מקבלים החזר על התשלום האחרון שהם קיבלו פלוס עוד תשלום אחד קדימה ואז אין להם את הבעיה הזאת של מימון הביניים שהם צריכים לספוג.

<מירי כהן-אדלשטיין: שוב, אני אומרת, זה לא מצב רצוי, אנחנו מאוד רוצים לשנות את זה ולחזור לשיטה של פעם ואנחנו - - -

אברהם נגוסה: אתם עובדים על זה?

<מירי כהן-אדלשטיין: אם נמצאים פה נציגי ור"ה אני אשמח אם הם יוכלו להתייחס לסיפור הזה.

אברהם נגוסה: כי זה מאוד בעייתי לסטודנט עולה חדש לשלם את הסכום הזה.

אברהם נגוסה: זה לא סכום קטן.

<מירי כהן-אדלשטיין: המקדמה, נכון, אני מסכימה איתך.

אברהם נגוסה: זה לא המקדמה.

<אדנו סיסאי: זה השוטף.

אברהם נגוסה: אני רוצה שזה יהיה לי ברור.

אברהם נגוסה: אתה אומר שזה שכר הלימוד השנתי או רק המקדמה?

<אדנו סיסאי: השנתי.

<אדנו סיסאי: אני אתן את הדוגמה שלי.

<אדנו סיסאי: אני למשל בתכנית של תואר שני משלם בשנה 21,000 שקל, מתוכם המינהל מממן 100% שזה 13 ומשהו.

<אדנו סיסאי: אני לא יודע בדיוק.

<אדנו סיסאי: אני צריך לפרוס את התשלומים האלה ולשלם כל חודש סכומים בין 3,000 ל-4,000 שקל.

אברהם נגוסה: אתה משלם לאוניברסיטה.

אברהם נגוסה: אתה משלם לאוניברסיטה כל חודש 3,000 שקל, ברגע שאתה שילמת את ה-3,000 שקל אתה מעביר את הקבלה למינהל הסטודנטים.

אברהם נגוסה: היא אומרת שבוע-שבועיים, אתה אומר חודש, אני אלך למשל - - -

<אדנו סיסאי: זה חודש פלוס.

אברהם נגוסה: אז אתה מקבל את ה-3,000 אחרי חודש, אבל בינתיים מגיע התשלום השני.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה בדיוק מה שאני אומרת, שאפשר לעשות הוראת קבע ואז אתה מקבל גם את ההחזר על התשלום הקודם וגם תשלום אחד קדימה, לפי פריסת התשלומים, כדי שיהיה לך עם מה ללכת לאוניברסיטה ולשלם.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת השיטה שיש היום.

<מירי כהן-אדלשטיין: שוב, אני אומרת, לא שיטה אידיאלית, נשמח לשנות אותה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו פועלים בשביל - - -

<אדנו סיסאי: המידע הזה לא נגיש לסטודנטים.

<אדנו סיסאי: כרגע אני לא חושב שמישהו יודע שיש אופציה כזאת, כמו שאת מתארת.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה כתוב בהנחיות, אבל אנחנו נבליט את זה עוד יותר.

<אדנו סיסאי: זה לא אמור להיות ככה.

אברהם נגוסה: יש פה שני דברים, שראש מינהל הסטודנטים אומרת, כיוון אחד זה הוראת קבע, ואז אנחנו מחזירים כמה שיותר מהר כדי להקל על העניין הכלכלי.

אברהם נגוסה: והדבר השני, שהם ממשיכים לעבוד כדי לחזור לשיטה הקודמת.

<אדנו סיסאי: אבל בינתיים אפשר להתחייב לטווח זמן שהוא ריאלי?

<אדנו סיסאי: כי זה לא שבוע-שבועיים.

<רונית אשטו: אני עובדת סוציאלית ממחוז תל אביב והמרכז, שמי רונית, מבחינת הטייטל רכזת פרט של מחוז תל אביב והמרכז מטעם מינהל הסטודנטים והאגודה לקידום החינוך.

<רונית אשטו: אני שומעת פה, היום הייתי אמורה לקבל קבלת קהל ובאמת הגעתי לדיון הזה.

<רונית אשטו: אני כאיש מקצוע בלבד, אני לא מדברת על הפרופסיה המקצועית שלי כרגע, אני אומרת שיש פה צוות רב מקצועי, אנחנו שומעים את הטענות האלה לראשונה פה בדיון.

<רונית אשטו: אני ביטלתי מקרים כדי להגיע לוועדה הזאת ואני אומרת בואו נעשה בדק בית.

<רונית אשטו: לא ייתכן שאת המקרים האלה אנחנו שומעים פה בוועדה.

<רונית אשטו: זה דבר אחד שאני חושבת שצריך להפעיל פה שיקול דעת ושירות מקצועי רציני, זה לא גנון פה, יו"ר הוועדה.

<רונית אשטו: אני מרגישה שמבחינתי אני הגעתי למרכז לפה, זה דיון מאוד חשוב, אז צריך להתייחס לזה ברצינות.

<רונית אשטו: זאת אומרת שאם יש פה פניות לראשונה, הפניות האלה צריכות קודם כל לעשות בדק בית כדי שאותה גברת - - - יכול להיות ואני מאמינה לך שפנית למדריכה שלך, אבל למדריכה הזאת יש גם מנהלים וגופים וכאלה - - -

אברהם נגוסה: אבל איך היא - - -

<רונית אשטו: זה דבר אחד.

<קריאה: אבל זה המון מקרים.

אברהם נגוסה: היא אומרת גם למדריכה, גם לפניות הציבור - - -

<רונית אשטו: יו"ר הוועדה, זו דעתי המקצועית.

<רונית אשטו: במחוז תל אביב והמרכז אנחנו מטפלים ב-2,500 סטודנטים עולים או בני עולים, שזה ספציפית לבוכרה, קווקז ויוצאי אתיופיה.

<רונית אשטו: מבחינת המדריכים יש פילוח, זאת אומרת שאני לראשונה - - - מאוד כואב לי הלב.

<רונית אשטו: הם לא אמורים להגיע אליי, כי אני עובדת סוציאלית, זאת אומרת רק המקרים הספציפיים מגיעים אליי ואני אתייחס לגבי המקרה הספציפי שאדנו כתב במכתב לגבי התייחסות של רכזת פרט, אבל אני אומרת שבגדול לא ייתכן שמקרה כזה, ועדה ראויה, שבאמת הסטודנטים צריכים לעשות - - - באותה מידה שסטודנטים שמקבלים את המענה, אפשר להביא סטודנטים אחרים שמקבלים את המענה.

<רונית אשטו: זאת אומרת אין ספק שיש בעיות וצריך לדון בהם, אני אומרת שזה לא המקום, כי אנחנו אנשים אינטליגנטים, אנשים מקצוע שאפשר לעשות את בדק הבית עוד לפני שמגיעים לוועדה.

אברהם נגוסה: אני אשמח, זה יקל עליי.

<רונית אשטו: יו"ר הוועדה, אני חושבת שגם מבחינת הבדיקה שלכם, צריך לעשות בדק בית לפני שמגיעים לפה כי זו ועדה ראויה וצריך להתייחס אליה בהתאם.

אברהם נגוסה: זה תשאירי בשבילנו.

אברהם נגוסה: תודה על ההצעה, אבל אנחנו יודעים מה אנחנו עושים.

<רונית אשטו: זו דעתי המקצועית.

<רונית אשטו: דבר נוסף, לגבי הטייטל שלי, מבחינת רכזת פרט.

<רונית אשטו: דיברת על העניין של שח"ק.

<רונית אשטו: מי מגיע אליי?

<רונית אשטו: בעצם מבחינת הגדרת התפקיד שלי, אני נותנת תמיכה רגשית לסטודנטים עולים.

<רונית אשטו: זאת אומרת מי שמגיע אליי לשיחות ולאיזה שהוא ליווי, הם מגיעים או מהמדריכים או מהגורמים בקהילה, שזה אומר מסגרות אקדמיות, דיקנט וכאלה, ציינתם כמה, או סטודנטים באופן עצמאי או דרך המדריכים.

<רונית אשטו: כשהם מגיעים אליי לצרוך את השירות, מבחינת המענים שאנחנו נותנים להם אז יש את התכנית מתקשים לסטודנטים שנכשלים, אז הם מקבלים סיוע לימודי, אבחון ללקויות למידה וכיוצא בזה.

<רונית אשטו: זה דבר אחד.

<רונית אשטו: דבר נוסף, לגבי שח"ק, יש רכזת שח"ק בכל מחוז ומחוז.

<רונית אשטו: במחוז תל אביב והמרכז יש רכזת שח"ק.

<רונית אשטו: לגבי ההערה שלך, וההערה שלך מצוינת, יש רכזת שח"ק, אם יש סטודנטים שבמהלך הפעילות שלהם בשח"ק, אם יש בעיות, אני חייבת לדעת את זה, היא מחויבת להגיד לי 'רונית, יש איזה שהוא מקרה איקס שהסטודנט הזה התקשה לבצע', הוא מגיע אליי, אני חייבת לכתוב דוח סוציאלי, אני מעבירה את זה לממונים עליי ואז יצא במקרה השנה שקיבלו עשר פניות של שח"ק.

<רונית אשטו: זאת אומרת שלא יצא מצב כזה, נכון, הוא מחויב לעשות פעילות שח"ק, אבל אחרי הפעילות של שח"ק אנחנו באים לקראתו.

<רונית אשטו: אז יש הקלות, יש פריסה לקיץ לשעות בקיץ, אז אנחנו כן באים לקראת הסטודנטים בחלק הזה.

אברהם נגוסה: יכול להיות, גם קודם שמעתי מסיסאי, שהאינפורמציה לא ברורה, לא מגיעה לכל הסטודנטים.

אברהם נגוסה: אז יכול להיות שיש פה דיסאינפורמציה או אין קשר ישיר, ולא ברור, אולי מינהל הסטודנטים צריך להוציא חוברת בצורה ברורה שמסבירה את החובות והזכויות וגם איפה הם צריכים לפנות.

<מירי כהן-אדלשטיין: לא הזדמן לי להתייחס לעניין של שח"ק, אז אני רוצה להתייחס ואני אשמח שאחר גם טלי, שהיא אחראית על כל צוות שח"ק באגודה, תסביר על התהליך.

