ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 116, 2016-06-27 10:00

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכולם.

אברהם נגוסה: אני מודה לכבוד השר שהגיע אלינו.

אברהם נגוסה: אני פותח את הדיון.

אברהם נגוסה: היום אנחנו מקיימים דיון מהיר בנושא רב הקהילה האתיופית, שפוטר על רקע תמיכתו במאבק בגזענות.

אברהם נגוסה: זה הנוסח שחברינו, חבר הכנסת עמר בר-לב הגיש בקשה לדיון מהיר, והכנסת שלחה את ההצעה אלינו לדון בנושא ולהגיש מסקנות לשולחן הכנסת, ולכן אנחנו מקיימים את הדיון.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא את המכתב שנשלח אלינו ממזכירת הכנסת: בהתאם לסעיף 60 ג) 1 לתקנון הכנסת, החליטו יושב ראש הכנסת והסגנים להעביר לדיון מהיר בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, את הצעתו של חבר הכנסת עמר בר-לב בנושא רב הקהילה האתיופית שפוטר על רקע תמיכתו במאבק בגזענות.

אברהם נגוסה: זה הנושא.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להגיש את המסקנות בהתאם לנושא הדיון.

אברהם נגוסה: אנחנו לא יכולים לגלוש לנושאים אחרים ואני אומר את זה מראש.

אברהם נגוסה: הנושא הוא המשך העסקתו של הרב יוסף הדנה, כרב הראשי של יהודי אתיופיה ולכן אנחנו מתמקדים בנושא הזה.

אברהם נגוסה: אני מדגיש את זה, כי פנו אלי אנשים שונים שהם רוצים להעלות נושאים אחרים סביב שירותי דת, סביב מועצות דתיות והדברים האלה, ולכן הנושא זה כמו שאמרתי, כמו שנשלח אלינו מהכנסת ובזה אנחנו מתחילים.

אברהם נגוסה: אני רוצה קודם כל לתת את רשות הדיבור ליוזם הדיון המהיר, חבר הכנסת עמר בר-לב, בקשה.

עמר בר-לב: תודה רבה אדוני יושב הראש, תודה רבה אדוני השר שהגעת.

עמר בר-לב: הרב הדנה, תודה שגם אתה הגעת.

עמר בר-לב: הנושא שעומד לפנינו היום, אפשר להסתכל עליו בצורה מצומצמת ואפשר להסתכל עליו בצורה יותר רחבה.

עמר בר-לב: אני חושב שראוי להסתכל עליו בצורה יותר רחבה.

עמר בר-לב: אני מניח שגם נשמע בהמשך האם העניין הוסדר או לא.

עמר בר-לב: אני מאד מקווה שכן, אבל גם נשמע מכבוד הרב.

עמר בר-לב: אני חושב שהרב, שאני מבין שהוא, אם לא הרב המוביל בין יוצאי העדה האתיופית, בוודאי אחד מהמובילים, אבל יש לי הבנה שהוא גם המוביל.

עמר בר-לב: אני חושב שהוא מייצג את העדה, בוודאי בפתח תקווה, כשבפתח תקווה לצערנו נתקלנו בשנים האחרונות, בוודאי בחמש השנים האחרונות, באפליה קשה כנגד יוצאי יהדות אתיופיה.

עמר בר-לב: אם זה היה לפני 4 או 5 שנים בניסיון להדרת ילדים מבתי ספר מסוימים בפתח תקווה, ועד כל נושא הנישואין והניסיון, לצערי שהצליח, להערים קשיים על יוצאי יהדות אתיופיה, גם אם הם עלו לארץ וגם כאלה אפילו שנולדו בארץ והם ישראלים לכל דבר ועדיין הקשיים והאפליה קיימת לגביהם.

עמר בר-לב: לכן ברגע ששמעתי את הניסיון לסיים את תפקידו של כבוד הרב, הזדעקתי כמו רבים, אני מניח כמו כל מי שיושב כאן, וביקשתי את הדיון המהיר הזה.

עמר בר-לב: אני שמח, אני מקווה לוודא שאני יכול באמת לשמוח שעצם הבקשה לדיון מהיר גרמה לכך שהנושא יטופל במהירות וכבוד הרב ימשיך בתפקידו.

עמר בר-לב: יצא לנו להחליף כמה מילים לפני הפגישה, ואחד הנושאים שמאד מטרידים את כבוד הרב, עד כמה שהבנתי, ואני מניח שהוא ירחיב על זה, זה המשך המורשת האתיופית, שהוא מייצג והחשש שלו שאם הוא יסיים את תפקידו עכשיו, לא יהיה לו למי להעביר את אותה מורשת מתוך יוצאי העדה.

עמר בר-לב: ואני חושב שבעניין הזה גם משרד הדתות – ואני שמח ששר הדתות כאן – יעשו את המרב שאותה מורשת תימשך ולא תתחיל ותסתיים ברב אחד שעושה מאבקים ראויים ונכונים למען העדה, ושיהיו רבנים נוספים יוצאי העדה שימשיכו את המורשת, ירחיבו אותה, יתנו לה ביטוי ויאבקו בכל מקום שצריך כנגד, שוב לצערי, הגזענות, שקיימת ברבדים גדולים של החברה הישראלית.

עמר בר-לב: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הצטרפו אלינו חברת הכנסת קסניה סבטלובה, חבר הכנסת יהודה גליק וחבר הכנסת מוטי יוגב.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר פה בעניין תוארו או מעמדו של הרב יוסף.

אברהם נגוסה: יש לי שני מכתבים שנכתבו גם מהראשון לציון, הרב יצחק יוסף, הרב הראשי, וגם הרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל – שני הרבנים הראשיים.

אברהם נגוסה: אני רוצה להבהיר, הם פנו למשרד הדתות להמשיך את כהונתו בתפקיד רבה הראשי של יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: שניהם נקטו באותו מונח: "רבה הראשי של יהודי אתיופיה".

אברהם נגוסה: גם אנחנו, הקהילה, רואים אותו כרב הראשי שלנו, ולכן התואר זה ברור, שהוא הרב הראשי של יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: השר צריך לצאת, אז אני - - -

אברהם נגוסה: זה בסדר, אני עוד יכול להיות פה.

אברהם נגוסה: אוקיי, אז חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר ברשות שר הדתות ויושב ראש הוועדה והרב הראשי של יהודי אתיופיה, הרב הדנה וגם בברכה רבה לחברי עמר בר-לב שיזם את הדבר, שאני מצטרף.

