ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 221, 2016-06-28 10:17

מכלוף מיקי זוהר: שלום לכולם.

מכלוף מיקי זוהר: חברים יקרים, ברוכים הבאים כולם.

מכלוף מיקי זוהר: היום אנחנו רוצים כאן

מכלוף מיקי זוהר: בכנסת ישראל לציין יום מיוחד לרגל 85 שנים לאצ"ל.

מכלוף מיקי זוהר: עבורי ועבור חברי דוד ביטן, אין בכלל שאלה שזה אירוע מיוחד.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים היטב כיצד נראה והתהווה הרעיון של האצ"ל, על ברכי בית"ר, ואנחנו כאן כדי באמת לעורר דיון בנושא הזה, להזכיר ולדבר.

מכלוף מיקי זוהר: שאלה שחשוב לי קודם כל לשאול היא האם יש כאן בוגרי אצ"ל.

<קריאה: רבים.

מכלוף מיקי זוהר: אני יחסית צעיר ובעיקר קראתי בספרים, אבל לא שמעתי את הסיפורים מספיק.

דוד ביטן: אלה שקראו בספרים.

דוד ביטן: בדרך כלל העלימו את זה מהספרים.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: אחד הדברים היותר מיוחדים שיכולים להיות היום זה שאנשים שחוו חוויות בתקופת האצ"ל, יספרו לנו קצת ונוכל להבין הרבה יותר מה עשיתם.

מכלוף מיקי זוהר: הנה, מגיע עוד חבר כנסת מהליכוד, חבר הכנסת יהודה גליק.

מכלוף מיקי זוהר: מגיע זאב בן יוסף.

מכלוף מיקי זוהר: ברוכים הבאים.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, בטרם נשמע קצת סיפורים, ניתן לחברי הכנסת לומר מספר מלים.

מכלוף מיקי זוהר: יתחיל יושב ראש הקואליציה, חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: בוקר טוב לכולם.

דוד ביטן: היום אנחנו מציינים 85 שנים להקמת האצ"ל.

דוד ביטן: היום הזה מאורגן גם על ידי וגם על-ידי השר אופיר אקוניס.

דוד ביטן: חוץ מהדיון הזה נקיים כנס, אמנם לא גדול, אליו נרשמו מעל 300 בוגרי אצ"ל שיגיעו היום לכנסת ולאחר מכן יש תערוכה שתהיה בכנסת.

דוד ביטן: ראש הממשלה ישתתף רק בתערוכה ולא יבוא לכנס באולם.

דוד ביטן: אני מאחל לכם שתיהנו מהיום הזה.

דוד ביטן: אני יותר מבוגר ממיקי זוהר.

דוד ביטן: אני גדלתי על אנשי האצ"ל שהיו בראשון לציון.

דוד ביטן: אתם יודעים שהאצ"ל, כל האנשים שהיו באצ"ל, הם בעצם הקימו את תנועת החירות והם היו פעילים בתנועת החירות ואנחנו גדלנו על הסיפורים שלהם בכל סניף וסניף.

דוד ביטן: האצ"ל לדעתי לא קיבל את המקום הראוי לו במאבק על הקמת מדינת ישראל.

דוד ביטן: היה ניסיון של ההגנה, שהם בעצם ניהלו את המדינה בהתחלה, לגמד את התרומה של האצ"ל בהקמת המדינה, במאבק על הקמת המדינה, שהיה לו מקום מאוד מאוד נכבד אבל ניסו לגמד את זה כמה שיותר וזה הוביל אחר כך לכל מה שקרה בכנסת, שהם בעצם יצרו מצב שבגין היה מורחק מכל העמדות שהיו במדינת ישראל בהתחלה.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לעשות את הכול על מנת להחזיר את האצ"ל למקום הראוי לו בהקמת המדינה ובהיסטוריה של מדינת ישראל.

דוד ביטן: זה התפקיד שלנו, במיוחד שאנחנו נמצאים בשלטון.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לדאוג שזה ייכנס כמו שצריך בכל המקומות, כולל בספרי האזרחות, כולל בספרי ההיסטוריה, כי מה שאתם עשיתם ומה שעשו האבות שלכם ומי שהיה בהתחלה ועשה את העבודה – זה דבר שלא יסולא בפז ואנחנו נדאג שזה יבוא לידי ביטוי.

דוד ביטן: תודה רבה לכם.

מכלוף מיקי זוהר: דברים מדויקים, חבר הכנסת ביטן.

מכלוף מיקי זוהר: אני מצטרף לכל מילה שאמרת.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהמודל שלי בכל דרך שאני הולך בה בפוליטיקה בשנים האחרונות הוא מנחם בגין.

<יאיר אסיסקוביץ: אני יושב ראש ברית חיילי האצ"ל בישראל.

<יאיר אסיסקוביץ: קוראים לי יאיר.

מכלוף מיקי זוהר: שלום יאיר.

מכלוף מיקי זוהר: תכף נבקש ממך לומר כמה דברים.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר מנחם בגין מבחינתי, כמובן עם זאב ז'בוטינסקי, הם מודל, הם דרך, הם דרך שאנחנו כאן לפחות בליכוד מנסים ליישם.

מכלוף מיקי זוהר: אין שאלה שלהשתוות ליכולות שהיו לאותם אנשים דגולים, זה משהו שצריך לקחת הרבה מאוד זמן אבל הם מהווים לנו מודל, מודל אמיתי, ובסופו של דבר אני חושב שחלק ניכר מחברי הליכוד יודעים היטב מה המורשת שהשאירו אותם אנשים דגולים שהובילו את הגופים המדהימים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שככל שאנחנו אנשי הליכוד נלך עם הקו הזה, כך אנחנו גם נוכל לשמור את תנועת הליכוד כפי שאנחנו רוצים ולקחת אותה למקומות הנכונים ולהמשיך להיות חלק מהשלטון במדינת ישראל, בדיוק כמו שאמר דוד ביטן, אחרי עוול היסטורי שנגרם להנהגה הזו עוד בהקמת המדינה שלא קיבלה את ההכרה כמי שבאמת היו חלק מרכזי, אם לא מרכזי ביותר, בהקמת המדינה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני חושב העוול הזה תוקן עם הזמן והגענו למצב שאנחנו בשלטון, אנחנו עדיין מצליחים לשמור על השלטון אודות לעבודה טובה של ראש הממשלה בנימין נתניהו וחברי הליכוד, ולכן חשוב שגם נמשיך לשמר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, נשמע את חבר הכנסת יהודה גליק.

יהודה גליק: אני עומד בפניכם נפעם.

יהודה גליק: אנחנו הצעירים מתעוררים כל בוקר כאילו הכול מובן מאליו.

יהודה גליק: כאילו מובן מאליו שיש לנו כאן מדינה, כאילו מובן מאליו שאם ה-ווייז לא בדיוק עובד אנחנו יכולים להתעצבן עליו, כאילו שזה כך היה מאז ומעולם.

יהודה גליק: אני כל כך מודה לוועדה, אני כלל כך מודה לך, מיקי, כל כך מודה בעיקר לכם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה לדוד ביטן שיזם את הדיון.

יהודה גליק: אני מודה לדוד ביטן שיזם את הדיון.

יהודה גליק: באמת, יושב ראש הקואליציה שנושא כאן בעול.