<מירי כהן-אדלשטיין: קודם כל נאמרו פה דברים לא נכונים, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

<מירי כהן-אדלשטיין: תראו, כל הגופים היום שנותנים מלגות ואנשים שמקבלים פה מלגות ממקומות אחרים יכולים לספר על זה, דורשים התנדבות בכל שנה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו במינהל הסטודנטים דורשים עבור כל המלגה התנדבות רק שנה אחת, בסוף התואר.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם אתה עושה עוד תואר, שזה רק יוצאי אתיופיה זכאים לעוד תואר, עולים זכאים לתואר אחד בלבד, אז עוד פעם אחת אתה עושה.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה מתוך מחשבה שאנחנו אומרים, אלה סטודנטים עולים, שנה ראשונה, שנייה, הם לא יכולים להתנדב, זה קשה, יש הרבה מאוד קשיים ולכן אנחנו מראש אמרנו שאנחנו דורשים התנדבות אך ורק בסוף התואר.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה דבר ראשון.

<מירי כהן-אדלשטיין: מעבר לזה התהליך הוא מאוד סדור.

<מירי כהן-אדלשטיין: עוד מעט טלי תספר בדיוק איך זה קורה, אבל זה תהליך שהוא מאוד סדור, יש רכזת שח"ק שיוצרת קשר אחד אחד עם הסטודנטים ומבצעת מעקב.

<מירי כהן-אדלשטיין: יש ידיעון, יש נהלים, דברים מפורסמים בצורה מאוד מאוד ברורה, ובנוסף יש איזה שהוא מנגנון שדרך עובדת סוציאלית במקרים חריגים מאוד אפשר לפנות ולקבל פטור משח"ק או הקלות בשח"ק.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה גם קורה, זה מה שרונית סיפרה, ואני אשמח אם טלי תפרט לגבי התהליך.

<מירי כהן-אדלשטיין: קודם כל זו תכנית מדהימה וצריך להגיד את זה, הסטודנטים שעושים שח"ק בדרך כלל הם נתרמים הרבה יותר מאשר תורמים.

<מירי כהן-אדלשטיין: מעבר לזה שיש לנו משהו כמו 1,100 סטודנטים שכל שנה תורמים לקהילה, שזה דבר אדיר, זה תורם להיטמעות שלהם בחברה הישראלית, אם הם עולים חדשים, וגם אם הם יוצאי אתיופיה, וגם אם אנחנו מדברים על זה שאנחנו לא סתם פנקס צ'קים שנותן כסף ו'קחו כסף לתואר', אלא באמת רוצים לראות מה קורה עם זה ושהבן אדם גם אחר כך מצליח להשתלב בתעסוקה ואחר כך הוא גם מצליח לעשות עם עצמו משהו, אז זו אחת המטרות של שח"ק וזה עוד משהו שמאוד תורם לסטודנטים.

אברהם נגוסה: אין ויכוח, זו תכנית טובה, אבל הסנקציה היא מאוד קשה.

אברהם נגוסה: כפי שסיסאי תיאר, זה גם מוחק לגמרי את הזכות שלו.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה לא מוחק לגמרי.

<מירי כהן-אדלשטיין: כי מי שלא מבצע שח"ק, עוד פעם, אנחנו מקטינים לו רק ב-50% משכר הלימוד של השנה האחרונה, זאת אומרת מתוך כל ה-30,000 שקל לצורך העניין זה רק 5,000 שקל, בניגוד למלגות אחרות שעל כל דקה שאתה מקבל מלגה אתה צריך לעשות שעות התנדבות, אז פה זה רק 50%, וכן, המשך סיוע של המינהל.

<מירי כהן-אדלשטיין: וזה למה?

<מירי כהן-אדלשטיין: כיוון שלכל אורך הדרך יש מה שנקרא נקודות יציאה, יש נקודות לבוא ולדבר ויש נקודות לבוא ולהגיד 'אני מתקשה, אני צריך הקלות', יש עובדת סוציאלית.

<מירי כהן-אדלשטיין: וכמו כל גוף, יש לנו את היכולת והחובה גם, כי זה כספי ציבור, לקיים את זה בנהלים מסודרים ובתהליך עבודה מסודר וזה מה שקורה היום.

אברהם נגוסה: זה אומר שיש שיקול דעת כדי לבחון למה הסטודנט למצב כזה ואז אתם עושים את שיקול הדעת?

<מירי כהן-אדלשטיין: אני אשמח שטלי קצת תיכנס לתהליך.

אברהם נגוסה: אני אשמח לשמוע מה אתם יכולים לעשות אם סטודנט, מכל מיני סיבות ובעיות שלא תלויות בו, נקלע לאיזה שהוא מצב שהוא לא יכול לצאת ואז במקום לתת את הסנקציה הקשה הזאת, מה השיקולים שאתם עושים?

<טלי יוחננוף: דבר ראשון חשוב להגיד שרכזות שח"ק לוקחות המון אחריות במעקב אחר הסטודנטים.

<טלי יוחננוף: ברור לנו שסטודנט שלא מגיב או לא משתבץ, לפעמים יש כל מיני חסמים שלו, קשיים שלו, הוא לא פנוי וחשוב להבין שהצוות של האגודה שעובדת תחת כל ההנחיות של המינהל לסטודנטים עולים, לוקח אחריות מאוד גבוהה על השיבוץ של הסטודנט.

<טלי יוחננוף: אם זה לשלוח לפעמים לא רק שלוש תזכורות, אלא חמישה, עשרה טלפונים ומיילים, קודם כל לוודא שיבוץ ראשוני של הסטודנט, ואנחנו עושים את זה באמת באהבה רבה ולוקחים לפעמים אחריות שבעצם מוטלת על הסטודנט ונמצאים לו מאוד לעזר במקום הזה.

<טלי יוחננוף: מעבר לזה כל חודש אנחנו מקבלים דיווחים מכל המסגרות.

<טלי יוחננוף: סטודנט שהרכזת רואה שהוא לא עומד בקצב הנדרש של ההתנדבות, זאת אומרת שהוא עלול - - -

<ירון יחיאס: מה זה קצב נדרש?

<טלי יוחננוף: הקצב הנדרש הוא ארבע שעות התנדבות שבועיות כדי להגיע ב-1 ביוני ל-120 שעות.

<טלי יוחננוף: בין ארבע לשש שעות, תלוי מתי הוא משובץ.

<טלי יוחננוף: ועוד פעם, יש גם את האחריות של הסטודנט להשתבץ מוקדם.

<טלי יוחננוף: סטודנטים שלא באשמתם משובצים באיחור, יש כאן שיח ישיר מול המינהל, סטודנטים שלדוגמה מאותרים בטעות כסטודנטים שצריכים לבצע שח"ק בדצמבר או בינואר או בפברואר, שזה איתור מאוחר שלא באשמתם, גם לתוך הקיץ, יש פה ועדות בכל מחוז שיושבות וניתנים אישורים לגופו של עניין על סטודנט שלא הגיע ל - - -

<ירון יחיאס: ואת מלגת הקיום הם מקבלים?

<טלי יוחננוף: כן, מלגת הקיום לא קשורה ל - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: גם אם מישהו לא מבצע שח"ק הוא ממשיך לקבל מלגת קיום.

<ירון יחיאס: בנוהל הוראת שעה כתוב משהו אחר, שיהיה החזר רטרואקטיבי לשלושה חודשים במידה - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: לא, אבל אתה עושה סלט, זה לא - - -

<ירון יחיאס: זה ממש לא סלט.

<ירון יחיאס: אתם מציגים פה מיצגי שווא ו - - -

אברהם נגוסה: לא, ירון, היא אומרת לך, גם אם הוא לא עושה את שח"ק בכלל, זה לא קשור למלגת קיום.

אברהם נגוסה: אם יש סטודנט שלא נתנו לו או הפסיקו לו את דמי הקיום בגלל שהוא לא עשה שח"ק אז תביאו לי דוגמה.

אברהם נגוסה: אם לא אז - - -

<ירון יחיאס: לנו יש מספר דוגמאות של סטודנטים - - -

אברהם נגוסה: אז תציג לי - - -

<ירון יחיאס: בהקשר לדברים שלה, שהיו בהליך של טיפול פרט למול העובדת הסוציאלית, התקבלה החלטה ובכל זאת הוועדה החליטה לדחות את הבקשה שלהם ועכשיו הם לא יכולים לסיים את התואר.

אברהם נגוסה: ירון, אתה מכיר סטודנטים שהפסיקו להם את דמי הקיום?

<ירון יחיאס: בוודאי, גם את דמי הקיום, כפועל יוצא מכך שגם לא משלמים הורידו להם את כל הזכאות, פשוטו כמשמעו.

אברהם נגוסה: בגלל שח"ק?

<ירון יחיאס: בגלל שח"ק, נכון, ממש כאלה.

אברהם נגוסה: אז אני מבקש, תציג לי את זה בכתב.

<ירון יחיאס: בכפוף לצנעת הפרט של כל המלגאים שלנו, כן.

אברהם נגוסה: אתה יכול לציין את המספרים, אבל איך אנחנו נבדוק את זה?

אברהם נגוסה: אני רוצה לבדוק את העניינים, אני רוצה לדעת.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נדבר ככה באוויר, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.

אברהם נגוסה: הם אומרים לא היה ולא נברא ואתה אומר שיש, אז איך נבדוק אם לא תיתן לנו את ה - - -

<ירון יחיאס: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד משהו.

<ירון יחיאס: יש סטודנטים שעושים שעות התנדבות במקומות אחרים, בין אם זה דרך המסלול בקרית אונו, או באוניברסיטת חיפה, שהם עושים התנדבות לקהילה על ידי המוסד האקדמי, מדוע שח"ק לא מכירים בזה רטרואקטיבית?

אברהם נגוסה: ירון, אנחנו לא נלך עכשיו - - -

<ירון יחיאס: לא, אנחנו מחפשים חסמים שמונעים את הנגישות.

אברהם נגוסה: אז תעביר לוועדה בכתב, אנחנו נטפל מול מינהל הסטודנטים.

<מירי כהן-אדלשטיין: שוב אני מדגישה, אנחנו גוף ציבורי, כולכם משלמים פה מסים, שכר הלימוד הזה מגיע מהכיס של כולנו ולכן יש לנו אחריות.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו לא רוצים שתתנדבו כל שנה, אנחנו רוצים רק שתתנדבו שנה אחת בסוף התואר.