מרדכי יוגב: אני פשוט בריצה בדרך לאגף התקציבים בענייני מרכיבי ביטחון ודברים אחרים.

מרדכי יוגב: אני מצטרף אליכם ושמח בוועדה הזאת, שתהווה עוד אבן, אבן מאסו הבונים, שתהיה לראש פינה.

מרדכי יוגב: וגם בזכות - - -.

מרדכי יוגב: אינני יודע מי עשה את הטעות הזאת או את השגיאה הזאת.

מרדכי יוגב: יהודי אתיופיה זקוקים להנהגתו של הרב הדנה.

מרדכי יוגב: הרב שלוש, זכר צדיק לברכה, שנפטר זה מכבר, ידע את הדבר וידע לחבר ולקרב, שלא לדבר על הרב עובדיה יוסף, שהוא ראש וראשון ליהדותם של יהודי אתיופיה ולדחיפה הגדולה.

מרדכי יוגב: אני חושב שפה, לגופו של עניין, וטוב עשתה הוועדה שהיא עוד אבן יסוד בבניין, להאריך את ימיו, אך אומרים, בטוב ושנותיו בנעימים ושימשיך לשבת על כסאו וכולל בחריגה נדרשת מבחינת הגיל ושיביא לכמה שיותר רבנים וקייסים אחריו, משום שהדבר הוא באמת חיוני, כפי שביטא פה גם חברי ואנחנו מקווים ומצפים שאכן כך ייעשה במשרד הדתות.

מרדכי יוגב: הוא חיוני לעדה הגדולה הזאת ולהמשך דרכה והתערותה בעם ישראל.

מרדכי יוגב: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יהודה גליק, בבקשה.

יהודה גליק: אדוני יושב הראש, כבוד השר, חברי הכנסת, כבוד הרב.

יהודה גליק: אני מלווה את עליית יהדות אתיופיה מאז שנות ה-80, מאז מבצע משה, מאז מבצע שלמה, דרך משרד הקליטה.

יהודה גליק: בתוך קהילת יהודי אתיופיה יש כאלה שיותר מתחברים לשימור המסורת האתיופית.

יהודה גליק: יש כאלה שיותר מתחברים לרבנות הישראלית המצויה.

יהודה גליק: גדלותו של הרב הדנה, שידע לקחת מזה ולא להניח מזה.

יהודה גליק: ונדמה לי שזאת הסיבה שהוא נבחר פה אחד לאורך כל השנים להיות הרב הראשי ליוצאי אתיופיה.

יהודה גליק: כי הוא הבין את החשיבות של החיבור לרבנות המסורתית, היהודית, שהשתרשה במשך הדורות כאשר היהדות האתיופית הייתה כאילו מנותקת.

יהודה גליק: מצד שני הוא משמר את המסורת העתיקה שיהדות אתיופיה שימרה כל השנים.

יהודה גליק: ולכן נדמה לי שגם - - - היה צריך לחרוג ודווקא - - - הנכבד הזה והתפקיד החשוב הזה כל כך, של החיבור הנכון הזה של החדש והישן, או יותר נכון לא החדש והישן אלא השילוב הנכון הזה של - - - אני קורא לכבוד השר, אני יודע שבמשרד הדתות, ובאמת כמו שאמר יושב הראש נגוסה, הרב עובדיה יוסף היה הפותחים את הדלת לכבוד יהדות אתיופיה, לא להטיל כל ספק ביהדותם ובאמת עשה ופעל בכל שנותיו למען יהדות אתיופיה.

יהודה גליק: משרד הדתות עצמו עשה לא מעט למען יהדות אתיופיה.

יהודה גליק: חשוב עד חשוב ביותר שדווקא משרד הדתות יוביל את השילוב הנכון של יהדות אתיופיה, לא מתוך התנשאות עליהם, לא מתוך תחושה שאנחנו יודעים, נראה לכם, נחנך אתכם ונגיד לכם מה טוב לכם, אלא להיפך, במתן ידיים, בשילוב ידיים, להצמיח - - - תפעל וכדי ש - - - שילוב נכון של יהדות אתיופיה בתוך החברה הישראלית.

יהודה גליק: ולכן אני באמת מצטרף גם למברכים את עמר על היזמה, גם את המברכים אותך על כינוס הוועדה מהר, וגם אני מקדם בברכה, אני מבין שתהיה החלטה ויימצא הפתרון.

יהודה גליק: אני מברך גם על כך.

יהודה גליק: נדמה לי שחשוב וזאת הייתה ההזדמנות אולי - - - על חשיבותו ובאמת אולי להוקיר לרב הדנה את כל מה שהוא עשה כל השנים מאז תחילת גל העלייה מאתיופיה.

יהודה גליק: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: את רוצה עכשיו?

אברהם נגוסה: בסדר.

קסניה סבטלובה: כן, אני צפויה ללכת עכשיו לוועדת חוץ וביטחון, אבל היה לי מאד חשוב לבוא לכאן, כבוד יושב הראש, וכמובן לברך על כינוס הוועדה הזאת.

קסניה סבטלובה: לך, חברי עמר בר-לב, כמובן תודה לך על הדיון החשוב והיזמה הזאת.

קסניה סבטלובה: לחברנו יהודה גליק שמצטרף ומתמיד ונמצא פה איתנו.

קסניה סבטלובה: רק מילה אחת על גזענות.

קסניה סבטלובה: במדינת ישראל, מדינת ישראל, אין מקום לגזענות.

קסניה סבטלובה: אי אפשר להמשיך ולהפריד בין יהודי ליהודי, בין דם לדם, בין צבע עור לצבע עור, ואנחנו שוב פעם ושוב פעם נתקלים באותם המכשולים ושוב פעם כולנו מתפלאים ואחרי זה אומרים טוב, בסדר, זה נפתר וטוב שזה נפתר, אז אולי נעבור לסדר היום ולא נמשיך לדון בזה.

קסניה סבטלובה: אנחנו כן צריכים להמשיך לדון בזה, כי אנחנו לא יכולים להתעלם מהרוח הזאת שנושבת פה במחוזותינו ומרעילה כל חלקה טובה ומרעילה את היחסים בין העדות ומרעילה את האווירה הכללית.

קסניה סבטלובה: בבוקר אני נתקלתי שוב, לצערי הרב, באולפנים של ערוץ 10, קרוב משפחה של אחת המשפחות סירב לשבת אם משפחתו של אברה מנגיסטו, כדי להפריד בין עניין לעניין, בין אדם לאדם.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא מסכימים לגישה הזאת.