יהודה גליק: אני מודה לקדוש ברוך הוא על הזכות להיות חלק מתנועת הליכוד וממשיך את דרככם אבל אני קודם כל, בראש ובראשונה, אני מודה לכם כי הנס הגדול הזה שאין שני לו בתולדות האנושות שנקרא מדינת ישראל, קרה לא מעצמו.

יהודה גליק: הוא קרה בגלל אנשים שמסרו את נפשם, סיכנו את חייהם בדרכים לא דרכים שלא כל הסיפורים סופרו ואני מסתכל על הפנים, על העיניים, על הידיים של כל אחד ואחד מהיושבים בחדר הזה וחוץ מלומר שאנחנו אסירי תודה לכם, שבאמת המדינה הזו היא פלאי תבל, הפלא שכולו קרה בגללכם.

יהודה גליק: היום אנשים מוכנים להרים ידיים כי טיפה קשה, כי הקוטג' הוא טיפה יקר והמילקי קצת יקר, אבל אני רואה אתכם, מה שאתם עברתם, אני קורא את הסיפורים ויש עוד כל כך הרבה סיפורים שעוד לא סופרו ואני שמח שזה מתרחש כאן בוועדת החינוך שאחראית על העברת המורשת לדור הבא, שהדברים האלה, הדברים הנועזים והבלתי ייאמנו שאתם עשיתם ואתם אחראים עליהם, חייבים לעבור לדור הבא.

יהודה גליק: אני מודה על ההזדמנות להגיד לכם תודה, תודה, תודה.

מכלוף מיקי זוהר: יישר כוח.

<קריאה: אפשר מחיאות כפיים?

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: שיהיו מחיאות כפיים.

מכלוף מיקי זוהר: בטח, למה לא? (מחיאות כפיים).

יהודה גליק: מחיאות הכפיים הן לכם.

יהודה גליק: לא לנו.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותך, אדוני היושב ראש שדיברת קודם, יאיר, רציתי לשאול אותך שאלה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יכול לנחש על שם מי אתה קרוי.

מכלוף מיקי זוהר: האם אתה סבור שהערכים של האצ"ל מונחלים היום לדור הצעיר?

<יאיר אסיסקוביץ: אני מקווה שנצליח בגין הישיבה הזו להתחיל באופן ממלכתי רשמי להנחיל את מורשת האצ"ל בבתי ספר, בקורסים של צה"ל, שפה ושם זה נעשה באופן פרטיזני.

<יאיר אסיסקוביץ: התשובה היא לא, אבל לראשית דבריך, לדברי חבר הכנסת ביטן, יש יהודי יקר שמקובל על כולכם וקוראים לו פרופסור מישה ארנס.

<יאיר אסיסקוביץ: פרופסור מישה ארנס שהיה שר ביטחון וגם הקים את התעשייה האווירית מחזיק מסמך אוטנטי ובגלל צניעותו רק אני ראיתי אותו והוא לא רוצה להראותו לאחרים.

<יאיר אסיסקוביץ: במסמך הזה כתוב בפירוש בשנת 1949, סוף 1948-תחילת 1949 שכל אירוע שקשור לקוממיות ישראל במדינת ישראל והוא מחובר לפעולות הארגון הצבאי הלאומי, למחוק מדפי ההיסטוריה.

<יאיר אסיסקוביץ: זה הפתיח שאני רוצה שנשמע, שמחקו ולא רק שמחקו אלא לא נתנו והתעללו במורים שרק ניסו ברמז לדבר על האצ"ל.

<יאיר אסיסקוביץ: היות ואני צריך לדבר באריכות באודיטוריום, אתן לכם רק דוגמה אחת קטנה שרבים מהחבר'ה שלי כאן שמעו אותה.

<יאיר אסיסקוביץ: יום בהיר אחד מישה ארנס מזמין אותי, ואני מבקש שתחזיקו טוב את הידיים על השולחן, ואומר לי שראש המטה הכללי של צבא פולין וממשלת פולין מזמינים אותנו לגטו ורשה.

<יאיר אסיסקוביץ: מתברר בעליל שהכוח העיקרי שלחם נגד הנאצים בפולין בכלל ובגטו ורשה היו יוצאי בית"ר ולוחמי האצ"ל.

<יאיר אסיסקוביץ: אפילו יש בית קברות בוורשה, בית הקברות של האצ"ל עם מצבות האצ"ל.

<יאיר אסיסקוביץ: אנחנו ניגשים, מגיעים לשדה התעופה בוורשה, תזמורת הצבא הפולני מנגנת התקווה ומובילים אותנו לשטח מרכזי בגטו ורשה.

<יאיר אסיסקוביץ: אנדרטה ברוחב של עשרה מטרים וגובה שלושה מטרים, מספרת את הסיפור על הכוח היהודי העיקרי היחידי – כך כתוב – שלפי מסמכי הגסטפו נלחם נגד הנאצים ולאות הוקרה – לא ראינו מה היה כתוב כי כל האנדרטה הייתה מכוסה בדגלים – הורידו את הדגלים ואז בעברית, אנגלית, פולנית – והצבא הפולני מנגן את התקווה – והנציחו את הנושא של חלקו של האצ"ל כחלק עיקרי במרד גטו ורשה וגם העניין של פעילות האצ"ל בכל מיני מקומות בעולם, כולל צרפת אבל בעיקר פולין.

<יאיר אסיסקוביץ: אני מגיע לארץ, וכאן תקשיבו טוב, אני מקבל מבול של טלפונים שאפילו המקום המקודש בארץ ישראל, יד ושם, הכחיש את חלקו של האצ"ל במרד גטו ורשה כאשר הגסטפו עצמו במסמכיו אומר, מה לעשות, כבר יש לנו 82 הרוגים על ידי כוח אצ"י, ארגון צבאי יהודי בפיקודו של פרנקל.

<יאיר אסיסקוביץ: אז הנהלת יד ושם מטלפנת אלי ליאיר אסיסקוביץ ושואלת האם אתה עומד לעשות מהפיכה.

<יאיר אסיסקוביץ: עניתי לא כל כך יפה אבל במלים עדינות אמרתי שאני לא דומה לכם.

<יאיר אסיסקוביץ: נותן לכם שבעה ימים אחרי 65-66 שנים מאז קום המדינה, כאשר באים ל-יד ושם בקטע של גטו ורשה, אני רוצה שתהיה תצוגה והסבר על חלקו של אצ"י, ארגון צבאי יהודי, במרד גטו ורשה.

<יאיר אסיסקוביץ: ואכן היום כשניגשים, אחרי שישים וכמה שנים, נזכרו להצדיק את מה שאתה אמרת, חבר הכנסת גליק, להנציח גם את חלקו, למרות שהוא היה העיקרי, במרד גטו ורשה.

<יאיר אסיסקוביץ: אני משוכנע לפי מבט פניך שאתה שומע את זה פעם ראשונה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

<יאיר אסיסקוביץ: זה הקטע שאני אומר, נכניס לא שנאה – וזה מה שאני עושה מעל שישים שנים – בבתי ספר, בקורסי צה"ל, אני לא מדבר על הסזון ועל ההלשנות, לא מדבר על אלטלנה אלא אני מדבר רק על אהבת המולדת, על ההקרבה, על הנתינה מבלי לשאול את השאלה מה יצא לי מזה.