<מירי כהן-אדלשטיין: ולא רק שאנחנו רוצים את זה, אם יש בעיה אתם תלכו לעובדים הסוציאליים, ולא רק שאנחנו רוצים את זה, אנחנו באמת - - - אז ברור שאם מישהו לא מבצע, ודרך אגב, סטודנט חותם על הצהרה בתחילת השנה שאם הוא לא יבצע את שח"ק כמו שצריך הוא מוותר על המשך סיוע ממינהל הסטודנטים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני מניחה שעל זה מדובר, על סטודנטים שחתמו על ההצהרה, לא טרחו לבצע את ההתנדבות, לא חשבו שזה חשוב לתרום לקהילה ולכן זה מה שקרה בסופו של דבר, שכמו שכתוב בהצהרה הזו הם לא קיבלו את התואר השני שיכול היה להגיע להם אם הם היו מבצעים.

<מירי כהן-אדלשטיין: ואני רוצה להגיד שיש 700 סטודנטים יוצאי אתיופיה מדי שנה שעושים את הפעילות הזו, הם עושים את זה בצורה מדהימה ומעוררת הערכה והערצה והם אחר כך כן ממשיכים.

<מירי כהן-אדלשטיין: כשאנחנו קובעים מדיניות אנחנו צריכים להיות הוגנים גם כלפי אלה שכן עושים, גם כלפי אלה שבאמת תורמים 120 שעות מהזמן והמרץ שלהם למען האחר ולמען הקהילה.

<מירי כהן-אדלשטיין: כמו שאיציק כבר הזמין, אנחנו מזמינים את כולכם לטקס המצטיינים שיש כל שנה, שזה פשוט מרגש לראות את זה, איך אנשים נותנים מעצמם ועושים את זה באהבה ובשמחה וברצון.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה לגבי העניין של שח"ק.

<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי גמישות, כמו שאמרתי, יש.

<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי מלגת קיום, הנהלים שלנו זה שגם אם בן אדם, נשללו ממנו ה-50% האחרונים של שכר הלימוד אנחנו לא מפסיקים דמי קיום.

<מירי כהן-אדלשטיין: הסעיף הזה בנוהל שהוא התייחס אליו לגבי הרטרואקטיבי, זה רק במקרה שמישהו הגיש בקשה באופן כללי באיחור ואנחנו רוצים עדיין לשלם לו דמי קיום אחורה, אז אנחנו משלמים שלושה חודשים.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת יש פה סלט של הרבה דברים שלא קשורים אחד לשני.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני רוצה קצת לרוץ על עוד דברים לא נכונים.

<מירי כהן-אדלשטיין: ועדת חריגים אצלנו מתכנסת כל שלושה שבועות עד חודש.

<מירי כהן-אדלשטיין: ההערה הזאת שהוועדה תתכנס אם יש תקציב, ברור שאם אין תקציב מדינה אז אי אפשר לקיים ועדה, כי זה תקציב המדינה.

<מירי כהן-אדלשטיין: כשכתוב 'דעת החשבות תכריע' כתוב 'בנושא של פיקוח תקציבי'.

<מירי כהן-אדלשטיין: מה זה אומר?

<מירי כהן-אדלשטיין: שאם אין כסף עכשיו בקופת המדינה, לצורך העניין אין תקציב, במקרה כזה, אז הם אומרים, אוקיי, סטופ, אין לכם כסף, אתם לא יכולים לאשר מקרים חריגים כי אין לכם מספיק כסף לאשר את מי שבנוהל.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת הכוונה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז קצת לעשות סדר בדברים.

<ירון יחיאס: אבל הם כבר בנוהל מלכתחילה.

<ירון יחיאס: זה שפקידים של המינהל מחליטים מה להקצות או לא להקצות, זו בעיה - - -

<יצחק אוחנה: אדוני, אני מבקש שתרגיע אותו ושיצנזר את המילים שלו.

אברהם נגוסה: אנחנו עושים דיונים.

<יצחק אוחנה: אבל, אדוני, מה זה?

<יצחק אוחנה: מה זה פקידים במשרד הקליטה - - -

<ירון יחיאס: יש חופש הביטוי, חופש הביטוי.

<ירון יחיאס: לגופו של עניין.

<יצחק אוחנה: איך אתה מרשה לו?

אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש - - -

<יצחק אוחנה: אני מה זה רגוע, עד שהוא הוציא אותי מהשלווה שלי.

אברהם נגוסה: לא, לא, לא, איציק.

<יצחק אוחנה: אני רגוע, הוא ייזהר שאני לא אהיה רגוע.

אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש, אנחנו עושים דיונים - - -

<יצחק אוחנה: אל תעשה לי דיונים עם חובבנים ועם אנשים שמרשים לעצמם ל - - -

<ירון יחיאס: סליחה,, אתה לא תקרא לחבר הכנסת - - -

<יצחק אוחנה: - - - אותו יותר מדי.

אברהם נגוסה: אם אתה לא רוצה - - -

<יצחק אוחנה: אבל את שמעת מה הוא אמר?

<יצחק אוחנה: 'פקידים במשרדים מחליטים'.

אברהם נגוסה: בסדר, זכותו, מה קרה לך?

אברהם נגוסה: זכותו להגיד.

<קריאה: הוא מעביר ביקורת.

<קריאה: זה הכנסת פה.

<קריאה: הכנסת, התפקיד שלה זה לבקר את גופי הביצוע.

<יצחק אוחנה: ומה תפקיד הממשלה, כבודה?

<קריאה: לעבוד למען האזרחים.

<יצחק אוחנה: ואם קובעים נהלים, זה הממשלה החליטה והגוף המחוקק החליט, אז מה הקשר?

<יצחק אוחנה: מה זה פקידים מחליטים?

אברהם נגוסה: איציק, אני מבקש ממך.

אברהם נגוסה: יש לי הערכה אליך - - -

<יצחק אוחנה: גם לי אליך.

אברהם נגוסה: אז אל תעשה את ה - - - אנחנו פה בכנסת, בוועדת עלייה וקליטה, אנשים הוזמנו פה להביע את דעתם.

אברהם נגוסה: הוא לא נקט בשם של מישהו והשפיל, הוא אמר פקידים, אז על מי אנחנו מדברים?

אברהם נגוסה: מי שמבצע זה הפקידים, אנחנו כנסת, אנחנו רוצים לשמוע.

אברהם נגוסה: אתה פקיד, היא פקידה ואנחנו שומעים.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, צריך להירגע, אני, כמיטב הבנתי, הדיון הולך בכיוון הנכון.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתירגע, בסופו של דבר אנחנו נגיע לסיכום שיהיה טוב לכולם.

אברהם נגוסה: בבקשה, אני חושב שמספיק ברור, או שיש לך מה להוסיף?

אברהם נגוסה: אם לא, אני רוצה לעבור לתגובה של האוניברסיטה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני רוצה להגיד על האוניברסיטה הפתוחה.

<מירי כהן-אדלשטיין: לא היה ולא נברא.

<מירי כהן-אדלשטיין: כל מסלול שמוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה מוכר על ידי מינהל הסטודנטים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו לא גוף רגולטור, אנחנו לא גוף מפקח, כל מה שהם מכירים אנחנו מכירים.

<מירי כהן-אדלשטיין: סטודנטים מהאוניברסיטה הפתוחה, בתנאי שהם עומדים בתנאי הזכאות של מינהל הסטודנטים, שאגב, בסוגריים אני אומרת, העובדה שליוצאי אתיופיה יש הוראת שעה מיוחדת זה כדי להרחיב את הנוהל הקיים.

<מירי כהן-אדלשטיין: עולה חדש יכול להגיע רק עד שלוש שנים, אחרי שלוש שנים בארץ זהו, הוא לא זכאי לכלום.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו הרחבנו את זה גם לבני עולים וצריך גם את זה להגיד, שגם בני עולים מקבלים וגם את תנאי הגיל שדיברנו עליו, גם הוא הרבה יותר גבוה מאשר לעולים אחרים.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם אנחנו מדברים על גיל 28, לעולים אחרים זה עד גיל 27, תואר שני זה עד גיל 40, כשעולים אחרים זה עד גיל 30.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת אומרת ממילא יש פה מדיניות מאוד מאוד מרחיבה.

<מירי כהן-אדלשטיין: לגבי אוניברסיטת בר אילן, שיטת התשלום שאנחנו משלמים, אנחנו פשוט משלמים פר קורס.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו לא קובעים תכנית לימודים, אנחנו משלמים פר קורס וכן, יש לנו תנאי שאומר שסטודנט צריך ללמוד לפחות שני קורסים כדי להתקדם.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני חושבת שבתור גוף ציבורי, כפי שאמרתי, זה כספי ציבור, זה לא כסף מהכיס שלי, יש לנו לא רק את הזכות אלא את החובה לנהל את כל העניין הזה בצורה של נהלים ברורים וקריטריונים והכול שקוף והכול מוצג.

<מירי כהן-אדלשטיין: שוב פעם, אם יש פנייה קונקרטית של סטודנט שקשה לו לעמוד בתכנית הלימודים של האוניברסיטה הפתוחה, שקשה לו לעשות שני קורסים, אלא רק אחד, הכול יכול להיות נדון לגופו של עניין.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה הכול.

<סיון נבון שובל: אני רוצה להתייחס למה שנאמר מקודם לגבי - - -

אברהם נגוסה: תציגי את שמך לפרוטוקול.

<סיון נבון שובל: שמי סיון נבון שובל, אני מנהלת המעטפ"ת במינהל הסטודנטים.

<סיון נבון שובל: רציתי להתייחס לגבי הגברת מהתאחדות הסטודנטים.

<סיון נבון שובל: אני אישית התחלתי עבודה, יחד עם צוות השטח שלנו, של איסוף מידע, איסוף מידע לא רשמי, דרך מדריכים, של ההקלות שניתנות בתחום העברית מהאוניברסיטאות, הקלות שניתנות בתחום העברית וגם לאלה שעברית אינה שפת אימם, מה משך הזמן שנותנים להם בהארכות במבחנים, לאיזה תקופת זמן וכו' וכו'.

<סיון נבון שובל: עשינו איזה שהיא בדיקה בסיסית, זה לא היה בדיקה דרך האוניברסיטאות שנתנו תשובה רשמית.

<סיון נבון שובל: אני ישבתי עם גל פילק ומחליפתה גם, אנחנו הרגשנו שזו אחריות משותפת, שזה לא רק אחריות שלנו לגבי הנושא הזה של תרגום - - -

<ירון יחיאס: זה לא השתמע.

<סיון נבון שובל: לא, כי הייתה תחושה מקודם של איזה שהיא אצבע מאשימה.