קסניה סבטלובה: אנחנו לא מסכימים להדרה הזאת ולהפרדה הזאת, הפרדה שמתחילה בגני הילדים וממשיכה בבתי הכנסת וממשיכה במשרד הדתות ואחרי זה עוברת אפילו בדברים כאלה, כמו כאב של משפחות הנעדרים.

קסניה סבטלובה: כל משפחה כואבת את הנעדר שלה, כל משפחה כואבת את הכאב שלה ואי אפשר להמשיך ולהשוות פה את הדמים ואת המחירים ואת ההשקעה ומי הטיל מה ומי עשה מה.

קסניה סבטלובה: אנחנו צריכים לומר לא נחרץ לתופעה הזאת, ואני מודה לכם, לכולכם, שהתכנסנו פה ואני חושבת שזו אמירה חשובה לכלל הציבור במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: יש כאלה שלא יסכימו איתנו, בל במשך הזמן אני בטוחה שהם כן יסכימו, כי זאת האמת.

קסניה סבטלובה: אין מקום לגזענות במדינת ישראל.

קסניה סבטלובה: תודה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: כמו שאמרתי קודם, השר צריך לצאת לעוד פגישה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להגיד לכם שברגע שהנושא התפוצץ, באותו יום דיבר איתי השר ובאמת הבטיח לפתור את הבעיה, לבדוק את הנושא כדי לפתור את הבעיה.

אברהם נגוסה: אני מכיר את פעילותו למען יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: כבוד השר נסע לאתיופיה בשליחותו של הרב עובדיה יוסף, כדי לזרז את העלייה ולכן הוא ידיד טוב של הקהילה ואני מאמין שהוא יביא לנו את הפתרון.

אברהם נגוסה: תודה רבה כבוד השר.

אברהם נגוסה: רשות הדיבור אליך, בבקשה.

אברהם נגוסה: אדוני יושב הראש, חברי חברי הכנסת.

אברהם נגוסה: אני רוצה קודם כל להודות על עצם קיום הדיון הזה, דיון חשוב, מפני שלצערי הרב גם הכותרת של הדיון – ואני אומר את זה לחבר הכנסת עמר בר-לב – אני בטוח שתקלה יצאה מתחת ידיך, לא לכך התכוונת, שהכותרת של הדיון הזה – רב הקהילה האתיופית פוטר על רקע תמיכתו במאבק הגזענות.

אברהם נגוסה: אז חברים, גם אני פעם הייתי חבר כנסת זמן קצר, אני יודע על מה אני מדבר.

אברהם נגוסה: אני חושב שפה תקלה יצאה מתחת ידך ולא היה שום דבר שקשור לגזענות או חיסול חשבונות, חס ושלום.

עמר בר-לב: או שכן או שלא, העיקר שזה תוקן.

עמר בר-לב: בוא, גם כשזה תוקן זה לא בזכות הדיון הזה, ואני, אם תרשה לי, לא הפרעתי לך, תן לי להתייחס לדברים, עמר, ותאמין לי, אתה תשמע ואם טעיתי, תגיד לי טעית.

עמר בר-לב: היות ויושב הראש הזכיר, אז אני מרשה לעצמי להגיד את הדברים.

עמר בר-לב: אני ליוויתי את יהודי אתיופיה ובמלוא הענווה אני אומר על זה – ויעידו על כך גם חבר הכנסת, היושב ראש, אברהם נגוסה וגם הרב הדנה, שאני השקעתי המון המון מאמצים בתקופת היותי סגן שר הפנים, על מנת שמרן הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, יכיר ביהדותם – נסעתי.

עמר בר-לב: הרב עמר אז היה אב בית דין בפתח תקווה.

עמר בר-לב: נסענו והכנו עבודה, כשאני הייתי אחראי על הקטע המנהלתי והרב עמר על הקטע ההלכתי, ובסופו של דבר באנו עם חוברת למרן והוא נתן את ברכתו ומאז יהודי אתיופיה קיבלו הכרה מלאה במדינת ישראל.

עמר בר-לב: אז כך שעם כל הכבוד לכולם, אף אחד לא יבוא ויגיד לי מה אני חושב ומה אני רוצה ליהודי אתיופיה.

עמר בר-לב: בדברים האלה יצאנו ביחד - חבר הכנסת אברהם נגוסה יודע את זה - יצאתי באהבה, בשמחה.

עמר בר-לב: בהיותי יושב ראש ועדת הפנים קיימתי דיונים רבים בנושא הזה וכל מה שנדרשתי, על מנת לקדם את עלייתם של יהודי אתיופיה.

עמר בר-לב: לענייננו.

עמר בר-לב: שום קשר לא היה בין הסיפור של פתח תקווה – ואני לא אכנס כרגע לסיפור של פתח תקווה, זה נושא בפני עצמו – שום קשר בין העניין של פתח תקווה לבין עניין פרישתו של הרב הדנה, שאני באופן אישי מכיר ומוקיר, מכבד ומעריך ואני יודע את פועלו.

עמר בר-לב: כשאנחנו מדברים על קאדר עתידי ליהודי אתיופיה, אני מציע לכם, אני ביקרתי בכמה ריכוזים, בפרדס חנה, בקריית מלאכי ובעוד מקומות, ואני אומר לכם ברוך השם, לשמחתי הרבה גודל פה דור צעיר, דור המשך ליהודי אתיופיה, שאפשר להתגאות בהם והם יכולים למלא את התפקידים הכי טובים במדינת ישראל.

עמר בר-לב: ואני אומר את זה מתוך ידיעה, כי אני ביקרתי במקומות האלה, הכרתי את האנשים האלה, אני יודע על מה אני מדבר.

עמר בר-לב: מיד עם כניסתי לתפקיד, עוד לא ידעתי איך אוכלים במשרד הזה, עוד לא ידעתי איך להתנהל במשרד הזה.

עמר בר-לב: הפעולה הראשונה שעשיתי במשרד זו הייתה פנייתו של הרב הדנה להאריך את תקופת כהונתו.

עמר בר-לב: מיד עם כניסתי.

עמר בר-לב: חודש לכניסתי לתפקיד נתבקשתי.

עמר בר-לב: בהתייעצות עם הרבנים הראשיים קיבלתי החלטה והארכתי לו את תקופת הכהונה ובזה זה נגמר.

עמר בר-לב: לאחר מכן מה שקרה זה שנגמרה הארכה ואף אחד לא אמר לי, אף אחד לא הביא לידיעתי, שהרב הדנה אמור לסיים את תפקידו.

עמר בר-לב: אני מודה שהדבר נודע לי דרך התקשורת.