<יאיר אסיסקוביץ: לכן אני מבקש מהוועדה – כמו שאמרת מר גליק, ואותך אני מכיר ונדמה לי שאפילו יש לך משפחה בעירי, פתח תקווה – שתהיה רשמי, ממלכתי, לאומי תכנית לימודים בבתי ספר - בלי להיכנס לוויכוחים ועל מה שהיה - ללימוד מורשת האצ"ל שתחנך ותקדם את נושא האהבה.

<יאיר אסיסקוביץ: אתן דוגמה קטנה שלא קשורה לאצ"ל.

<יאיר אסיסקוביץ: לפני שנתיים הייתה תחרות של שגרירים צעירים מישראל לאו"מ ובני עירי פתח תקווה זכו במקום ראשון.

<יאיר אסיסקוביץ: שגרירים צעירים באו"מ.

<יאיר אסיסקוביץ: אתה יודע, מר גליק, הם מטלפנים אלי מהאו"מ ואומרים שראשי משלחות חושבים שהסכסוך הישראלי-הערבי התחיל בשנת 1967 ולא שמעו מעולם את המושג מאורעות 1921, 1929 ו-1936.

<יאיר אסיסקוביץ: כך שיש המון מה ללמד.

<יאיר אסיסקוביץ: זה ילכד את הנוער.

<יאיר אסיסקוביץ: המפכ"ל החדש עם עוזריו עשו במשטרת רמת גן כנס של מאות רבות של תלמידים עם ניצבים ובסוף ההרצאה שלי על נושא מורשת האצ"ל קמים התלמידים ואומרים: דבר כזה לא מלמדים בבית הספר?

<יאיר אסיסקוביץ: קמו הניצבים והצדיעו לתלמידים על ההערה הזאת.

<יאיר אסיסקוביץ: לכן, אני מבקש שתקבלו את ההצעה שלי שאני לא אצטרך באופן פרטיזני להיכנס לבתי ספר כפי שאני עושה אלא בראש מורם כאשר במסגרת תכנית הלימודים נלמד את מורשת האצ"ל.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אני מצטרף לדבריך.

מכלוף מיקי זוהר: (מחיאות כפיים).

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: בהחלט מגיעות לך מחיאות כפיים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נעבור משלב הדיבורים לשלב המעשים.

מכלוף מיקי זוהר: בוא נהיה פרקטיים.

מכלוף מיקי זוהר: נמצא כאן משרד החינוך ואני רוצה התייחסות שלכם לרעיון שנכניס פעם אחת ולתמיד את כל מה שקשור למורשת האצ"ל גם ללימודים במסגרת בית הספר.

מכלוף מיקי זוהר: מה תגובתכם בנושא?

<שולמית טיליוף: כל הזמן אנחנו שומעים על מורשת בן גוריון.

<שולמית טיליוף: מה קורה עם בגין?

<שולמית טיליוף: למה לא משמיעים גם את זה?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו בדיוק עכשיו מדברים על זה.

<תהילה עמר: שלום וברכה.

<תהילה עמר: תודה רבה לכם על ההזמנה.

<תהילה עמר: כבוד גדול לשבת כאן במסגרת ציון 85 שנים לאצ"ל.

דוד ביטן: מה התפקיד שלך?

<תהילה עמר: אני באגף תכנים, תכניות, הכשרה והשתלמויות במינהל חברה ונוער במשרד החינוך.

<תהילה עמר: שותפתי שנמצאת אתי כאן תציג את עצמה, היא מהאגף למינהל פדגוגי.

<תהילה עמר: אני חושבת שאנחנו נשמח להתייחס לדברים אבל קודם כל חשוב שנזכור מה קיים כי הדברים נוכחים.

<תהילה עמר: צריך רק להבין מה נמצא שם.

<תהילה עמר: במקומות שאנחנו צריכים לחדד את הדברים, אולי נחדד אותם.

דוד ביטן: קחי בחשבון שכשאני הייתי בגימנסיה, למדנו רק על מורשת ההגנה.

דוד ביטן: שם דבר לא על האצ"ל.

יהודה גליק: סיימת שם לפני חמש שנים?

דוד ביטן: לא לפני חמש, אבל אני מקווה שמאז השתנה משהו.

יהודה גליק: השתנה.

יהודה גליק: אני מקווה.

<תהילה עמר: דברים השתנו ואנחנו נסקור אותם כי חשוב שהוועדה תשמע את הדברים.

<תהילה עמר: קודם כל, אני אדבר על הצד שלנו בנושא של מעורבות חברתית, קהילתית, אזרחית, של"ח, כל הנושא של תכנית הליבה, ליבת הטיולים שזה חלק נוכח מאוד של ביקור במוזיאונים, סיורים בעקבות לוחמים, אירועים שהתרחשו באזורים שונים בארץ, באתרים, בעקבות המחתרות והמרי העברי לאורך השנה, ביניהם גם כמובן מורשת האצ"ל.

<תהילה עמר: דבר נוסף, גיליונות על סדר היום שזה משהו שאנחנו כותבים אותו כל פעם מחדש כדי להעלות על סדר היום עוד דמויות מרכזיות בהיסטוריה או טיעון אקטואלי של אירועים שקרו, כמו שעכשיו שנת ה-85 לאצ"ל, וביניהם - אתם יכולים לראות את זה, זה קיים אצלנו במערכת – דובר גם על זאב ז'בוטינסקי.

<תהילה עמר: יש לנו גם גיליון להושיט את הספינה כאשר מדובר על מנהיגותו של בגין.

<תהילה עמר: לשנת ה-85 אנחנו הולכים להוציא גיליון לכל מערכת החינוך לציון הדבר.

יהודה גליק: אולי גם לפגוש את האנשים ולשמוע את הסיפורים שלהם.

יהודה גליק: הם הסיפורים האוטנטיים שעוד מעט ילכו לאיבוד.

<תהילה עמר: תכף ניגע בסיפורים.

יהודה גליק: כדאי לקחת את הסיפורים של כל האנשים שיושבים כאן.

<תהילה עמר: תכף ניגע בסיפור הזה שהולך וקורה.

<תהילה עמר: אם כן, זה יעלה לשיח חינוכי ערכי בתוך המערכת.

<תהילה עמר: על כל הנושא של איך זה משתלב בתכנית הלימודים תשלים אפרת.

<אפרת זילבר: אני מהמזכירות הפדגוגית, מפמ"רית לימודי ארץ ישראל וארכיאולוגיה.

<אפרת זילבר: אני מייצגת גם את ההיסטוריה כאן ולכן אני אתייחס לשני מישורים ואני אתן גם את הדגש שלנו.

<אפרת זילבר: הדברים קיימים.

<אפרת זילבר: בהיסטוריה יש דגש ולומדים על האצ"ל, על הוויכוח האידיאולוגי, על הפעולות השונות, על התרומה של הארגון להעברת שאלת ארץ ישראל לאו"מ ועל ההסדרים של המנדט, על פרשת אלטלנה, על פירוק האצ"ל כאשר בשנים האחרונות, כמעט בכל בחינות הבגרות ניתן למצוא התייחסות לנושא הזה בהרחבה.

<אפרת זילבר: מבחינת לימודי ארץ ישראל, הנושא שאני אחראית עליו, בכל יחידות ההוראה שישנן לומדים על האצ"ל כחלק מהלמידה על המחתרות.

<אפרת זילבר: אני רוצה עוד לומר דבר נוסף והוא שהלימוד בלימודי ארץ ישראל וארכיאולוגיה שם דגש על הוראה חוץ כיתתית.