<סיון נבון שובל: אני חושבת שזה גם נכון שזה יהיה עבודה משותפת, לחשוב ביחד, אנחנו באמצע תהליך ואנחנו ממשיכים לעשות את זה, על גיבוש של מה טווח הזמן שראוי שיהיה בו הארכה.

<סיון נבון שובל: אנחנו רוצים לכתוב המלצות מפורשות של טווח הזמן שניתן להארכות למבחנים, על נושא השפות וכו'.

<סיון נבון שובל: על נושא התשלומים שדובר פה, אני אישית לא ידעתי בכלל על הנושא הזה, אבל אני רק יכולה להגיד שכן התחלנו בדיקה והתחלנו תהליך מתוך תקווה של לכתוב המלצה מפורשת שלנו.

<סיון נבון שובל: זה נעשה ביחד איתכם.

<סיון נבון שובל: אני העברתי את כל הנתונים - - -

<ליאת הלבץ: גל לא עובדת בהתאחדות כבר.

<סיון נבון שובל: אז אני רק רוצה להגיד שבנושא הזה זו דווקא תחושה של אחריות משותפת.

<ליאת הלבץ: זו אחריות משותפת, אבל את אומרת משהו שהתחלתם.

<ליאת הלבץ: גל פילק לא עובדת בהתאחדות כבר מעל שנה וחצי.

<סיון נבון שובל: עם מחליפתה אני נפגשתי ולמחליפתה העברתי את הדברים והיא אמרה שהיא העבירה את זה לצוות המשפטי בהתאחדות הסטודנטים הארצית ושהם המשיכו גם עבודה יזומה אישית של תוך הארגון.

<סיון נבון שובל: כך שאני חשבתי שזה גם בידיים טובות מבחינתנו.

<ליאת הלבץ: נכון, בסדר, אבל הביקורת שהעליתי לא הייתה על זה.

<סיון נבון שובל: על הסיוע בעברית למי שאינו דובר שפת אם.

<ליאת הלבץ: על הפניות, על זה שהם פונים והם לא מקבלים מענה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים לשמוע עכשיו מנציגת אוניברסיטת בר אילן.

אברהם נגוסה: לפני שאני נותן לאגודת הסטודנטים, ואיתי, גם אתה רוצה לדבר, בואו נשמע מנציגת אוניברסיטת בר אילן, גב' סולנז' פרידנברג.

<סולונזי פרידנברג: אז קודם כל תודה רבה ליושב ראש הוועדה.

<סולונזי פרידנברג: אני חושבת שהפגישה הזאת מאוד מאוד חשובה.

<סולונזי פרידנברג: כל מי שעוסק עם עולים חדשים, כל מידע נוסף רק יכול לעזור.

<סולונזי פרידנברג: גם אם זה תלונה, גם אם זה ביקורת, אנחנו באמת נשתדל לקרוא לזה ביקורת בונה ולקחת מזה רק את הדברים כדי למנף אותם הלאה.

<סולונזי פרידנברג: אני בעצמי עליתי ארצה לפני יותר מ-40 שנה, גם אני התחלתי את הדרך שלי כסטודנטית באוניברסיטת בר אילן, כך שכל מה שקשור לסיוע, תמיכה ועידוד של עולים חדשים, זה נמצא בראש מעייניי.

<סולונזי פרידנברג: כל מי שמכיר אותי יודע שבשבילי זה הרבה הרבה מעבר לעבודה, זה משימה שלקחתי על עצמי ואני משתדלת לעשות אותה כמיטב יכולתי.

<סולונזי פרידנברג: אני עובדת כבר כמעט 15 שנה בדיקנט הסטודנטים עם עולים חדשים ונאמר לי, ממינהל הסטודנטים, שבר אילן היא האוניברסיטה עם המספר הכי גבוה של עולים חדשים.

<סולונזי פרידנברג: עכשיו אני אתייחס לנושא הספציפי של תרגומי בחינות, כי אני מבינה שזה אחד הנושאים שעלו כאן.

<סולונזי פרידנברג: חשוב לי קודם כל להגיד שבאיזה שהוא מקום זה נראה לי קצת הזוי כי מבדיקה שערכנו, אנחנו האוניברסיטה היחידה שנותנים את השירות הזה.

<סולונזי פרידנברג: אז אנחנו נותנים את השירות וכאילו כולם מתנפלים עלינו למה השירות הזה כרוך בתשלום.

<סולונזי פרידנברג: באוניברסיטאות אחרות לא נותנים בכלל את השירות הזה ואז זה מאוד פשוט.

<סולונזי פרידנברג: אנחנו כן לקחנו על עצמנו לתת את השירות הזה, כי היה ביקוש ואנחנו גם - - -

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת מיכאל אורן.

<סולונזי פרידנברג: בתחילת שנה, כשאנחנו עושים יום היכרות עם הסטודנטים שלנו, אנחנו מסבירים להם, הנהלים מאוד מאוד ברורים וכל סטודנט יודע מה הזכויות שלו והוא יודע שיש לו גם אפשרות לבקש תרגום מבחן לאנגלית, אבל שזה כרוך בתשלום.

<סולונזי פרידנברג: התשלום זה השתתפות עצמית.

<סולונזי פרידנברג: אני יכולה להקריא לכם פה רק דוגמאות ספורות של תשלומים ששילמנו למתרגמת שלנו, שאנחנו עובדים איתה כל השנים, 882 שקל למבחן, 1,027 שקל, 1,100 שקל, 536 שקל, 1,229 שקל.

<סולונזי פרידנברג: בוא נגיד שאין פה שום מבחן שהסכום שלו הוא 270 שקל.

<סולונזי פרידנברג: אין דבר כזה.

<סולונזי פרידנברג: אנחנו עובדים שנים עם אותה מתורגמנית, שהיא מתורגמנית רשמית.

אברהם נגוסה: אתם עושים את זה פר סטודנט?

אברהם נגוסה: כי אם עשרה סטודנטים נבחנים?

<סולונזי פרידנברג: אני רוצה להתייחס גם לנקודה הזו, שהיא מאוד חשובה ומאוד לגיטימית.

<סולונזי פרידנברג: מתוך 136 מבחנים שתורגמו בשנה שעברה 80 מהם ניתנו רק לסטודנט אחד.

<סולונזי פרידנברג: זאת אומרת שאפילו אם במבחנים שיש שניים או שלושה סטודנטים הם היו משלמים פחות, זה עדיין לא מכסה את העלות של מבחן אחד.

<סולונזי פרידנברג: רוב המבחנים, הסטודנט משלם רק 270 שקל גם אם המבחן עולה 500, 600 ו-1,000 שקל.

<סולונזי פרידנברג: זה לגבי העניין הזה.

<סולונזי פרידנברג: בשנה שלפני כן תורגמו 100 מבחנים שמתוכם 70 ניתנו רק לסטודנט בודד.

<סולונזי פרידנברג: בגלל זה ההתייחסות היא כזו ואין לנו הרבה ברירה.

<סולונזי פרידנברג: בכל אופן האוניברסיטה היא זאת שמשלימה את כל הסכום.

<סולונזי פרידנברג: הייתה כאן עוד ביקורת מרייצ'ל, שהתרגומים לא טובים.

<סולונזי פרידנברג: אז קודם כל אני תמיד אומרת שאם יש משהו אפשר לבוא אליי ולהגיד 'היה לי מבחן ביום זה וזה, אני מבקשת לציין שזה לא תורגם כמו שצריך'.

<סולונזי פרידנברג: דבר שני, יש לי הסכם עם המתורגמנית - - -

אברהם נגוסה: חשוב לי מאוד לדעת את האמת, הם לא באו ואמרו שהתרגומים לא נכונים?

<סולונזי פרידנברג: קורה פה ושם שסטודנט בא ואומר לי 'היה לי מבחן ביום זה וזה, המילה איקס או וואי לא תורגמה בדיוק כמו שהיא הייתה צריכה'.

<סולונזי פרידנברג: נוסף לזה, המתורגמנית הזאת, כל מבחן שהיא מתרגמת, לפני שהיא מחזירה אותו מתורגם היא פונה למרצה והיא מקבלת את האישור שלו על התרגום.

<סולונזי פרידנברג: יותר מזה אי אפשר לעשות, באותו רגע שהמרצה נתן את האישור.

<סולונזי פרידנברג: זה הסכם שיש לי איתה והיא עושה את זה, כל מבחן היא מעבירה - - -

אברהם נגוסה: מבחינה טכנית, איך עושים את זה?

אברהם נגוסה: הסטודנט בא לכיתה ואתם מחלקים לו את התרגום?

<סולונזי פרידנברג: יש טופס שהוא יכול להוריד מהאתר, הוא מחתים את המרצה שלו - - -

אברהם נגוסה: את המבחן?

<סולונזי פרידנברג: טופס הבקשה לתרגום.

אברהם נגוסה: בסדר, החומר תורגם, הסטודנט לא יכול לדעת לפני זה, לפני מועד המבחן, את המבחן.

אברהם נגוסה: הוא בא והתיישב, אתם מחלקים לו את התרגום.

<סולונזי פרידנברג: כן, הוא יקבל גם את העברית וגם את התרגום.

אברהם נגוסה: הוא קיבל את זה, אני רק אומר, מתי יש אפשרות להראות למרצה?

<סולונזי פרידנברג: לא, המתורגמנית, כשהמבחן מתורגם, לפני שהמתורגמנית מחזירה את זה למדור בחינות, היא פונה למרצה במייל, מעבירה לו את התרגום ומבקשת ממנו אישור.

<סולונזי פרידנברג: אם יש תיקונים, אני מניחה שהיא עושה אותם.

אברהם נגוסה: אז כל מבחן מקבל אישור מהמרצה.

<סולונזי פרידנברג: בדיוק.

<סולונזי פרידנברג: שום מבחן לא מוגש למדור בחינות מתורגם לפני שהוא קיבל אישור מהמרצה.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אוקיי.

<סולונזי פרידנברג: זה לגבי הנושא שהיא טוענת שזה לא מתורגם.

<סולונזי פרידנברג: אני לא אוהבת את ההשוואה עם אוניברסיטאות מחוץ לארץ, כל מדינה עם המדיניות שלה, כל מדינה - - -

אברהם נגוסה: לא, בואי נישאר במדינת ישראל.

<סולונזי פרידנברג: כי בצרפת אפשר ללכת ללמוד רפואה עם תעודת בגרות, יופי, נהדר, פה אי אפשר, אז מה יש להשוות?

<סולונזי פרידנברג: אני לא חושבת שזה בר השוואה, כל מקום הוא אחרת וכל מדיניות שונה, כל אוניברסיטה שונה וצריכים להתייחס לאיפה שאנחנו ולא למקומות אחרים.