עמר בר-לב: קמה סערה, מהומה על לא מאומה.

עמר בר-לב: שום דבר.

עמר בר-לב: מיד הזמנתי אלי את הרב הדנה ושאלתי אותו שאלה פשוטה.

עמר בר-לב: יושב איתנו פה הרב הדנה, שאלתי אותו שאלה פשוטה אחת:

עמר בר-לב: הגשת בקשה להמשך כהונתך, להאריך לך או לדחות לך את מועד הפרישה.

עמר בר-לב: תשובתו הייתה – לא.

עמר בר-לב: הוא פנה לכל מיני גורמים במשרד.

עמר בר-לב: אלי לא הגיעה שום פנייה.

עמר בר-לב: ברגע שאין לי פנייה כזאת, אני גם לא יכול להתייחס אליה.

עמר בר-לב: אין לי כזה ממורי שאני יכול לזכור מתי כל עובד במשרד פורש.

עמר בר-לב: ברגע שאני מקבל פנייה, אני גם מתייחס אליה.

אברהם נגוסה: אני אגיד לך כבוד השר, הוא אמר לי שהוא פנה למנכ"ל ואמר - - -

יהודה גליק: בסדר, אם אפשר אולי שזה ייפתר, אז בואו לא נלך אחורה.

יהודה גליק: פני קדימה.

יהודה גליק: ברגע שישבתי עם הרב הדנה, הדבר הראשון שביקשתי ממנו, לא איימתי עליו, לא הזהרתי אותו, לא אמרתי לו שום דבר, אמרתי לו אדוני תגיש היום בקשה שאתה מבקש להאריך את כהונתך.

יהודה גליק: למחרת בבוקר היא קיבל ממני תשובה.

יהודה גליק: הארכנו לו את זה.

יהודה גליק: ורבותי, שאף אחד לא יזקוף את זה לזכותו, לא בזכות הדיון הזה, לא בזכות התקשורת, פשוט הייתה פה תקלה, נקודה.

יהודה גליק: אז ככה כל אחד שרוצה לעשות כותרות, מוטב - - -

יהודה גליק: אמרת ששמעת את זה בתקשורת.

יהודה גליק: מותר להגיד גם מילה טובה לתקשורת, לא קורה כלום.

יהודה גליק: איך אמר לי פעם אחד האנשים החשובים, הוא אמר לי אני לא זוכר שראיתי פעם עיתון עם חצי דף ריק, כי לא היה מה לכתוב שם.

יהודה גליק: אין דבר כזה.

יהודה גליק: תמיד ימצאו מה לכתוב.

יהודה גליק: אז כתבו.

יהודה גליק: אז כתבו כל מיני דברים ולצערי הרב דברים לא מדויקים.

יהודה גליק: מונחת פה כתבה לפני, עם כל הכבוד לכותב ולאחרים, הדברים לא מדויקים.

יהודה גליק: אז רבותי, מבחינתי הסיפור הזה תם ונשלם.

יהודה גליק: הרב הדנה קיבל הארכה לחצי שנה, ופה אני רוצה להבהיר נקודה חשובה שכולם ידעו.

עמר בר-לב: אבל למה לחצי שנה רק?

עמר בר-לב: דקה, רבותי.

עמר בר-לב: איך אומרים?

עמר בר-לב: כשמכבים שריפה, לא מתחילים לשאול איפה יש ריהוט יותר חשוב, פחות חשוב.

עמר בר-לב: קודם כל מכבים את השריפה, אחר כך נכנסים לבדוק מה אפשר להציל מהשריפה הזאת.

עמר בר-לב: בסדר?

עמר בר-לב: ופה היינו בשריפה והייתי צריך להציל את מה שיכולתי להציל ואת זה עשיתי.

עמר בר-לב: אז קודם כל חצי שנה.

עמר בר-לב: חצי שנה יש לי זמן.

עמר בר-לב: אני רוצה שתדע, ורבותי, יושבים כאן חברי כנסת וכולנו מחוקקים פה.

עמר בר-לב: יש חוק.

עמר בר-לב: החוק מחייב פרישה בגיל 67 והרב הדנה הוא עובד בכיר במשרד הדתות, במעמד של הרב הראשי ליהודי אתיופיה.

עמר בר-לב: והמעמד הזה ניתן לו בזכות ולא בחסד והוא ימשיך ללוות אותו עד גיל 120.

עמר בר-לב: התואר הזה ימשיך ללוות אותו.

עמר בר-לב: אף אחד לא ייקח לו את זה, בדיוק כמו הרבנים הראשיים לישראל, בדיוק כמו רבני ערים, הוא ימשיך ללוות אותו.

עמר בר-לב: הוא נמצא כרגע בתקופה של פרישה.

עמר בר-לב: הוא עובד המשרד.

עמר בר-לב: על פי החוק אני לא יכול להאריך לו כמה שאני רוצה.

עמר בר-לב: גם אני מוגבל.

עמר בר-לב: גם נציבות שירות המדינה מגבילה אותי בעניין הזה.

עמר בר-לב: לכן אמרתי, בוא קודם כל נאריך לו לחצי שנה.

עמר בר-לב: בתוך החצי שנה הזאת אחד הדברים שאנחנו פונים ואנחנו מבקשים, להכין קאדר לחברה האלה של יהודי אתיופיה.

עמר בר-לב: במשך החצי שנה הזאת יביאו אנשים, הרב הדנה יכשיר אותם.

עמר בר-לב: גם הרב הדנה רוצה לפרוש, גם הרב הדנה רוצה להכין דור עתיד.

עמר בר-לב: גם הוא מבין את זה ואת זה אנחנו צריכים לעשות ובזה אין מחלוקת בינינו.

עמר בר-לב: כולם מבינים שצריך להכין דור עתיד ליהודי אתיופיה, ויש.

עמר בר-לב: יש חברה מצוינים.

עמר בר-לב: אני אומר לכם, תענוג לראות אותם.

עמר בר-לב: אני ישבתי איתם, דיברתי איתם, למדתי איתם.

עמר בר-לב: ראיתי עם מי יש לי עסק.

עמר בר-לב: אז אין שום סיבה שבעולם שאנחנו לא נעשה את זה.

עמר בר-לב: אבל משום כבודו של הרב הדנה, אני ביקשתי ממנו בוא נכין איזו שהיא תכנית עבודה.

עמר בר-לב: בתיאום, ביחד איתו לעשות את הדבר הזה, על מנת להכשיר דור עתיד שימשיך וינהיג ברוחניות את הקהילה הנפלאה הזאת.