<אפרת זילבר: זאת אומרת, התלמידים לומדים, מגיעים לשטח ואם מדובר על ארגון האצ"ל, נניח על הפעולות שלו בירושלים, הם אכן מבקרים באתרים הספציפיים בהם נערכו הקרבות.

<אפרת זילבר: זה מישור אחד בו התלמידים נבחנים.

<אפרת זילבר: הדבר השני הוא עבודות החקר שלנו.

<אפרת זילבר: בעבודות החקר שלנו – ויש לנו שני מסלולים שתכף נציג – תלמידים בוחרים לכתוב עבודה כאשר הם חוקרים נושאים ספציפיים שקשורים לאיזשהו אתר ועושים את עבודת הספרייה, מתייחסים למה שהיה בשטח, וארגון האצ"ל כמובן מופיע גם בעבודות החקר האלה.

<אפרת זילבר: יש משהו מיוחד.

<אפרת זילבר: בשנתיים האחרונות בנינו מסלול מיוחד שנקרא מסלול מגש הכסף ובו בעצם תלמידים מגיעים לראיין אנשים שבנו את המדינה הזאת והקימו אותה, אם זה בתחומי הביטחון, אם זה בתחומי הכלכלה, אם זה בתחומי ההתיישבות.

<אפרת זילבר: הרעיון הוא בעצם שתלמידים יגיעו אל האנשים שסיפורם אינו נשמע, יתעדו את הסיפור הזה, יכתבו אותו.

<אפרת זילבר: אנחנו מעוניינים להציג את זה ולהנגיש את זה לכלל הציבור בישראל.

<אפרת זילבר: זה עניין של תיעוד.

<אפרת זילבר: העניין השני הוא המפגש הבין-דורי בין האדם המבוגר לבין האדם הצעיר כי יש ערכים שאי אפשר להעביר ולחוש אתם בלי להפגיש.

<אפרת זילבר: עבודות כאלה נכתבו.

<אפרת זילבר: ישי ציקוטאי, שהוא מורה ובדיוק אצלו הדברים נערכו, יספר על כך.

<אפרת זילבר: יש לי כאן גם עבודה שנכתבה והיא מרתקת כשלעצמה בהתייחס לארגון האצ"ל.

<אפרת זילבר: אנחנו כמובן נעודד ומעודדים לכתוב על הדברים האלה במסגרת 85 שנים לאצ"ל.

<ישי ציקוטאי: אני מורה בנתיבות ללימודי ארץ ישראל.

<ישי ציקוטאי: השנה ערכתי עם התלמידים שלי את עבודות החקר במסלול מגש הכסף.

<ישי ציקוטאי: במהלך הקיץ הקודם יצרתי קשר עם מספר ארגונים ועמותות כדי לבנות משהו ביחד.

<ישי ציקוטאי: היה לי קשר עם איציק שמחון, מנהל ברית חיילי האצ"ל.

<ישי ציקוטאי: בנינו יחד את הפרויקט.

<ישי ציקוטאי: הוא עזר לי מאוד לחבר את התלמידים אל הלוחמים.

<ישי ציקוטאי: בנינו יום מרוכז במוזיאון בתל אביב.

<ישי ציקוטאי: הגענו לשם וביקרנו במוזיאון ולמדנו את הדברים.

<ישי ציקוטאי: לוחמי האצ"ל הגיעו, וחלקם נמצאים כאן, והתלמידים ראיינו אותם שם.

<ישי ציקוטאי: אחר כך הם כתבו את העבודה על הבסיס של אותו ראיון כשכל אחד חידד את העבודה שלו לפי הנושאים שהמרואיין שלו הזכיר.

<ישי ציקוטאי: אחד הרחיב על מחנות המעצר באפריקה, שני הרחיב על תנועת המרי העברי, שלישי הרחיב על הבריחה מכלא עכו וכן הלאה.

<ישי ציקוטאי: קיבלתי מהתלמידים וגם מההורים והצוות משובים מאוד טובים.

<ישי ציקוטאי: התלמידים ממש חיו את העבודה, חיו את הדברים וזאת לא הייתה עוד עבודת ספרייה כזאת שמסכמים מאמרים אלא באמת הם חוו את הנושא וזה יצר אצלם חיבור רגשי שעורר אצלם מוטיבציה ללמידה.

<ישי ציקוטאי: כשהם נחשפו לכל העניין שהוזכר קודם, של ההשתקה המכוונת שהייתה לאחר קום המדינה, זה עוד יותר נתן להם תחושה של שליחות שהנה, אנחנו עוזרים לגלות את ההיסטוריה.

מכלוף מיקי זוהר: תתכונן לסיים כי אנחנו צריכים להמשיך.

<ישי ציקוטאי: זהו.

<ישי ציקוטאי: אני יודע מעמיתים שלי שעשו את הפרויקט הזה שבאמת הצביעו על כך שהלמידה הזאת יצרה חיבור מאוד מיוחד לנושא.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: חברים, אני רוצה ברשותכם להתקדם.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר בנושא החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: המסקנות וההמלצות שלנו הן להעמיק את נושא החינוך והלימוד בכל מה שקשור לאצ"ל במסגרת בית הספר, במסגרת הלימודית השוטפת.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו סבורים שעדיין קיים עוול היסטורי שצריך לתקן אותו ואני חושב שאנחנו צריכים לעשות את זה באמצעות מערכת החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: אלה חלק ממסקנות הדיון היום בוועדת החינוך של הכנסת.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שהוועדה מצפה לקבל את תגובת

מכלוף מיקי זוהר: כם בכתב תוך כדי הסבר מה השינויים ומה הדברים שהחלטתם להוסיף למערכת הלמידה החינוכית במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: ניתן לכם לעניין הזה חודש ימים על מנת שתתנו לנו תשובות ברורות לגבי איזה נושאים אתם כן רוצים לשנות ולקדם במערכת החינוך ומה ההשפעות על תחום הלמידה.

מכלוף מיקי זוהר: ברשותכם, אני רוצה לעבור לשלב בו נשמע מספר אנשים שיספרו כמה סיפורים מעניינים שקשורים לתחום החינוך.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נתחיל עם זאבה גיחון שתספר לנו סיפור שקשור לאביה, אברהם דרורי שהיה חבר כנסת אם אינני טועה, היה חבר באצ"ל ומפקד בית ספר לקצינים.

מכלוף מיקי זוהר: נשמע אותה ואחר כך נשמע את זאב בן יוסף.

מכלוף מיקי זוהר: לאחר מכן, אם עוד אנשים רוצים לומר משהו, יבואו אלי ויירשמו כדי שנוכל לבנות איזשהו סדר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים לעשות את זה בקצרה כי כולם רוצים לדבר ואנחנו רוצים להספיק לשמוע כמה שיותר אנשים.

<זאבה גיחון: אני אהיה קצרה.

<זאבה גיחון: שמי זאבה על שם זאב ז'בוטינסקי כמו שמו של זאב בן יוסף שגם הוא על שם זאב ז'בוטינסקי.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נותנים היום לדבר רק למי שקוראים לו זאב או מנחם או יאיר.

מכלוף מיקי זוהר: ניתן לכולם, לכל מי שנוכל.

<זאבה גיחון: הייתי מנהלת בית ספר על שם יוני נתניהו בקריית אונו.

מכלוף מיקי זוהר: גם מי שקוראים לו יוני.