<סולונזי פרידנברג: זה עיקר הדברים.

<סולונזי פרידנברג: אני התייחסתי לכל הנקודות שהעלו כאן, ואם יש עוד דברים - - -

אברהם נגוסה: אולי עוד נקודה.

אברהם נגוסה: האם יש אפשרות למרצים שהם יתרגמו בעצמם?

<סולונזי פרידנברג: אז מה שאני העליתי, למשל מדעי החיים, מדעי החיים הם פקולטה שבאמת הולכים לקראת הסטודנט העולה, יותר מזה אי אפשר, והם לקחו על עצמם מלפני, זה התחיל לפני שנה, שהמתרגלים שלהם הם אלה שמתרגמים את המבחנים והם לא לוקחים על זה כסף.

<סולונזי פרידנברג: המתרגל מקבל את הכסף מהמחלקה, אבל הסטודנט למדעי החיים לא משלם עבור התרגומים.

<סולונזי פרידנברג: אני חושבת שזה רעיון נהדר, אבל אני לא יכולה לחייב שום מחלקה לעשות את זה.

אברהם נגוסה: אולי זה יכול להיות גם פתרון טוב, במיוחד עכשיו, מינהל הסטודנטים לא ידעו על זה ועכשיו הם מוכנים לממן את זה - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: לא.

<סולונזי פרידנברג: אני אשמח.

אברהם נגוסה: אני הבנתי שאתם מוכנים לממן.

<מירי כהן-אדלשטיין: אנחנו מוכנים לבחון את זה.

אברהם נגוסה: אני שאלתי קודם לכן, אילו ידעתם האם הייתם משלמים?

אברהם נגוסה: אז אמרתם לי כן.

<מירי כהן-אדלשטיין: לא, אמרנו שאם היינו יודעים היינו בוחנים את הנושא - - -

<יצחק אוחנה: אם צריך לתת מענה ולהעלות את זה.

<מירי כהן-אדלשטיין: עוד פעם, פונים, יש לנו תקציבן במשרד, יש לנו את המשרד, זה לא עובד 'יופי, אני רוצה לממן ואני אממן'.

אברהם נגוסה: הבנתי, בוחנים, נכונות לבחון.

<סולונזי פרידנברג: אנחנו מאוד נשמח וגם הסטודנטים כמובן.

אברהם נגוסה: עוד שאלה.

אברהם נגוסה: אתם יודעים שלעולים החדשים אין כסף לעמוד בסכומים האלה.

אברהם נגוסה: כשהמציאות היא כזו האם אתם פניתם למינהל הסטודנטים והתייעצתם האם יש אפשרות לעזור להם?

אברהם נגוסה: אתם כאוניברסיטה?

<סולונזי פרידנברג: אני יודעת שיש גם לפעמים מחלקות, יש לי נגיד סטודנטית באופטומטריה, שהמחלקה לקחה על עצמה לשלם עבור התרגומים שלה.

<סולונזי פרידנברג: יוזמה פרטית.

אברהם נגוסה: אבל לא פניתם למינהל הסטודנטים.

<סולונזי פרידנברג: אני לא חושבת שהייתה פנייה אל המינהל.

<סולונזי פרידנברג: למרות שהנושא הזה, זה כבר קיים יותר מ-15 שנה, אין פה שום דבר חדש בנושא של התרגומים.

<סולונזי פרידנברג: עכשיו הנושא עלה, אבל הכול קיים שנים.

אברהם נגוסה: סיימת, גברתי?

<סולונזי פרידנברג: כן.

אברהם נגוסה: רייצ'ל, מילה אחת ואני עובר לאגודת הסטודנטים.

<רחל ברוידא: קודם כל לגבי איכות התרגומים.

<רחל ברוידא: זה נחמד ויפה שהם שולחים את התרגום של בחינה למרצה, אבל אם המרצה לא יודע אנגלית, תאמינו לי, זה לא עוזר.

<רחל ברוידא: היה לי מרצה שביקש ממני לתרגם מייל כדי שהוא יוכל לשלוח את זה למישהו מחו"ל.

<רחל ברוידא: זה דבר ראשון.

<סולונזי פרידנברג: יש לך הצעה יותר טובה מאשר לשלוח את זה למרצה?

אברהם נגוסה: מה ההצעה שלך?

<רחל ברוידא: אני חושבת, בגלל שגם יש מתרגמת אחת, אני ממליצה להשתמש ב - - - קודם כל להביא את זה מתוך המרכז וגם המתרגמת היא סטודנטית בבר אילן - - -

<סולונזי פרידנברג: היא לא סטודנטית - - -

<רחל ברוידא: היא דוקטורנטית.

<סולונזי פרידנברג: ממש לא.

<רחל ברוידא: זה מה שהדיקנית אמרה לי.

<סולונזי פרידנברג: אני יודעת, אני עובדת איתה 15 שנה.

<סולונזי פרידנברג: היא לא סטודנטית, היא הייתה מרצה בבר אילן.

<סולונזי פרידנברג: נא לדייק.

<רחל ברוידא: ובמחלקה שלי יש מלא מלא מלא מקרים שהיא לא יודעת את כל המושגים ואז יש טעויות בתרגומים.

<רחל ברוידא: אני בעד, אם זה במדעי החיים או במדעי החברה, שיהיה מתרגמת או מתרגם שיתרגם את זה בתוך התחום הזה.

<רחל ברוידא: זה לא נורמלי שאני מקבלת מבחנים ממישהו שלא מכיר את המושגים ואז יש טעויות בתרגום.

<רחל ברוידא: יש הרבה מקרים שכתוב במבחן בעברית, למה הם מקבלים גם את העברית וגם את האנגלית?

<רחל ברוידא: כי אי אפשר לסמוך על האנגלית.

<רחל ברוידא: אם אני מקבלת את האנגלית ויש טעויות באנגלית, בוא נגיד יש שאלה בעברית, מה לא נכון ובאנגלית כתוב מה נכון, ואני נפלתי בשאלה הזו, וואלה, כי סמכתי על האנגלית.

<רחל ברוידא: זה לא הוגן.

<רחל ברוידא: כשאני הולכת למרצה ואומרת לו 'אבל וואלה כתוב באנגלית מה כן נכון', הוא אומר לי 'טעות שלך, למה הלכת עם האנגלית?

<רחל ברוידא: ' זה גם משהו.

<רחל ברוידא: וגם סולנז' אמרה שברוב המקרים זה רק סטודנט אחד שביקש תרגום ואני אומרת, ואני יודעת מחברים שלי, שברוב המקרים זה בגלל שיש הגבלה עד ארבע ובשנה ב' ושנה ג' יש הגבלה עד שתיים.

<רחל ברוידא: אני וחברים שלי יושבים ואומרים 'וואלה, המבחן זה 2 נקודות זכות, טוב, אז בואו נשקיע כמעט 300 שקל במבחן הזה ולא במבחן השני שזו נקודת זכות אחת'.

<רחל ברוידא: עושים את שיקול הדעת ויודעים בוודאות שאני לא אהיה מצטיינת דיקן כי אני לא יכולה לקבל את זה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם היית יודעת על זה מראש יכול להיות שהיית בוחרת ללמוד במוסד אחר ולא בבר אילן?

<רחל ברוידא: כן, אז בר אילן בא למדרשה שלי, אני למדתי במדרשת נשמת והם באו ואמרו שזה המקום הכי טוב לעולים חדשים ובדקתי באינטרנט - - -

<סולונזי פרידנברג: לא היית מקבלת תרגומים - - -

<רחל ברוידא: במלא מקומות אפשר לקבל תרגום למבחן.

<רחל ברוידא: באינטרנט, עכשיו יכול להיות שכן, כשאני בדקתי לא היה כתוב לתשלום, וכל סמסטר הם מנסים להעלות את זה.

<סולונזי פרידנברג: ממש לא.

<רחל ברוידא: בסמסטר הקודם, יש לי מיילים וכתוב 'אמורים להעלות את המחיר ולהוריד את - - -

<סולונזי פרידנברג: תדייק במה שאת אומרת, בבקשה.

<רחל ברוידא: את רוצה לראות את המיילים?

<רחל ברוידא: יש לי מלא מיילים שכתוב שהולכים להעלות.

<סולונזי פרידנברג: מתי בדיוק?

<סולונזי פרידנברג: מתי בדיוק העלו?

<רחל ברוידא: בסמסטר הקודם וגם - - -

אברהם נגוסה: לפי הממ"מ התרגום מבוצע על ידי דוקטורנטית מהאוניברסיטה.

<צח בן יהודה: זה מה שמסרו לנו מלשכת הדיקן.

<סולונזי פרידנברג: מי שמתרגם?

<סולונזי פרידנברג: דוקטורנטית.

<סולונזי פרידנברג: זה לא נכון.

<סולונזי פרידנברג: זה לא מדויק.

<סולונזי פרידנברג: מרצה לשעבר.

אברהם נגוסה: הבנתי.

אברהם נגוסה: אוקיי, זה מה שנמסר לנו.

<סולונזי פרידנברג: אני יכולה לתת לכם את כל הפרטים.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את התאחדות הסטודנטים, אני מבין שגב' הדר - - -

<הדר דורן: נכון, יש פה גם אגודת הסטודנטים בר אילן והתאחדות הסטודנטים הארצית.

אברהם נגוסה: אז אגודה בבקשה.

<הדר דורן: שלום לכולם, שלום, כבוד היושב ראש, שלום חבר הכנסת מיכאל אורן, קוראים לי הדר, אני סגנית יושב ראש אגודת הסטודנטים בבר אילן.

<הדר דורן: בשנה החולפת עבדתי הרבה באגודת הסטודנטים עם סטודנטים שנזקקים לעזרה כמו רייצ'ל, גם מול לשכת הדיקן ומול כמובן מחלקות אחרות, גם מול התאחדות הסטודנטים.

<הדר דורן: אני רוצה להציף בעיה שכל הזמן במשך הדיון שמעתי שעולה, בלי לנקוב בשם שלה בפירוש.

<הדר דורן: אני מרגישה שבסופו של דבר כל מי שהתכנס כאן, כל המחלקות, כל האגפים פה, בסופו של דבר אנחנו כולנו מעודדים עלייה לארץ, אנחנו רוצים שסטודנטים עולים ירגישו בנוח, יגיעו לאוניברסיטאות, יוציאו תארים, ייכנסו לשוק העבודה, יתנדבו, יתערו בחברה וכל זה הוא דבר שכולנו רוצים.