יהודה גליק: אבל בדרך כלל אצל רבני ערים זה כן מוארך עד בלי - - -

יהודה גליק: לא, לא, לא, סליחה, סליחה.

יהודה גליק: רבותי, גם אצל הרבנים הראשיים, גם אצל רבני ערים, יש שלוש קבוצות.

יהודה גליק: יש קבוצה ותיקה מאד שלה אי אפשר לעשות שום דבר, הם נבחרו עוד לפני התקנות והכללים החדשים, ואלה ממשיכים עד גיל 120.

יהודה גליק: יש דור אחר של רבנים יותר צעירים, שאפשר להאריך להם מגיל 75 עד גיל 80 באישור הרבנות הראשית לישראל, ויש דור נוסף של רבנים, ששם אי אפשר להאריך בכלל.

יהודה גליק: כלומר, יש שלוש קבוצות של רבנים.

יהודה גליק: אז רבותי, אי אפשר לבוא ולהגיד - - -

עמר בר-לב: אז יש קבוצה שאפשר להאריך לה עד גיל 80.

עמר בר-לב: כן.

עמר בר-לב: אתה יודע איזו קבוצה זאת?

עמר בר-לב: זאת אותה קבוצה שנבחרה לפני החוקים החדשים.

עמר בר-לב: אי אפשר ל - - -

עמר בר-לב: קריאה ראשונה - --

עמר בר-לב: עמר, אי אפשר להחיל חוק רטרואקטיבי על מישהו.

עמר בר-לב: אין דבר כזה.

עמר בר-לב: לא, את זה אני מבין.

עמר בר-לב: אין דבר כזה.

עמר בר-לב: אבל אמרת שיש שלוש קבוצות.

עמר בר-לב: אחת שאי אפשר, אחת שאפשר ואחת שלא מאריכים.

עמר בר-לב: נכון.

עמר בר-לב: אז אני לקחתי את אותה קבוצה ראשונה שאתה מדבר עליהם, שהם אי אפשר להפסיק להם את השירות אלא עד גיל 120, אז שם אין לי מה לעשות, זה נמצא.

עמר בר-לב: ברור.

עמר בר-לב: יש קטגוריה אחרת של קבוצה נוספת והיא רבנים חדשים, שלהם יש הארכה, בתנאים מסוימים שמועצת הרבנות מתכנסת, מקבלת החלטה ומאריכים להם עד גיל 80, בסדר?

עמר בר-לב: בסדר.

עמר בר-לב: ויש רבנים אחרים שעד גיל 65 או 67, אני לא יודע, לא משנה.

עמר בר-לב: אז לכן אני אומר לגבי הקבוצה השנייה, אני מאד מקווה שמועצת הרבנות הראשית תיפגש ותדון גם בעניינו של - - -

עמר בר-לב: חבר הכנסת עמר בר-לב, תאמין לי שמה שאנחנו יכולים לעשות במסגרת החוק, ואתה לא מצפה ממני שאני אעשה דבר בניגוד לחוק.

עמר בר-לב: רק במסגרת החוק.

עמר בר-לב: אנחנו נעשה אך ורק מה שהחוק מחייב אותנו, ואני אעשה לפנים משורת הדין, כי יש לי הכרה והערכה לרב הדנה, כי אני יודע על פעילותו, ובכלל לקהילה האתיופית, שאני חושב שהיא קהילה ראויה וחבל מאד שכל מה שאנחנו יודעים על האתיופים זה כל ההפגנות שלהם.

עמר בר-לב: צריך להיכנס קצת יותר לעובי הקורה ולראות את הקהילה הזאת על הפעילות היפה.

עמר בר-לב: אני מציע לך, אדוני יושב הראש - יש פה חברים שאולי לא מכירים - אני מציע לך, אם מותר לי להציע לך, אני בכל זאת אגיד לך את זה: יש קהילות יפות שאתה בטח מכיר אותן יותר טוב ממני, תוציא את הוועדה לשם, שיראו מה האנשים האלה עושים, איזו פעילות מבורכת.

עמר בר-לב: ואני אומר לך, אני מזכיר את קריית מלאכי ועוד פעם קריית מלאכי כאחת הקהילות היפות.

עמר בר-לב: ותאמין לי שקהילות ותיקות במדינת ישראל, יש להן מה ללמוד מאותה קהילה אתיופית בקריית מלאכי.

עמר בר-לב: תיסעו לשם ותראו את הדברים.

עמר בר-לב: לסיום דברי, רבותי, באמת, הנושא של יהדות אתיופיה מאד קרוב לליבי.

עמר בר-לב: אני מאד מעריך את הרב הדנה.

עמר בר-לב: חשוב לי מאד שהוא ימשיך בתפקיד כדי להכין דור עתיד ואת זה אנחנו הולכים לעשות עכשיו ביחד.

עמר בר-לב: הרב הדנה קיבל כרגע הארכה לחצי שנה, ובתקופת החצי שנה הזאת אנחנו נעשה עבודה משותפת, על מנת בעזרת השם לראות איך מקדמים את כל מה שקשור לתת שירות רוחני לקהילה הזאת, כי זה תפקידנו.

יהודה גליק: הערכה והארכה.

יהודה גליק: יישר כוח.

יהודה גליק: אמרתי את שתיהן.

יהודה גליק: הוא מכיר את שתי התשובות.

יהודה גליק: אנחנו מאד מקווים, בעזרת השם שנמשיך ונפעל ונעשה ביחד למען יהודי אתיופיה.

יהודה גליק: קהילה חשובה, שבסופו של דבר היא חלק מעם ישראל.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפני כן, הוא רוצה לשאול שאלה את השר.

<פנטהון אספה-דויט: אני רוצה לשאול שאלה, אם השר ממהר, לפני שאתה עוזב, אדוני השר.

<פנטהון אספה-דויט: קודם כל אני מברך את יושב הראש על כינוס הישיבה וגם את חבר הכנסת עמר בר-לב, על היוזמה.

אברהם נגוסה: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<פנטהון אספה-דויט: לי קוראים פנטהון אספה-דויט, אני מנכ"ל עמותת טבקה – צדק ושוויון ליוצאי אתיופיה ואני משמש גם כיושב ראש נציגי הארגונים של יוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה-דויט: לעניין עצמו, קודם כל אני רוצה להתייחס מבחינת הרבנות.

<פנטהון אספה-דויט: במדינת ישראל לצערי, גם כמנכ"ל העמותה וגם כיושב ראש נציגי הארגונים, אנחנו חווים, חווינו וממשיכים לחוות את הגזענות בממסד הרבני כלפי יוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה-דויט: הזכירו פה את העיר פתח תקווה – החל מבתי ספר, כמו שחבר הכנסת בר-לב ציין, עד לרישום נישואין.