<זאבה גיחון: אבי היה חבר כנסת עד הכנסת החמישית, אז הוא נפטר.

<זאבה גיחון: הוא היה יושב ראש ועדת החינוך.

<זאבה גיחון: אני ליוויתי סיפור מאוד מעניין של האצ"ל בילדותי.

<זאבה גיחון: כמובן לא הספקתי להיות באצ"ל למרות שאנחנו מתקרבים לגיל שמונים, גם הילדים של.

<זאבה גיחון: אבל ליוויתי כילדה סיפור מיוחד באצ"ל.

<זאבה גיחון: אנשי האצ"ל לא שמו לב אליו ולא הדגישו אותו היות והם עסקו בלחימה ולא בחינוך, אבל אני מספרת לכם עכשיו סיפור מיוחד.

<זאבה גיחון: בשוני, מקום ממנו יצאו הפעולות של האצ"ל, היה קורס קצינים של האצ"ל שנקרא קורס סגנים ואבי היה מפקד המקום.

<זאבה גיחון: בשנת 1946 שחררו הבריטים מקפריסין את הילדים שהיו יתומי שואה ושם עצרו אותם ונתנו אותם כאן לאנשי הארץ, מדריכים ישראלים הובילו את הילדים לארץ, וכל מפלגה קיבלה נתח מהילדים האלה.

<זאבה גיחון: לקיבוצים הייתה אפשרות להכניס, היה להם מקום, בישיבות היה גם מקום להכניס ילדים, אבל לאצ"ל לא היה מקום אליו אפשר לקחת את הילדים.

<זאבה גיחון: בית"ר קיבלה כ-120 ילדים שהיו בשוני וליוו בשוני את כל הפעילות המחתרתית.

<זאבה גיחון: הילדים למדו בבית ספר ואבי היה בד בבד, גם מפקד האצ"ל במקום הזה וגם מנהל בית הספר בו למדו הילדים.

<זאבה גיחון: מהמוסד החינוכי הזה אחר כך, לימים, התפתחו חוות הנוער של בית"ר, מי שמכיר ברמת רזיאל יש ובבאר יעקב.

<זאבה גיחון: כל זה התפתח מאותו מקום קטן שהיה בשוני.

<זאבה גיחון: הילדים היו חסרי אמונה, ילדים שלא למדו בבית ספר כבר חמש שנים, ילדים בלי שפה ואת כולם היה צריך לארגן וללמד עברית, היסטוריה, להכניס אותם לתלם.

<זאבה גיחון: לאבי הם קראו אבא כי לא היה להם אבא אחר.

<זאבה גיחון: לימים הילדים הגדולים ביניהם נכנסו לשורות האצ"ל לפי בקשתם והשתתפו בפעולות השונות.

<זאבה גיחון: בקרבות במלחמת השחרור נהרגו 14 מהם.

<זאבה גיחון: הם ביקשו מהסוכנות, ביציאתם מהצבא כי לא היה להם לאן לחזור, ליישב את הארץ והם קיבלו לרשותם שלושה כפרים שהם כבשו בזמן מלחמת השחרור והיום יש שם את עמיקם, את כפר אביאל ואת גבעת נילי, שבנו הילדים האלה.

<זאבה גיחון: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: סיפור יפה מאוד.

<זאב בן יוסף: כפי שציינה זאבה, גם אני נקרא על שם זאב ז'בוטינסקי.

<זאב בן יוסף: ההורים שלי, אבי ואמי, היו לוחמי האצ"ל ואנשי בית"ר, נתנו לי את השם הזה וזה בהחלט קשור לנושא שאני רוצה להעלות כדוגמה נוספת למה ששמענו מיושב ראש ברית חיילי האצ"ל יאיר אסיסקוביץ וזה בנושא ההעפלה.

<זאב בן יוסף: כשאומרים העפלה, יש מוזיאון יפה בחיפה וזה באמת נושא שהוא לא רק לגבי משרד החינוך אלא גם משרד הביטחון שאחראי על כמה מוזיאונים וביניהם גם על מוזיאון ההעפלה בחיפה.

<זאב בן יוסף: זה באמת מוזיאון יפה וגדול וכולו, כולו, כולו על ההעפלה שהייתה בערך מ-1946, אם אני לא טועה, 1947, עד 1948.

<זאב בן יוסף: הייתה העפלה בלתי ליגלית שבעיקר הונהגה על ידי ארגון ההגנה.

<זאב בן יוסף: כל המוזיאון הזה מדבר על ההעפלה הזאת.

<צבי עדן: אדוני, טעות בידך.

<צבי עדן: אני מנהל יחידת המוזיאונים במשרד הביטחון.

<זאב בן יוסף: אני מבקש ממך.

<זאב בן יוסף: אני לא אפריע לך אם תדבר ותהיה לך בטח זכות תגובה, אבל אני מבקש לסיים את דבריי כי אני הייתי במוזיאון הזה, ביקרתי בו ואני רוצה עוד פעם לציין את הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: מי כאן ממשרד הביטחון?

<צבי עדן: אני.

<זאב בן יוסף: כל המוזיאון הזה, כולו, חוץ משורה אחת שמצאתי שם שהיא לא על ההעפלה הזאת, כולו על ההעפלה הזאת שהייתה בסוף שנות ה-40.

<זאב בן יוסף: אמרתי, אם אני לא טועה, בערך מ-1946 וכאן אולי תוכל לתקן אותי, עד 1948.

<זאב בן יוסף: אולי גם 1945, אחרי המלחמה.

<זאב בן יוסף: בכל אופן, הייתה העפלה בלתי חוקית שהונהגה על ידי ההגנה.

<זאב בן יוסף: כל המוזיאון הזה מדבר על ההעפלה הזאת.

<זאב בן יוסף: יש שורה אחת שמצאתי, ואני חיפשתי בכל המוזיאון, שאומרת שהייתה גם העפלה של רביזיוניסטים.

<קריאה: אף על פי.

<זאב בן יוסף: אתה אמרת אף על פי.

<זאב בן יוסף: זה לא מצוין שם.

<זאב בן יוסף: אני רוצה לציין שלאורך כל הדרך במגמה הזאת, הרי אנחנו יודעים שהיה ניסיון וגם הצלחה לטשטש ולעוות ולהעלים את חלקם של בית"ר והאצ"ל למשל בנושא ההעפלה וגם בנושאים אחרים כמו למשל פקודות הגיוס של בית"ר.

<זאב בן יוסף: אני מעלה את זה משום שזה עורר את זעמי משום שאני חי כאן, אני נמצא כאן, עומד לפניכם בזכות אותה ההעפלה.

<זאב בן יוסף: ההורים שלי, אבי ואמי, שופט בית"ר נתן בן יוסף ואמי רות בן יוסף, עלו במסגרת ההעפלה הזאת וגם הכירו בנמל היציאה שאז נקרא פיומה והיום ריאקה ובזכות זה בעצם אני נמצא כאן לפניכם.

<זאב בן יוסף: הם נישאו לאחר מכן עת הגיעו לארץ בהעפלה הזאת ההירואית.

<זאב בן יוסף: ההעפלה הזאת הייתה מ-1933 עד 1941 ועשרות אלפים של חברי בית"ר, שכמובן לא היו להם הסרטיפיקטים שניתנו רק או בעיקר לסוציאליסטיים ולאנשי התנועות הסוציאליסטיות ולא ניתנו במכוון כמדיניות להם.