<הדר דורן: כל הדיון פה הוא בעצם על הפרקטיקה, אחריותו של מי כל דבר.

<הדר דורן: אני באמת שמה לב שיש מכל מיני מקומות ומכל מיני גופים שמעלים בעיה, תסלחו לי על העוז, אבל איזה שהיא קצת זריקת אחריות.

<הדר דורן: בסופו של דבר אני חושבת שאם הסנכרון בין כולם יהיה טוב יותר, ואני חייבת לציין ולהוריד את הכובע שיש פה כמה דברים ששמעתי כאן לראשונה, שוב, כי אני בשנה החולפת ניסיתי להבין מי בדיוק אחראי על העולים ולא הצלחתי, בין אם כשהלכתי לדיקן, למשל הגוף שלהם, מינהל הסטודנטים, זה דבר שרק לאחרונה הגעתי אליו, רק לאחרונה אני בכלל הבנתי שנותנים איזה שהן הקלות לסטודנטים.

<הדר דורן: אני מרגישה, כמו הדוגמה שרייצ'ל נתנה, שיש מדריך או מדריכה לכל אחד והיא אומרת 'כן, אנחנו פנינו' ואת אומרת 'אבל לא קיבלנו שום דבר', אנחנו צריכים לעשות, כמו שאת אמרת מקודם, איזה שהוא בדק בית, לראות מה קורה.

<הדר דורן: כשאני באגודה מעסיקה סטודנט שתפקידו לתת שירות לסטודנטים ואני שומעת שסטודנטים אומרים 'אבל אני פניתי ולא - - - ', אני אוטומטית אומרת לסטודנט 'אני מאוד מתנצלת, אני מאוד מצרה על המקרה שקרה לך, אני אבדוק מה קרה, למה זה לא הגיע'.

<מירי כהן-אדלשטיין: זה בדיוק מה שאמרתי עכשיו.

<הדר דורן: בסדר, אני רק מנסה להגיד שיש פה הרבה דברים שצפים ועולים ואני מרגישה שאין איזה שהוא מענה.

<הדר דורן: עכשיו, לצורך העניין, אחרי שנצא מהוועדה זאת, כשימשיכו לפנות אליי סטודנטים, אני לא בטוחה שעדיין, אחרי הוועדה הזאת, יודעת למי לפנות.

אברהם נגוסה: אפשר לפנות למשרד הקליטה והם יבחנו את העניין.

אברהם נגוסה: הכתובת זה מינהל הסטודנטים.

<הדר דורן: אני אפנה.

<הדר דורן: הכוונה שאני לא אדע במאה אחוז שאחר כך, אם אני אבוא בטענות ואני אגיד 'פניתי אבל לא קיבלתי מענה', אז באמת הגופים הרלוונטיים יבחנו את זה כמו שצריך.

<הדר דורן: כי באמת, כמו שרייצ'ל אמרה, פנו אליי השנה המון המון סטודנטים עולים שפנו ללשכת הדיקן ולמדריכים שלהם, אני מחזקת את דבריה של רייצ'ל, מאוד יכול להיות שהסטודנטים שפנו אליי לא פנו אליה ולהיפך, ככה שיש פה המון סטודנטים באמת עם בעיות שלא קיבלו מענה, ושוב, אני מנסה לראות האם יש בסופו של דבר איזה שהיא תשובה לדבר.

<הדר דורן: גם אם אנחנו מדברים פה על תרגומים, אפשר להציע המון רעיונות, אני לא יודעת אם כאן זה המקום.

<הדר דורן: אפשר להציע רעיונות, לדוגמה, מבחנים שהם שגורים, שנה אחרי שנה, אלה מבחנים שכבר קיימים במערכת.

<הדר דורן: אני אספר קצת איך מאגר בחינות עובד.

<הדר דורן: לכל מרצה, לדוגמה נלך על שאלון אמריקאי, לכל סטודנט יש בתואר - - - לא כולם כאן, אבל אני אתן את הדוגמה הזאת, כי היא הכי פשוטה להבנה.

<הדר דורן: יש מאגר, לדוגמה כל מבחן אמריקאי, 30 שאלות אמריקאיות.

<הדר דורן: למרצה יש מאגר של כ-100 שאלות אמריקאיות, כבר קיימות שנים שנים, כל שנה המרצה יכול להוסיף או להוריד.

<הדר דורן: אבל בגדול, בואו ניקח הערכה גסה שלי, 80% מהשאלון האמריקאי אלה שאלות שחוזרות על עצמן משנה לשנה.

<הדר דורן: לכן במקום לתרגם כל מבחן מחדש הולכים ומתרגמים כבר את השאלות הקיימות במאגר, פעם אחת אולי משקיעים בזה הרבה כסף ואחר כך עוברות שנים ואין שום צורך, רק פעם ב-, את אותם 20% תיקונים.

<הדר דורן: זו סתם דוגמה שהעליתי כאן.

<הדר דורן: אני מרגישה שהמערכת מסורבלת.

<הדר דורן: אני עבדתי בשנה האחרונה כראש חטיבת אקדמיה באגודה, עכשיו נכנסתי לתפקיד סגנית יושב ראש האגודה, לפעמים איבדתי את הידיים והרגליים.

<הדר דורן: יוכלו להעיד כאן הסטודנטים שיושבים, רייצ'ל וישי, שלעתים אני מאוד רוצה לעזור לסטודנטים, אני גם פונה לדיקן, גם להתאחדות ולפעמים - - - אני אפילו לא ידעתי על קיומו של המינהל ושהוא אמור - - - אני לא מאשימה חלילה את המינהל, לא, אני לא אומרת שהמינהל צריך - - -

אברהם נגוסה: לא ידעת על מינהל הסטודנטים?

<הדר דורן: אני אומרת שאולי האוניברסיטה צריכה יותר לפרסם, אולי כשאני פונה ללשכת הדיקן - - - כלומר אני מרגישה שאין כאן איזה שהוא צינור חלק שעובר, סטודנט עולה, מדריך, דיקן, מינהל הסטודנטים.

<הדר דורן: אין כאן את הדבר הזה, יש כאן איזה שהוא טלפון שבור.

<קריאה: עשינו פגישה עם כל בעלי התפקידים בתחילת השנה בבר אילן, שאני וסולנז' השתתפו וכל צוות המדריכים, הרכזת החברתית אקדמית, כל הצוות.

<קריאה: אולי סולנז', בתחילת השנה, נוודא שכל הגוף של התאחדות הסטודנטים יהיה בפגישה הזו.

<סולונזי פרידנברג: בהחלט.

אברהם נגוסה: בואו נמשיך.

אברהם נגוסה: נא לסיים, בבקשה.

<הדר דורן: אני חלילה לא רוצה להטיח האשמות שווא, כי שוב, אני לא מכירה לעומק ואני מורידה את הכובע בפני רייצ'ל שעשתה שיעורי בית בעבודת נמלים מעמיקה, בסך הכול אני רוצה לבקש שנצא מהוועדה הזאת עם איזה שהן תובנות, עם איזה שהם פתרונות.

<הדר דורן: כמו שאמרת, אני גם אגדיל ואומר שאני סטודנטית בפקולטה למדעי החיים, אותה הפקולטה שבה מתרגמים המתרגלים ושם אני מסתכלת על הגישה.

<הדר דורן: אני לא אדבר אפילו על המתרגלים שמתרגמים, כי זה גם תלוי יכולת של כל אחד, כי במדעי החיים דורשים אנגלית ברמה מאוד מאוד גבוהה, אבל אני מתכוונת לגישה, הגישה שם היא גישה שכל עולה - - - זה לאנגלית, גם מי שדובר צרפתית, הגישה לעולים החדשים היא גישה אחרת לחלוטין, אתה מרגיש שיש לך מענה.

<הדר דורן: אם אתה פונה למרצה שלא יודע מה המענה המרצה ממש יחרף את נפשו עד שהוא ייתן את המענה לאותו סטודנט.

<הדר דורן: אני מבקשת, בראש ובראשונה, כל הגישה לעולים, אני מרגישה שהעולים מטרטרים ממקום למקום אפילו בלי קשר לתקציב, ליכולת כלכלית, העניין של הגישה, של העזרה.

<הדר דורן: באים אלינו לאגודה, שואלים שאלות, מטרטרים אותם לדיקן, מטרטרים אותם לרקטור ואין משהו מוגדר, אין מישהו שיהיה איתם.

<הדר דורן: אני לא מכירה את המדריכים, אבל הגישה הכללית היא שהעולים החדשים מטורטרים ממקום למקום, חסרי מענה, צריכים לאסוף עשרות עדויות רק כדי שאולי יתייחסו אליהם.

<הדר דורן: זאת התחושה הכללית.

<הדר דורן: אני רוצה לחזק את הדברים ולבקש שנצא מהוועדה הזאת עם איזה שהוא צינור חלק שכל הטלפונים השבורים אולי ייפתרו, שאולי נצליח לדעת, אפילו רשימת טלפונים והדברים הבסיסיים ביותר, למי לפנות כשדבר איקס קורה, למי לפנות כשדבר וואי קורה, כי זה מרגיש שהרגליים והידיים שלנו אובדות.

<סולונזי פרידנברג: חשוב לי רק לציין שאפילו במעונות יש מדריכים מיוחדים לעולים חדשים.

<סולונזי פרידנברג: אפילו שם.

<הדר דורן: לא אמרתי שאין, רק שסטודנטים - - -

אברהם נגוסה: אבל אנחנו רואים את מבחן התוצאה.

אברהם נגוסה: במבחן התוצאה מינהל הסטודנטים לא ידעו, זה לא הגיע אליהם.

אברהם נגוסה: לכן לא משנה כמה שהמדריכים יהיו, היא אומרת שהיא פנתה למדריכים, אבל זה לא הגיע אליהם.

אברהם נגוסה: הם לא ידעו.

אברהם נגוסה: גב' ליאת הלבץ, בבקשה, נציגת התאחדות הסטודנטים.

<ליאת הלבץ: תודה רבה.

<ליאת הלבץ: אני רוצה להתחיל דווקא מהתייחסות לעניינים פרטניים שהועלו.

<ליאת הלבץ: קודם כל בנוגע לשח"ק, למלגות, אני יכולה להגיד בתור גוף שמפעיל מעל 1,000 מלגאים מעבר לעולים, מלגאים שהם ילידי הארץ, גדלו במערכת בישראל, בבית של ישראלים, אמור להיות להם כביכול אולי יותר קל בתקופת הלימודים, הם נותנים 120 שעות ברוב הפרויקטים של המלגות, הן ניתנות לאורך השנה, פרוסות, כולל חודשי הקיץ.