אברהם נגוסה: פנטהון, זה לא הנושא.

אברהם נגוסה: אני אמרתי מראש.

<פנטהון אספה-דויט: נכון, אבל אלה דברים ש - - -

אברהם נגוסה: לא.

אברהם נגוסה: הנושא הוא - - -

יהודה גליק: תפנה ללשכת השר.

אברהם נגוסה: אני מבקש.

אברהם נגוסה: על זה יש לנו דיון ב-18.

<פנטהון אספה-דויט: אוקיי, אז אני חוזר בי.

<פנטהון אספה-דויט: לעצם העניין.

אברהם נגוסה: אני רוצה שתתייחס לנושא הדיון, לגבי המשך העסקתו של הרב יוסף הדנה.

אברהם נגוסה: אני מבקש.

<פנטהון אספה-דויט: אז אני רוצה לפנות לאדוני השר.

<פנטהון אספה-דויט: כן יש צורך לחרוג, אפילו אם זה מעבר למותר, לבקש החרגה של הארכה של הרב הנכבד, שהוא זה שייסד את הממסד הזה של רב בתוך הקהילה, שחיבר את הקהילה לרבנות הכללית כאן במדינת ישראל.

<פנטהון אספה-דויט: הוא זה שגם מגשר.

<פנטהון אספה-דויט: זה לא רק רב שלמד פה, גאון ככל שהוא יהיה.

<פנטהון אספה-דויט: צוין פה שצריך לגשר בין הדת, היהדות המערבית ליהדות יוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה-דויט: מעטים יודעים לעשות את זה וביניהם זה כבוד הרב יוסף הדנה.

<פנטהון אספה-דויט: ולכן אנחנו מבקשים להאריך לו לפחות בכמה שנים, על מנת לאפשר לו גם לגדל ולהכשיר את אותם אנשים מצוינים, שיהיו ראויים להחליף אותו בתפקיד הנחשק והחשוב הזה, לקהילת יוצאי אתיופיה.

<פנטהון אספה-דויט: זה תפקיד מאד חשוב מבחינת יוצאי אתיופיה, כדי לחבר את הקהילה לזרם הרגיל או הכללי של היהדות כאן בארץ.

<פנטהון אספה-דויט: בנוסף לזה, בהגדרת תפקידו של הרב הראשי, אני מבקש ואומר שיש פה צורך שתהיה הלימה בין ההגדרה לתוכן, לסמכות, לאחריות ולתנאי ההעסקה שלו.

<פנטהון אספה-דויט: אני לא חושב שזה כך, כפי שזה הרב הראשי.

<פנטהון אספה-דויט: אני לא יודע האם לפי הסמכות, האחריות ותנאי ההעסקה שלו, הולמים את ההגדרה של הרב הראשי, וגם על זה צריך לתת את הדעת.

<פנטהון אספה-דויט: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: כבוד הרב יוסף הדנה, בבקשה.

<יוסף הדנה: כבוד יושב הראש, כבוד השר, חברי הכנסת.

<יוסף הדנה: קודם כל אני מאד הולך בדרכי, באמת 40 שנה אני עובד, אף פעם לא היה ויכוח, לא רק בכלי התקשורת, כמו שקרה, אני אפילו לא אוהב, לא רוצה, אפילו עם הרבנים, בכל מקום, עם כל אדם, אני עושה את זה בדרכי נועם.

<יוסף הדנה: ברוך השם פתרתי המון בעיות בכל הארץ והיום הגענו באמת למצב כל כך טוב.

<יוסף הדנה: השילוב הזה בין המסורת מאתיופיה לעם ישראל, ברוך השם זה עובד יפה מאד.

<יוסף הדנה: אמנם יש הרבה מה לתקן, יש הרבה מה לעשות, אבל אני מסתכל מאיפה התחלתי, לאן הגעתי.

<יוסף הדנה: ברוך השם מאז מרן, הרב הגאון, שר התורה, הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק וקדוש לברכה, הוא ממש מיד אחרי העלייה שלי קיבל אותי, שלח אותי ללמוד בישיבה והוא הסמיך אותי וליווה אותי כל הזמן ועזר לי.

<יוסף הדנה: מאז כל הרבנים הראשיים לישראל, אני עובד איתם ממש באמון מלא.

<יוסף הדנה: וגם מהרבנים הראשיים הנוכחיים, באמת, אני מקבל את כל הגיבוי ובלעדיהם, גם בלעדי הרבנים הראשיים הקודמים, אני לא יודע אם היינו מגיעים למה שהגענו.

<יוסף הדנה: אז הם באמת נותנים לי את כל הגיבוי ואת כל האפשרויות.

<יוסף הדנה: לעניות דעתי זו משרה מאד חשובה, במיוחד במצב הזה, הרב הראשי ליהודי אתיופיה, לפחות אצלי זה מתבטא ויש לו השפעה.

<יוסף הדנה: אני יכול לדבר עם רבני ישראל, אני יכול לדבר ובכל מקום יש הערכה ומקבלים ואני יכול לפתור הרבה בעיות.

<יוסף הדנה: אז לכן לעניות דעתי, עד שיהיה מחליף, לא בגלל שאני רוצה ממש לשבת בכסא.

<יוסף הדנה: תאמינו לי, זה לא זה.

<יוסף הדנה: הדאגה שלי היא עניין הקהילה, שלא נהרוס את כל מה שבנינו.

<יוסף הדנה: כל מה שבניתי במשך 40 שנה, שלא ילך עוד פעם בהפגנות והכל.

<יוסף הדנה: עד עכשיו כמעט לא היו הפגנות.

<יוסף הדנה: הכל עשיתי בדרכי נועם, ברוך השם.

<יוסף הדנה: עשיתי את זה.

יהודה גליק: כבוד הרב, אתה יכול להגיד רק כמה מילים על ההכשרה של הקאדר, של הממשיכים, שאתה כן עוסק בהם.

<יוסף הדנה: אני עוסק ברוך השם גם בבוררי יהדות, בהכל.

יהודה גליק: בהכשרה של קאדר, של רבנים נוספים בתוך הקהילה.

<יוסף הדנה: נכון.

<יוסף הדנה: ישנם רבנים חשובים, רבנים שאני הכשרתי אותם, הם עובדים בכל הארץ ויש כמה דברים שאני צריך להשלים.