<זאב בן יוסף: זה נמצא גם בפרוטוקולים שאפשר למצוא אותם בארכיון הציוני.

<זאב בן יוסף: לא ניתנו סרטיפיקטים, רישיונות עלייה, לאנשי בית"ר ואצ"ל ולאנשי תנועת ז'בוטינסקי ולרביזיוניסטים.

<זאב בן יוסף: אני רוצה להעיר הערה לגבי מה ששמענו על הפעולות היפות של משרד החינוך.

<זאב בן יוסף: יש להעריך באמת את הפעולות האלה אבל צריך להבין שזאת טיפה בים ומה ששמענו ממר אסיסקוביץ, זאת הנקודה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מצפים לקבל ממשרד החינוך בתוך חודש ימים שינוי מסוים עם תוספת.

<זאב בן יוסף: מדיניות ברורה לחיסול העיוות והטשטוש והניסיון לעוות את ההיסטוריה ואת הפעולות של האצ"ל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: נשמע את תגובת משרד הביטחון בקצרה.

<צבי עדן: בוקר טוב.

<צבי עדן: אני מנהל יחידת המוזיאונים.

<צבי עדן: למרות שלא קוראים לי לא יאיר ולא מנחם, יש לי את הזכות להיות בן עירו של דוד ביטן ושנינו התחנכנו באותה גימנסיה.

<צבי עדן: אני רוצה להגיד שאנחנו בחודש אפריל השנה, לפני כחודשיים, פתחנו תצוגה חדשה במוזיאון ההעפלה בחיל הים.

<צבי עדן: התצוגה הישנה הייתה ישנה מאוד, מלפני שלושים שנים.

<צבי עדן: בתצוגה החדשה אנחנו תיקנו את כל העיוותים.

מכלוף מיקי זוהר: מתי היא נפתחה?

<צבי עדן: באפריל השנה.

<צבי עדן: זאב, תלך לבדוק.

<צבי עדן: יש לך משימה והיא ללכת ולבדוק.

<צבי עדן: אני מזמין אותו להיפגש אתי שם ולעבור על החומר.

מכלוף מיקי זוהר: זאב, יש לך חודש ימים לעדכן את הוועדה בממצאים.

<יאיר אסיסקוביץ: הוא לא ילך לבדוק.

<יאיר אסיסקוביץ: הוא ילך ליהנות.

<צבי עדן: במוזיאון ההעפלה בחיל הים תיקנו את הדברים האלה ובהחלט יש שם מקום נכבד גם להעפלה משנת 1933.

מכלוף מיקי זוהר: יישר כוח.

מכלוף מיקי זוהר: כל הכבוד.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

<צבי עדן: אני רוצה לומר עוד כמה דברים לגבי המוזיאונים של משרד הביטחון.

<צבי עדן: ביחידת המוזיאונים יש 12 מוזיאונים כאשר ארבעה מהם מתעסקים בנושא המחתרות של האצ"ל.

<צבי עדן: האחד הוא האצ"ל בתש"ח בחוף ימה של יפו.

<קריאה: בית גידי.

<צבי עדן: בית גידי.

<צבי עדן: כל הזמן אנחנו מעדכנים.

<צבי עדן: לדוגמה, רק לפני שבוע הכנסנו לשם תערוכה חדשה בנושא המושבה משמר הירדן שמי שהקים אותה היה האצ"ל.

<צבי עדן: יש לנו חידון שנתי שהשנה עשינו אותו במוזיאון בית הגדודים באביחיל בנתניה ושם אנחנו קיבצנו עשרות בתי ספר שהתחרו בחידון בשלבים מסוימים, שזה כלל ראיונות של אנשי המחתרת של האצ"ל והלח"י והסיום שלו היה בחידון ארצי שהיה במוזיאון בית הגדודים באביחיל.

<צבי עדן: דבר אחרון שאנחנו עושים.

<צבי עדן: במוזיאונים שלנו שמתייחסים לאצ"ל, שזה גם במוזיאון אסירי המחתרות בעכו, גם מוזיאון אסירי המחתרות בירושלים בו ישבו אנשי אצ"ל, אנחנו מדברים גם על הפריצה מירושלים דרך תעלות הביוב ואנחנו מזכירים גם את הנושא הזה של הפריצה מכלא עכו שהתבצעה על ידי חברי האצ"ל והלח"י.

<צבי עדן: באותם מוזיאונים אנחנו מדגישים את זה ואנחנו מקיימים גם עבודות חקר אליהן אנחנו מזמינים את התלמידים.

<צבי עדן: יש לי רק הצעה אחת לסדר היום.

<צבי עדן: אני חושב שמשרד החינוך בשיתוף עם כל מיני גורמים נוספים צריך לעודד את הביקורים באמצעות הקצאת אוטובוסים שיביאו את התלמידים למוזיאונים.

<צבי עדן: יש לנו מוזיאון אחד בצפון.

מכלוף מיקי זוהר: האם אניית אלטלנה נחשבת כאניית העפלה?

מכלוף מיקי זוהר: היא הרי גם הביאה עולים.

<צבי עדן: בוודאי.

מכלוף מיקי זוהר: ברשות

מכלוף מיקי זוהר: כם, דוד ביטן צריך להמשיך לעוד ועדות ולכן מספר מלים.

דוד ביטן: אני חייב ללכת לוועדת הכנסת שם צריכים אותי דחוף.

דוד ביטן: אני אפגוש אתכם באודיטוריום.

דוד ביטן: כל הבעיות שהיו בכניסה טופלו.

דוד ביטן: אם יהיו עוד בעיות, אנחנו נטפל בהן.

דוד ביטן: תודה רבה.

<קריאה: במוזיאון של חיל הים, לא מוזכר שמו למשל של הלפרין.

<צבי עדן: המוזיאונים שלנו הם לא מוזיאונים להנצחה אישית.

<קריאה: הוא מדבר על חיל הים של האצ"ל.

<צבי עדן: אנחנו מדברים גם על הקורסים שהיו.

<צבי עדן: גם במוזיאון בית הגדודים אנחנו מזכירים את זה, גם במוזיאון האצ"ל עצמו ואם אנחנו מדברים על קורסים של טרום הקמת המדינה, למשל במוזיאון האצ"ל בקינג ג'ורג' אנחנו מדברים על קורס הטיס של האצ"ל ולא רק על הימייה.

<צבי עדן: לכן אני אומר לכם שאנחנו בשנים האחרונות עשינו עבודה רצינית מאוד בנושא הזה וכדאי לכם להגיע למוזיאונים האלה ותראו את העבודה הזאת שמבוצעת.

מכלוף מיקי זוהר: זה חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: אני מאוד מעריך את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו הטלנו על בן יוסף לבדוק את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר שאני מתנצל מראש כי לא כולם יצליחו לדבר כי לא נשאר לנו הרבה זמן, מה גם שהתחלנו טיפה מאוחר.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נחרוג ממה שהתחייבנו שרק מנחם או יאיר או זאב ידברו וניתן את רשות הדיבור לאיציק שמחון מבית חיילי האצ"ל שיאמר מספר דברים בקצרה כי אנחנו רוצים לאפשר גם לאחרים.

<יצחק שמחון: אדוני היושב ראש, הייתי רוצה לחדד כמה עובדות ואחר כך לתת איזושהי קריאת כיוון כי שלחת את משרד החינוך לעשות כמה דברים ואני חושש שהם יעשו פחות או יותר את מה שנעשה עד עכשיו, אם לא יהיה כיוון.