<ליאת הלבץ: במקרה הזה אני באמת מצטרפת להצעה שהועלתה, שתעשו בחינה של הוספת זמן לביצוע 120 השעות האלה, אנחנו נשמח להציע לכם את הבחינה דרך המלגות שאנחנו מפעילים.

<ליאת הלבץ: אנחנו באמת מפעילים כמות נכבדת של מלגאים ושווה באמת לבחון אם צריך לתת להם עוד זמן - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: איך אתם מעבירים להם את שכר הלימוד?

<ליאת הלבץ: בצ'קים.

<מירי כהן-אדלשטיין: ואתם נותנים להם את הכסף לפני שהם מסיימים את כל השעות?

<ליאת הלבץ: לא, על שח"ק.

<מירי כהן-אדלשטיין: סטודנטים עולים לא יכולים לעמוד בטווח הזה בין יוני, כשאומרים להם 'אתם לא יכולים להיבחן', עד אוגוסט, שאני אתן להם את הכסף באוגוסט.

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת הסיבה שאנחנו מגבילים את זה עד יוני.

<ליאת הלבץ: אז אני אומרת שווה לבחון.

<ליאת הלבץ: אני מבינה אותך, אני מבינה את הבעייתיות, אבל אולי שווה שנבחן ביחד, כי אנחנו גוף שמפעיל היום המון מלגאים ומלגאים דרך מלגות של המדינה, משרדים ממשלתיים שמעבירים לנו תקציבים לפרויקטים.

<ליאת הלבץ: שווה שנעשה את הבחינה, ואני מציעה בשמחה שנעשה את הפגישה הזו כדי לבחון איך אנחנו משפרים את זה כדי שהסטודנטים בסוף ירוויחו יותר, כי זה הרצון שלכם ושלנו, אני בטוחה.

<ליאת הלבץ: מעבר לזה, על הסיפור של החזר שכר לימוד שהועלה כאן, מול המכללות ומול האוניברסיטאות.

<ליאת הלבץ: שוב, אני מציעה לוועדה לוור"ה, לוועד ראשי האוניברסיטאות, שהוועדה תפנה אליהם ותבקש התייחסות שווה, כמו שוור"מ נתנו.

<ליאת הלבץ: זה נראה לי הזוי ומגוחך שזה המצב.

<ליאת הלבץ: אני שמחה לשמוע שכאן הבעיה, כי אני בטוחה שמול ור"ה אפשר לעבוד ביחד, הוועדה, מינהל הסטודנטים ואנחנו, כדי לעשות את השינוי הזה.

<דנה גורדון שושני: את מוכנה לפרט?

<דנה גורדון שושני: מה בדיוק לבקש מוור"ה?

אברהם נגוסה: לגבי ה-25%, את מתכוונת?

<ליאת הלבץ: כן, החזר לימודים, ה-25% שמינהל הסטודנטים - - -

<מירי כהן-אדלשטיין: לוור"ה, כדי שיקיימו איתנו את שכר הלימוד ללא תוספת של 25%.

<ליאת הלבץ: אנחנו נשמח להיות שותפים לזה.

<ליאת הלבץ: גם פה אני קוראת לכם, תשתמשו בנו.

אברהם נגוסה: יש נציג מל"ג פה?

<אורנן פודם: כן.

<ליאת הלבץ: אבל זה נציג מל"ג ולא נציג ור"ה, ור"ה זה גוף בפני עצמו.

אברהם נגוסה: אני ארצה לשמוע את התייחסותך.

<ליאת הלבץ: אני באמת מציעה את שיתוף הפעולה שלנו, אנחנו יותר מנשמח לעזור, יש לנו את הכלים שלנו ואנחנו עובדים מול ור"ה באופן קבוע.

<ליאת הלבץ: מעבר לזה, בכללי על הדיון ועל ההתנהלות כאן.

<ליאת הלבץ: אני חייבת לומר שזו לא פעם ראשונה שאנחנו מתעסקים בסטודנטים עולים.

<ליאת הלבץ: כאן בוועדה, גם איתך, יושב ראש הוועדה, היו כאן דיונים ספציפית על הסטודנטים האתיופים ובכלל מול מינהל הקליטה.

<ליאת הלבץ: קודם כל הטענה הזאת בכלל, שזה לא בסדר שאנחנו פה פעם ראשונה שומעים את הטענות.

<ליאת הלבץ: בשביל מה יש כנסת?

<ליאת הלבץ: בשביל מה יש את הוועדות, בשביל מה יש את הדיונים?

<ליאת הלבץ: זה מרגיש לי אפילו קצת איזה שהוא זלזול בוועדה, שהוועדה לא בדקה את הפניות שהגיעו, את כמות הפניות, ואמרה 'אה, רגע, קיבלנו פנייה אחת אז נעשה דיון'.

<ליאת הלבץ: הם כנראה קיבלו מספיק פניות, כנראה הגיע אליהם מספיק מידע, הם כנראה הרגישו שיש כאן בעיה חוזרת ששווה לעשות עליה דיון.

<ליאת הלבץ: אני בתור גוף שפונה לוועדות האלה כמעט באופן יומיומי עם בקשות של דיונים מפה עד הודעה חדשה בכל מיני נושאים, אני רואה שכל פעם שאני מבקשת דיון אני צריכה להביא הוכחות מהשטח ללמה אני מבקשת את הדיון הזה, ועד שאנחנו לא עושים את הבדיקה הזאת עם הוועדה, הוועדה לא מקיימת את הדיון.

<ליאת הלבץ: אז להגיד פה שזה לא בסדר שאתם שומעים פה את זה פעם ראשונה, זה להגיד 'אנחנו לא מוכנים לשמוע ביקורת'.

<ליאת הלבץ: אז תקבלו ביקורת, לא יקרה כלום.

<ליאת הלבץ: גם אנחנו שומעים עלינו ביקורת, אנחנו מקבלים את הביקורת, אנחנו לומדים ממנה, אנחנו בסך הכול גופים, אם זה עמותה ואם זה ממשלתי אז בכלל, צריך ללמוד לקבל ביקורת, לא יקרה כלום.

<ליאת הלבץ: אז נכון, מקבלים את זה פה ולא קיבלתם את זה במייל.

<ליאת הלבץ: כנראה שקיבלתם את זה במיילים אם הגיעו כל כך הרבה פניות לרייצ'ל.

<ליאת הלבץ: באיזה שהיא צורה זה לא הגיע, תבדקו את המערכת, לעשות 'לא' עם הראש לא יעזור, בואו נבדוק את המערכת, בואו נבין למה הפניות לא הגיעו אליכם, בואו נבדוק איך משתפרים, לא רק לעשות 'לא' עם הראש.

אברהם נגוסה: רגע, כדי לעדכן.

אברהם נגוסה: אנחנו פנינו למשרד הקליטה כשהפניות הגיעו אלינו, בעיקר בנושא של סיסאי.

אברהם נגוסה: אנחנו פנינו ויש לי מכתב בחתימת השרה.

אברהם נגוסה: לכן זו לא פעם ראשונה.

<יצחק אוחנה: נכון, רק את זה קיבלנו, שאר הדברים לא קיבלנו.

<ליאת הלבץ: לא, הם מדברים על התרגומים, שפעם ראשונה זה הגיע.

<מירי כהן-אדלשטיין: לא, אבל גם לא צריכה להיות סודיות.

<מירי כהן-אדלשטיין: אם באמת רוצים להגיע לחקר העניין, עד שראיתי את הנושא אני בכלל לא ידעתי שמדובר בבר אילן.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני שאלתי, אמרתי, אני לא קיבלתי פניות על זה, אבל עם יש פניות בואו תעבירו אליי, אני רוצה לנסות לעזור, אני רוצה לקדם.

<מירי כהן-אדלשטיין: נאמר לי 'לא, אולי זה יעלה בוועדה'.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז האם אנחנו באים פה בשביל לדון ולהתנגח?

<מירי כהן-אדלשטיין: או האם אנחנו באים באמת לפתור בעיות למען האוכלוסייה?

<מירי כהן-אדלשטיין: זאת השאלה שלי.

<ליאת הלבץ: אנחנו באים להציף כדי לבחון איך מתקדמים הלאה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז בואי, גם את זה תיקחי בפרופורציה, את לא תמימה, את יודעת שיש גם הרבה דברים שהם מעבר - - -

<ליאת הלבץ: ברור לי.

<ליאת הלבץ: רק דבר אחרון, אני מצטרפת לאמירה שחייבים לבחון, וזו לא פעם ראשונה שאנחנו רואים את זה ודוח המבקר התייחס לזה וכבר דיברנו על זה, גם בוועדה לביקורת המדינה וגם פה בוועדה, לסטודנטים אין גורם אחד.

<ליאת הלבץ: נכון שיש להם את הרכזים בשטח, אבל עובדה שיש כאן כנראה איזה שהיא בעייתיות והמציאות מראה לנו מהשטח שהסטודנטים כנראה לא יודעים בהכרח תמיד מי אותו רכז או לאן הם צריכים לפנות או מי צריך לפנות.

<ליאת הלבץ: הרבה פעמים, אנחנו נתקלים בזה שוב ושוב ושוב, לא רק ספציפית מול מרכז הקליטה, אני חייבת לומר, מול הרבה משרדים ממשלתיים או מול המל"ג, אלה אומרים שזה אחראי, זה אומר שזה אחראי.

<ליאת הלבץ: אני רואה אתכם מהנהנים בראש, כי אתם מכירים את זה כל כך טוב, כי זה קורה כל הזמן, כל הזמן, והסטודנטים העולים האלה, באמת שהמצב ההתחלתי שלהם הוא הרבה יותר קשה מכל בן אדם אחר במדינה שצריך להתמודד עם כל המערכות האלה שזורקות אותו מאחד לשני.

<ליאת הלבץ: הסטודנטים האלה לא יודעים לאן לפנות, זה המצב בשטח.

<ליאת הלבץ: אפשר להגיד שאנחנו מנסים לעשות אחרת, אבל זה המצב בשטח, אז צריך להתייחס לזה ולראות איך אנחנו משפרים את זה.

<מירי כהן-אדלשטיין: אני לא אספר לך שעשינו סקר ו-90% מהסטודנטים הביעו שביעות רצון.

<מירי כהן-אדלשטיין: אז להגיד על סמך סטודנט אחד - - -

<ליאת הלבץ: זה לא סטודנט אחד - - -

אברהם נגוסה: אני מבקש שתסיימי.