<יוסף הדנה: בעזרת השם אני מקווה, עכשיו, בתקופה הזאת שאני בתפקיד, אני מקווה להשלים את ההכשרה וישנם רבים חשובים גם ברישום הנישואין, גם בבירורי יהדות, שהם עוסקים בכל הארץ.

<יוסף הדנה: בהתחלה כולם היו מגיעים אלי לתל אביב, מכל הארץ.

<יוסף הדנה: אני הייתי צריך לתת תשובה, מענה, ממש עד שתים עשרה בלילה הייתי יושב.

<יוסף הדנה: אבל ברוך השם למדו, ממש הדרכתי אותם גם איך לעשות בירורי יהדות, הכל.

<יוסף הדנה: יש לנו.

אברהם נגוסה: כמה יש עכשיו?

<יוסף הדנה: יש 21-22 רבנים שמכהנים בשכר ויש לנו 13 רבנים שהם מבררי יהדות.

יהודה גליק: הרב הדנה, עוד כמה שנים לדעתך אתה צריך עוד בתפקיד, כדי שיהיה קאדר מספיק, שמתוכו יצמח מנהיג לקהילה, רב ראשי לקהילה?

עמר בר-לב: אבל לרבנים אחרים, שמוארך עד גיל 80, זאת השאלה ששואלים אותם?

עמר בר-לב: אומרים אם אתם ראשי הקהילה, אתם הראשים המובילים - - -

יהודה גליק: לא, אבל אם הוא יגיד שהוא צריך עד גיל 80, אז הוועדה יכולה לפנות ולבקש.

עמר בר-לב: אבל זה לא רק עניין של צורך.

אברהם נגוסה: הצטרף אלינו חבר הכנסת אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: יהודה, מה שעמר שואל - - -

אברהם נגוסה: אתה רוצה לשאול?

אלעזר שטרן: אני רוצה לשאול את הרב שאלה.

אלעזר שטרן: הרב, יש תלמידים ממוצא אתיופי, בחורים שלומדים בישיבות אחרות ויהיו רבנים בישיבות אחרות, מישיבות אחרות?

אלעזר שטרן: יקבלו סמיכה במקומות אחרים?

<יוסף הדנה: יש, יש רבנים חשובים.

<יוסף הדנה: יש בחורים חשובים שלומדים בכל מיני ישיבות.

<יוסף הדנה: ישיבות חרדיות, ישיבות ציוניות ויש, ברוך השם.

<יוסף הדנה: צריך רק להכין אותם לעבודה הזו במיוחד.

<יוסף הדנה: חבר הכנסת אלעזר, יש מוסמכים לרבנות.

אלעזר שטרן: אני יודע.

אלעזר שטרן: אני בכוונה שאלתי את השאלה הזאת, בגלל שלהיפך.

אברהם נגוסה: עכשיו יש 21 שעובדים בכל הארץ, מתוכם 13 קיבלו תפקיד נוסף לבירור יהדות.

אלעזר שטרן: לא, התשובה לשאלה שלי, חברי יהודה, היא גם זאת.

אלעזר שטרן: זאת אומרת רבנים יוצאי העדה זה מה שמוכשרים בכל הישיבות.

אלעזר שטרן: בגלל זה אני שאלתי את השאלה.

יהודה גליק: השאלה מה צריך לקרות כדי שבאמת הרב הדנה יוכל להיכנס לקטגוריה של עד גיל 80.

יהודה גליק: האם יש משהו שניתן לעשות?

יהודה גליק: אתה שואל אותי שאלה שלא נמצאת בתחום שלי בכלל.

יהודה גליק: אז בתחום של מי היא נמצאת?

יהודה גליק: אז בוא תכוון אותנו.

יהודה גליק: בנציבות שירות המדינה.

עמר בר-לב: לא, אמרת שהמועצה תיפגש - - -

עמר בר-לב: גם מועצת הרבנות הראשית לא יכולה להחליט להאריך כהונתו של רב, שלא נמצא בקטגוריה - - -

יהודה גליק: אבל היא יכולה להחליט לפנות לנציבות - - -

יהודה גליק: נמצא פה נציג הרבנות הראשית, אני מציע שתשאלו אותו.

יהודה גליק: אז אוקיי, אני אשמח, כי זאת השאלה המרכזית.

אברהם נגוסה: קודם כל אני רוצה שכבוד הרב יסיים.

אברהם נגוסה: לאחר מכן נשמע את התגובה של נציג הרבנות הראשית.

אברהם נגוסה: בבקשה, כבוד הרב.

<קריאה: שיענה גם השאלה שנשאלה, כמה שנים הוא צריך?

<יוסף הדנה: ישנם בהרבה ישיבות במרכז הארץ, בצפון, בירושלים, בדרום, יש ברוך השם בחורי ישיבות, תלמידי חכמים שממש לומדים תורה.

<יוסף הדנה: אני דיברתי על אלה שעובדים בפועל, שמכירים את המלאכה, כאלה שעובדים איתי ביחד.

<יוסף הדנה: אז בעזרת השם, בהם אני מקווה להשלים את ההכשרה, בגלל שהם עוסקים כבר, מכירים את העבודה, אז בעזרת השם הם יכולים לעשות עבודה.

<יוסף הדנה: אז אם אני אומר היום שכמעט בכל בית יש מישהו שהתחתן, שבדקנו, ראינו, הכל, וברוך השם, אז לכן העניין הזה של הרב הראשי, זה מאד חשוב וזה נותן מענה בכל הארץ.

<יוסף הדנה: עומד ממש בהיכון כל הזמן.

<יוסף הדנה: איפה שיש בעיה, שם נמצא.

<יוסף הדנה: אז באמת קודם כל תודה על היוזמה ועל התיקון.

<יוסף הדנה: אני חושב שזה טוב.

<יוסף הדנה: אגב, אני מאד מעריך ומכבד את כבוד השר.

<יוסף הדנה: כשהתחילו בכלי התקשורת, נכון, הזמינו אותי, הוא אמר לי למה לא אמרת לי?

<יוסף הדנה: אמרתי לשר, האמת, כשאני ביקשתי ונאמר לי חד משמעית שלא, אז אמרתי למה לעשות, אני לא אוהב דברים כאלה.

<יוסף הדנה: אני אוהב לעבוד - - -

יהודה גליק: זה סוג הרבנים שאנחנו מחפשים.

יהודה גליק: רבנים עם ענווה.

יהודה גליק: זה בדיוק סוג הרבנים שמחפשים.

<יוסף הדנה: אני מודה, אני לא הלכתי לשר.

<יוסף הדנה: והשר בכל דבר בענייני אתיופים – הרב הדנה תבוא.