<יצחק שמחון: אני רוצה לדבר סטטיסטית.

<יצחק שמחון: אם יש במדינת ישראל בשכבת גיל כמאה אלף תלמידים, פחות משליש ביקרו באחד מהמוזיאונים ולאו דווקא של האצ"ל.

<יצחק שמחון: הלכתי וחיפשתי חוזרי מנכ"ל.

<יצחק שמחון: דיברו על 85 שנים לאצ"ל.

<יצחק שמחון: כנראה שמחכים לשנה הבאה.

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: מחכים למאה שנים לאצ"ל.

<יצחק שמחון: אותו הדבר לגבי אחוז החומר שעוסק בפרק המאוד מאוד משמעותי הזה שבעצם מדבר על הפעם הראשונה שיהודים מחליטים לא רק לשמור על הגורן אלא לעשות מעשה ולתקוף בחזרה, דבר שלא היה מקובל עד לאותו רגע.

<יצחק שמחון: נתתי איזושהי כותרת שכאן הכול התחיל וחבל שלא נמצאים כאן אנשי היסטוריה שירימו גבה לגבי הכותרת הזאת.

<יצחק שמחון: אבל זאת עובדה.

<יצחק שמחון: האצ"ל הביא שינוי משמעותי בתפיסה של לא איך מתגוננים אלא איך מונעים את ההתקפה הבאה.

<יאיר אסיסקוביץ: שבירת ההבלגה.

<יצחק שמחון: הלכתי ובדקתי סלי תרבות.

<יצחק שמחון: הילדים שלנו יודעים מי זה מוצרט, מהי אומנות פלסטית ומחול מודרני אבל הם לא יודעים מי זה דוד רזיאל.

<יצחק שמחון: לפני מספר ימים ראיתי את דוקטור אניס ביידה מהבינתחומי צורח מדם ליבו, שכשהוא מדבר עם הסטודנטים שלו שעברו את מערכת החינוך, הם לא יודעים על מה הוא מדבר והוא שולח אותם ללמוד את הדברים.

<יצחק שמחון: אני חושב שזה צריך להתחיל עוד אצל המורים.

<יצחק שמחון: איך התלמיד אמור לדעת אם המורה לא יודע ואני לא מדבר על מורי היסטוריה אלא אני מדבר על המחנכים.

<יצחק שמחון: חייבים להקצות מורים שיקבלו את הגמולים בהתאם וילמדו את החומר הזה כדי שהחומר הזה לא יהיה עוד פרק בתוך הבגרות אלא הוא יהיה פרק באמת משמעותי שבו אנחנו לא מביאים עוד סיפור היסטורי אלא אנחנו מביאים פרק שהוא מלא בערכים.

מכלוף מיקי זוהר: ברוכה הבאה חברת הכנסת ענת ברקו.

<יצחק שמחון: מה שאנחנו באמת מבקשים ממשרד החינוך זה רגולציה שתשנה את כל הגישה.

<יצחק שמחון: אנחנו חושבים שצריך לאפשר לבני הנוער את הזכות ללמוד.

<יצחק שמחון: יש בתי ספר ירוקים, יש בתי ספר טכנולוגיים, אין בתי ספר שיכולים להגיש - - -

מכלוף מיקי זוהר: המסר ברור.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

<יצחק שמחון: עוד דבר אחד אחרון.

<יצחק שמחון: אני חושב שבתקציב מינימלי אפשר באמת לקיים את הימים האלה ולעודד ביקורי נוער במוזיאונים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה לך אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: הגיעה חברת הכנסת ברקו ואם לא ניתן לה לדבר, איזה מין יום אצ"ל יהיה לנו?

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת ברקו, בבקשה, אבל תשתדלי בקצרה כי אנחנו מסיימים בעוד שתי דקות.

מכלוף מיקי זוהר: אני כל הזמן אומר לענת שתקדיש לי כמה דקות ושתיתן לי קצת היסטוריה.

מכלוף מיקי זוהר: לענת יש דברים שבעיני הם נשגבים והיא בעיני מחברות הכנסת המוצלחות שלנו במפלגה.

<יאיר אסיסקוביץ: זאת חברת הכנסת מהבודדים שקרובה ומאוד בחיי היום יום של מורשת האצ"ל.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

ענת ברקו: תודה רבה לכם.

ענת ברקו: יש כאן חברים שבאמת ראיתי אתכם רק לאחרונה באזכרה לחללים מאלטלנה ואני חושבת שגם באירועים אחרים, גם לזכר דוד רזיאל, ואני מודה לכם שבאתם לכאן.

ענת ברקו: אני מתנצלת שלא הייתי מתחילת הישיבה כי הייתי בוועדת חוץ וביטחון אבל יש לי דברים סדורים לומר, אדוני היושב ראש, ואני אשמח לומר אותם.

ענת ברקו: כאשר מדברים על האצ"ל, בדרך כלל נהוג להזכיר בעיקר את התקופה שבה מנחם בגין שימש כמפקד הארגון, תקופה שללא ספק היוותה את תקופת הזוהר שלו.

ענת ברקו: יחד עם זאת, אנו מציינים באירוע זה 85 שנים להקמת האצ"ל ולכן בזמן קצר שעומד לרשותי ארצה להתמקד דווקא באותה תקופה של תחילת הדרך, תקופה שלא נהוג לדבר בה כל כך הרבה.

ענת ברקו: כידוע, האצ"ל למעשה הוקם בשנת 1931, בעקבות מה שניתן לקרוא פרשת תהומי, מי שנחשב למפקד האצ"ל הראשון והיה בכלל מפקד בכיר בהגנה.

ענת ברקו: לא כולם יודעים את זה.

ענת ברקו: לאחר הפרעות ב-1929 אף נתמנה למפקד.

<זאב בן יוסף: מקים ההגנה היה זאב ז'בוטינסקי.

ענת ברקו: כן.

ענת ברקו: רגע, אבל ההתפצלות.

ענת ברקו: אנחנו יודעים את זה.

ענת ברקו: על מה נסובה הפרישה שלו ושל חברים נוספים מההגנה?

ענת ברקו: פרישה שהובילה למעשה להקמת האצ"ל?

ענת ברקו: אנחנו לא נוהגים לדבר על הדברים האלה.

ענת ברקו: היו שתי טענות עיקריות.

ענת ברקו: האחת, ההגנה, אותו מוסד שאמור היה לספק הגנה לכלל האוכלוסייה היהודית, הייתה כפופה למרותה של ההסתדרות שחבריה לא היו יותר מאשר שישית מהאוכלוסייה באותו זמן.

ענת ברקו: בעצם הדרישה הייתה שההגנה תעבור למרותו של הוועד הלאומי שנבחר בבחירות דמוקרטיות על ידי כלל היישוב אבל מה לעשות, כמו שאנחנו יודעים במהלך ההיסטוריה, סוציאליסטים לא כל כך אוהבים יותר מדי דמוקרטיות.

ענת ברקו: אגב, בפועל, הוועד המפקח של האצ"ל - - -

מכלוף מיקי זוהר: חבל שלא נמצאים כאן אנשי מפלגת העבודה לשמוע את הדברים.

ענת ברקו: הכיל נציגים של מרבית המפלגות הציוניות הלא פועליות.