אברהם נגוסה: סיימת?

<ליאת הלבץ: כן, תודה.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור לניתאי, בבקשה.

<ניתאי - שדלן: שלום, אני ניתאי, אני כאן שדלן, כפי שזה מעיד, אבל אני לא בא לדבר תחת הכובע הזה, אני בא לדבר תחת הכובע הזה שהייתי סטודנט עולה חדש בבר אילן, מנהל מחלקת לטיפול בעולים באגודת הסטודנטים ב-2009-2010, סמנכ"ל אגודת הסטודנטים ב-2011, מנכ"ל אגודת הסטודנטים ב-2011 ו-2012, השח"ק שלי היה התנדבות במינהל הסטודנטים תחת אנצ'לו סלומון האגדית שעשתה עבודת קודש יום יום שם.

<ניתאי - שדלן: הטענה שפעם ראשונה אתם שומעים את הפנייה הזו מקוממת אותי.

<ניתאי - שדלן: פנינו ב-2009 עם אנצ'לו, פנינו בטלפון, פגשנו פקידים, אתכם פעם ראשונה אני רואה, את הפקידים שפגשנו דאז אני לא רואה כאן, פנינו ב-2010, ב-2011 עשינו הפגנות באוניברסיטה מול משרד הדיקן, ב-2012 היו הפגנות שהבאנו לשם תקשורת כדי שזה כבר ייצא לאוזניים של מישהו כי שנה אחר שנה אין התייחסות לאותה פנייה.

<ניתאי - שדלן: אני גם לא ידעתי את נושא הישיבה, הגעתי לכאן מתוקף העבודה ופתאום אני רואה את הפניות של אותם סטודנטים ואני מוצא את עצמי מלפני שש או שבע שנים.

<ניתאי - שדלן: כבוד היושב ראש, אני כאן יום יום, אם תרצו לשמוע את מנכ"לי האגודה לאורך השנים, עברתי שלושה יו"רי אגודות שיכולים להעיד שהיו פניות.

<ניתאי - שדלן: איתם עשיתי את הפניות, איך פעם ראשונה?

<ניתאי - שדלן: בוועדה הזו אתם אומרים שפעם ראשונה אתם שומעים על הפנייה הזו?

<מירי כהן-אדלשטיין: אני בתפקיד ארבע שנים, טרם שמעתי על זה.

אברהם נגוסה: בואו לא ניכנס לזה.

<מירי כהן-אדלשטיין: כן, בואו נטפל בזה ונתקדם הלאה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את ההתייחסות של מל"ג והתרומה שלהם לנושא, כי מדובר בהנגשה, מה מול האוניברסיטאות והמכללות, האם יש לכם תפקיד פה?

אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לעזור בדבר הזה?

אברהם נגוסה: למה זה דווקא אוניברסיטת בר אילן, למה לא באוניברסיטאות אחרות?

אברהם נגוסה: אוניברסיטאות אחרות, למיטב ידיעתנו, הסדירו את עניין התרגום, למה רק בר אילן לוקח כסף מהסטודנטים?

<סולונזי פרידנברג: הם לא נותנים את השירות הזה.

אברהם נגוסה: בכלל לא נותנים את השירות?

<סולונזי פרידנברג: לא נותנים את השירות הזה.

<סולונזי פרידנברג: לא הסדירו כלום, פשוט לא עושים את זה.

<סולונזי פרידנברג: זה אקסטרה שאנחנו נותנים וזו התגובה.

<סולונזי פרידנברג: אז אולי אנחנו צריכים ל - - - אני אומרת את זה בשיא הכנות, אולי צריך לחשוב על זה שוב.

אברהם נגוסה: אז בסדר, כל הכבוד שאתם נותנים.

<סולונזי פרידנברג: אבל אם יש רק ביקורת על זה אז אולי האוניברסיטאות האחרות צודקות.

<סולונזי פרידנברג: אולי.

אברהם נגוסה: לא, אני חושב שהביקורת זה לטובה, בצורה חיובית, כדי לקדם ולעזור לעולם.

אברהם נגוסה: לכן אל תיקחי את הביקורת כדבר שלילי.

אברהם נגוסה: אני פונה עכשיו, אנחנו פונים אליך כנציג מל"ג, האם יש אפשרות להסדיר את זה, שיהיה גם תרגום באוניברסיטאות אחרות ושתרגום יוסדר על חשבון של האוניברסיטאות?

<אורנן פודם: לגבי זה שאין תרגום, אני לא יודע, אפשר לשאול את צח, במסמך זה נראה כאילו באוניברסיטאות אחרות כן יש תרגום ו - - -

<צח בן יהודה: לא, אין.

<צח בן יהודה: חוץ מבר אילן אף אוניברסיטה לא מתרגמת מבחנים.

<אורנן פודם: אז אנחנו יכולים לבדוק את זה, לפנות למוסדות.

<אורנן פודם: אני פונה גם לליאת וגם אליכם, כי אני באמת מבין את העניין הזה, שאנחנו רוצים להגיע לוועדות מוכנים ולתת דין וחשבון כשדברים לא עובדים או כשיש לאקונות או דברים לא עובדים ופה לא ניסו את הדרך המקובלת הרגילה.

<אורנן פודם: אני הלכתי לרכזת פניות הציבור היום וביקשתי ממנה שתבדוק לי טוב טוב בכל השנים האחרונות אם הייתה פנייה כזאת ולא היה.

<אורנן פודם: אז תנו לנו צ'אנס לטפל בזה.

<אורנן פודם: אני חושב שאנחנו כן נטפל, אנחנו כן מכירים פניות ציבור, גם אם זה התאחדות הסטודנטים.

<אורנן פודם: התאחדות הסטודנטים יודעת להגיע אלינו כשיש להם בקשות, פה ההתאחדות לא פנתה אלינו.

<ליאת הלבץ: כשאנחנו פונים אז אומרים לנו 'האוניברסיטה ענתה ככה וככה וככה' ומעבירים לנו את התשובה של האוניברסיטה.

<אורנן פודם: וכשיש איזה שהיא בעיה עם התשובה של האוניברסיטה אנחנו מתערבים.

<אורנן פודם: לא חסרים מקרים.

<ליאת הלבץ: כן, אבל בפניות ציבור הסטודנטים לא יודעים לפנות למל"ג ואתה יודע את זה.

<ליאת הלבץ: הסטודנטים העצמאיים, הפרטניים, לא יודעים - - -

<אורנן פודם: יש בעיה כשאתה מנהל מערכת כל כך מורכבת, של 65 מוסדות, לדעת על כל דבר לא תקין.

<אורנן פודם: הרי יש פה בעצם רק מוסד אחד שגובה.

<אורנן פודם: בי"ת, אני אומר, תפנו אלינו, יש פניות ציבור, אנחנו מקבלים אלפים בשנה.

<אורנן פודם: גם להתאחדות הסטודנטים אני פונה, תפנו אלינו כשיש בעיות, אתם יודעים לעשות את זה, זה לא שאתם לא יודעים - - -

אברהם נגוסה: האם נראה לך שהמל"ג יכול לצאת בקריאה לכל האוניברסיטאות להתחשב בעולים החדשים ולתרגם את המבחנים?

<אורנן פודם: כן.

<ליאת הלבץ: הוא יכול רק להמליץ, הוא לא יכול לחייב.

אברהם נגוסה: אז אנחנו נפנה אליכם.

<אורנן פודם: אין בעיה, בשמחה.

אברהם נגוסה: בסדר גמור, תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת, אתם רוצים להתייחס?

מיכאל אורן: אני חושב שמה שאמרתי קודם, הבעיה מוכרת בכל כך הרבה תחומים, בחיילים בודדים, יש להם בדיוק אותה בעיה, שלא יודעים למי לפנות, עושים מהם כדורי פינג פונג.

קסניה סבטלובה: והייתה בעיה שם כשעוד אני למדתי לפני 20 שנה כעולה חדשה.

מיכאל אורן: כן, על בשרנו, כל אחד עם המבטא שלו ועם הצלקת שלו.

אברהם נגוסה: אני חושב שהדיון הוא דיון מאוד חשוב, למרות שהיו טונים שלא היו צריכים להישמע, אבל אני חושב שזה לטובת העניין.

אברהם נגוסה: סטודנטים וגם נציגי המשרדים הביעו את דעתם ואני חושב שהכיוון שאנחנו הגענו זה לפתרון העניין.

אברהם נגוסה: מינהל הסטודנטים אומרים, אנחנו פתוחים לשמוע, לקבל פניות ולבחון את זה מול התקציבים ולכן מאוד חשוב שאתם, הסטודנטים, גם האגודה וגם ההתאחדות, תעזרו לסטודנטים באמת לפנות ישר והכתובת היא מינהל הסטודנטים.

אברהם נגוסה: בואו נעשה ככה, כפי שהם הסבירו, יש להם נציגים באוניברסיטאות, מדריכים ודיקן הסטודנטים, דרך זה אפשר להגיע אליהם.

אברהם נגוסה: תיכף מנהלת הוועדה תקרא את הסיכומים שלנו, מה שסיכמנו, אבל חשוב לי מאוד להדגיש שחוברת הסברה עם כתובות לסטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה זה דבר מאוד חיוני וחשוב שהסטודנטים יידעו למי לפנות.

אברהם נגוסה: דנה, תקראי את הסיכום של הדיון שלנו.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למינהל הסטודנטים, אחת, להתכנס עם התאחדות הסטודנטים, לבחון כיצד ניתן להעניק את מענקי המלגות לעולים במסגרת שח"ק.

<דנה גורדון שושני: דבר נוסף, לפרסם לסטודנטים העולים בדיוק אל מי לפנות בכל עניין.

<דנה גורדון שושני: הוועדה תפנה לוור"ה בבקשה לחדש את הסכמי שכר הלימוד עם המינהל לסטודנטים עולים במשרד העלייה והקליטה, כך ששכר הלימוד עבור מלגות לסטודנטים עולים יועבר ישירות מהמשרד לאוניברסיטאות, ללא תוספת של 25%.

<דנה גורדון שושני: הוועדה קוראת למל"ג לקרוא לכל האוניברסיטאות לאפשר תרגום בחינות לעולים חדשים בשפתם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה נראה לי מאוד טוב.

אברהם נגוסה: אנחנו נעקוב אחרי זה ונפנה בכתב לגורמים הרלוונטיים.

אברהם נגוסה: תודה שבאתם, הישיבה נעולה.