ענת ברקו: חשוב לזכור זאת.

ענת ברקו: לא היה מדובר בארגון שהורכב רק מאנשי ז'בוטינסקי.

ענת ברקו: הטענה השנייה הייתה שהארגון הזה פשוט אינו מספיק צבאי, אין בו סדר, אין בו משמעת ולכן הוא לא יכול למלא את תפקידו.

ענת ברקו: כאילו הוא משחק בכאילו.

ענת ברקו: אבל גם את זה אפשר להבין, שהרי המפלגות הסוציאליסטיות שהרכיבו את ההסתדרות לכן גם שלטו על ארגון ההגנה לא ממש ששו, בלשון המעטה, ללכת בדרך צבאית.

ענת ברקו: הסוציאליסטים פחדו מהדרך הצבאית ומכל מה שקשור בה.

ענת ברקו: נכון, יאיר?

<יאיר אסיסקוביץ: נכון מאוד.

<יאיר אסיסקוביץ: את גוזלת לי חלק מהנאום שלי באודיטוריום.

ענת ברקו: אתה זה מפי הגבורה ולכן אני לא גוזלת לך כלום, אתה היית שם ואת זה אף אחד לא יכול לקחת ממך.

ענת ברקו: באו תהומי וחבריו ואמרו, עד כאן, לא באנו לכאן לשחק משחקים, מה עוד שזה עולה לנו בחיי אדם.

ענת ברקו: אמרו ואכן עשו, פרשו מההגנה והקימו ארגון עצמאי.

ענת ברקו: אין ספק שבמבחן ההיסטוריה הם גם צדקו ולראיה, ההגנה עצמה הבינה את הטעות שלה ושינתה את אופייה ועברה למתכונת צבאית, אותה מתכונת ששימשה בסיס להקמתו של צה"ל.

ענת ברקו: הבעיה היא שהיא עשתה זאת רק בשנות ה-40, הרבה שנים לאחר מכן.

ענת ברקו: מי יודע איך הייתה נראית ההיסטוריה הציונית לו ההגנה הייתה משכילה לשנות את אופייה כבר אז, בראשית שנות ה-30.

ענת ברקו: אבל שימו לב לאירוניה של ההיסטוריה.

ענת ברקו: הרי מה כל השנים הייתה הטענה כלפי "הפורשים"?

ענת ברקו: שהם הפרו את אחדות השורה?

ענת ברקו: שהם פעלו נגד ההיררכיה הארגונית לאומית של הישוב?

ענת ברקו: שהם בעצם יצאו נגד רצונו של הרוב?

ענת ברקו: ומי טען זאת?

ענת ברקו: אלו שמלכתחילה סירבו לפתוח את השורות ולתת ייצוג לכלל הציבור בארגון שאמור היה להגן על כלל הציבור וזאת הנקודה החשובה.

ענת ברקו: אבל באמתחתה של ההיסטוריה יש לא רק אירוניה אלא לעתים יש גם צדק פואטי ומה שאנו עושים כאן היום, עכשיו, זה מפגן של צדק פואטי.

ענת ברקו: לראות את כולכם כאן, זה הצדק הפואטי.

ענת ברקו: תודה שבאתם.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק אומר שחבל שבוז'י הרצוג וכל החבר'ה שלא לא נמצאים כאן.

מכלוף מיקי זוהר: היינו מסבירים להם קצת מה ההבדל.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאחרי דברים כאלו מרנינים ומשמחים, ניתן לך משפט אחד ונסכם את הישיבה.

<שרה ליפשיץ: אני מאוד מברכת על הדברים עליהם דיברו החברים ממשרד החינוך, שמבקרים במקומות כמו במוזיאונים.

<שרה ליפשיץ: הדברים מבורכים.

<שרה ליפשיץ: אבל הייתי רוצה מאוד לשמוע שיש ספר מיוחד שמדבר על ההיסטוריה בתקופה של טרום הקמת המדינה.

<שרה ליפשיץ: אצ"ל ולח"י הם בעצם נלחמו נגד המנדט האנגלי שפינה את המקום ואז התחילו הערבים להילחם.

<שרה ליפשיץ: הם הבינו שאם המנדט האנגלי יעוף מכאן, מה שגרמה המחתרת ובראשה האצ"ל ולח"י, אז תהיה בעיה לערבים.

<שרה ליפשיץ: לא שרצינו לגרש את הערבים.

<שרה ליפשיץ: ארץ ישראל השלמה, זאב ז'בוטינסקי לא רצה לגרש את הערבים, הוא היה איש מציאותי.

<שרה ליפשיץ: זה הראש שעמד מאחורי גירוש המנדט האנגלי מהמדינה.

<שרה ליפשיץ: ולכן נלחמו בנו כי לא רצו שלעם היהודי תהיה מדינה.

מכלוף מיקי זוהר: זה ידוע.

<שרה ליפשיץ: אף אחד בעולם גם לא האמין לזה.

מכלוף מיקי זוהר: גם עדיין לא רוצים.

<שרה ליפשיץ: היות והם באמת ממשיכים עם המשימה לגרש אותנו מהמזרח התיכון.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא יצליחו.

מכלוף מיקי זוהר: איך אמר ראש הממשלה?

מכלוף מיקי זוהר: הראשון לא נכון והשני לא יהיה.

ענת ברקו: לגרש אותנו מהעולם.

ענת ברקו: לא מהמזרח התיכון.

<שרה ליפשיץ: זה דבר שחייב להיות כתוב ושהתלמידים יראו כי היום תשאלו כל אחד ואחת, לא יודעים מספיק על זה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לסכם את הישיבה במספר משפטים.

מכלוף מיקי זוהר: לא נוכל לאפשר יותר התייחסויות כי אנחנו צריכים לסכם את הישיבה ואנחנו חורגים בחמש דקות מהזמן.

מכלוף מיקי זוהר: כאן בכנסת, זה לא כמו באצ"ל, אסור לחרוג מהזמן.

<קריאה: גם באצ"ל לא.

מכלוף מיקי זוהר: זו הייתה בדיחה, חברים.

מכלוף מיקי זוהר: הלוואי שאנחנו – אני אומר את זה עכשיו כחבר כנסת צעיר וכמי שבאמת גדל על העקרונות הללו הבית"ריים – נבחרי העם, חברי הכנסת, האנשים הצעירים שרק מנסים עוד לעצב את דרכם, היינו למדים מהעקרונות, מהאמונה, מהמוטיבציה הזאת שקשה אפילו לתאר, מהשליחות הבלתי מסויגת גם ברמת מחיר שאתה משלם בחייך, את הדברים הללו, את הגבורה.

מכלוף מיקי זוהר: יש לנו עוד הרבה הרבה הרבה ללמוד.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גם נעשה את כל המאמצים כדי באמת להגיע לרמה הזו.

מכלוף מיקי זוהר: זה ייקח זמן אבל תנו לנו את הזמן אבל אנחנו נגיע לשם.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר לכם שאנחנו גאים בכם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו גאים להיות מי שממשיך את דרככם כאן בכנסת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאט אט, שעה שעה, אנחנו מצליחים לראות שאותו עוול ואותו קיפוח ואותו פער שנוצר מאז קום המדינה הולך ומצטמצם.

מכלוף מיקי זוהר: היום אנחנו בשלטון ובעזרת השם גם נמשיך להיות בשלטון לעוד הרבה הרבה שנים.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: הישיבה נעולה.