<יוסף הדנה: אם יש איזה אנשים, אם יש איזה דיון, באמת אנחנו עובדים יפה מאד.

<יוסף הדנה: אני מאד מאד מרוצה מהשר.

<יוסף הדנה: אני מקווה שנוכל לעזור לקהילה הזאת.

<יוסף הדנה: רק מה שצריך לקהילה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: נציג הרבנות הראשית, בבקשה לענות לשאלות שהועלו על ידי חברי הכנסת.

<ישראל הנאו: בשמחה רבה.

<ישראל הנאו: שלום לכולם, שמי ישראל הנאו, ואני נציג הרב הראשי, הרב דוד לאו.

<ישראל הנאו: קודם כל אני רוצה להקדים, שבעבודה עם הרב הדנה במהלך השנים, הרב הדנה הוא באמת הגורם המאחד של כל יהדות אתיופיה והעבודה איתו היא בשיתוף פעולה מלא, וכמו שהוא אמר, בשיתוף פעולה הוכשרו כמה עשרות רבנים שהם היום מבררי יהדות ורושמי נישואין יהודיים לעדה האתיופית וזה דבר שפתר המון המון בעיות.

<ישראל הנאו: כמו שאמר הרב הדנה, זה קיצר המון תהליכים וזה - - -

אלעזר שטרן: והם מקובלים גם על הרבנות בפתח תקווה?

<ישראל הנאו: כן.

<ישראל הנאו: דובר כאן ולא ניכנס לנושא של הרבנות בפתח תקווה, אבל כן, וודאי שכן.

<ישראל הנאו: היה שם משהו נקודתי שפתרו אותו - - -

אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן, אנחנו - - -

אברהם נגוסה: אני רואה שהנושא של פתח תקווה מדגדג לכם באצבעות.

אברהם נגוסה: תקיימו דיון בוועדה, מה הבעיה?

אברהם נגוסה: יש לנו דיון ב-18 בחודש יולי דיון בנושא הזה גם בעניין תנאי העסקתם של הרבנים והקייסים וגם בקשר לפתח תקווה.

אברהם נגוסה: היום הדיון ממוקד בנושא המשך העסקת הרב הדנה.

אלעזר שטרן: בסדר גמור.

<ישראל הנאו: לשאלתכם, מה ששאלתם לגבי הארכה של רב עד גיל 80, יש כאן איזה שהוא ערבוב בין שני דברים.

<ישראל הנאו: יש אדם שמונה לרב, רב עיר בדרך כלל, בהליך בחירה חוקי של רב עיר.

<ישראל הנאו: אדם כזה נמצא בתקנות רבני ערים, שכמו שכבוד השר אמר, ישנן שלוש דרגות: אלה שנבחרו לפני התקנות הם רבנים עד 120, יש כאלה שאחרי התקנות ואפשר להאריך להם עד גיל 80, ויש את הרבנים שנבחרו לאחר שהשתנה החוק, והם עד גיל פרישה – 70 – לפי מה שרשום בתקנות.

<ישראל הנאו: כל זה לא נוגע לאדם שהוא עובד מדינה בתפקיד, כמו כל עובד ציבור, כמו כל עובד מדינה שיש לו גיל פרישה, שזה 67 בדרך כלל.

<ישראל הנאו: הרב הדנה, אמנם התואר שלו הוא רבה הראשי של יהודי אתיופיה, אבל בתפקידו הוא פקיד.

<ישראל הנאו: זאת אומרת חס ושלום, הוא בתפקיד מקצועי ולא בתפקיד של רב עיר, שנבחר בהליך של בחירת רב עיר.

יהודה גליק: אבל אתם מוכנים לפנות לנציבות לבקש החרגה, בגלל האופי המיוחד של תפקידו של הרב הדנה, להכניס אותו לקבוצת רבני ערים?

יהודה גליק: זאת השאלה.

<ישראל הנאו: אז אני אומר, כיום בחוק לא מופיע תואר של רב - - -

יהודה גליק: יש החרגה.

יהודה גליק: יש מה שנקרא החרגה.

<ישראל הנאו: נכון, זה דבר - - -

יהודה גליק: אתם מוכנים לפנות?

יהודה גליק: להחריג את הרב הדנה שיהיה כמו רב עיר באופציה של עד גיל 80.

יהודה גליק: כבוד השר יתנגד לדבר כזה?

יהודה גליק: אין לי שום בעיה.

יהודה גליק: יפה, זה מקובל גם על השר, מקובל גם על הרבנות.

יהודה גליק: אז אנחנו, הוועדה, פונים ומבקשים מכם לעשות את זה.

<ישראל הנאו: בסדר גמור.

<ישראל הנאו: כמובן - - - המקצועי ברבנות לפעול לכזה דבר, רק במקביל, כמו שאמר הרב הדנה וכמו שאמר כבוד השר, יש דור חדש של יוצאי ישיבות ויוצאי ישיבות גם חרדיות, גם תיכוניות, שכבר מכהנים בתפקידים רבניים.

<ישראל הנאו: יש את הדור הבא - - -

יהודה גליק: אבל יש מתוכם אנשים שיכולים להיות הרב הראשי של כל יהדות אתיופיה?

<ישראל הנאו: ישנם אנשים, אני פגשתי באמת - - -

יהודה גליק: טוב, מאה אחוז, אז לכן שאלנו את הרב הדנה האם לדעתו יש אנשים שתוך כמה שנים יוכלו להנהיג את כל הקהילה.

<ישראל הנאו: בוודאי שיש דור כזה.

<ישראל הנאו: למרות שבאופן כללי הרבנות, ברגע שהיא פוגשת אדם כמו הרב הדנה, שהוא מאיר פנים ונעשו איתו הרבה דברים, וודאי שהרבנות מחפשת כל דרך אפשרית ופונה, כמו שהרבנים הראשים פנו במכתב למנכ"ל המשרד, למצוא כל דרך חוקית להאריך את הכהונה של הרב הדנה, כי כשיש אדם כמו הרב הדנה, שעושה את עבודתו בצורה נפלאה ובאמת עשה מהפכה בכל הנושא של יהדות אתיופיה במערכת הרבנית, בוודאי שצריך למצוא כל דרך להאריך את הכהונה.

אלעזר שטרן: עשיתם את זה גם לפני שהפרשייה התפוצצה בתקשורת?

<ישראל הנאו: בוודאי.

<ישראל הנאו: לפני שנה וחצי.

<ישראל הנאו: יש מכתב של הרב הראשי.

<ישראל הנאו: בפעם הקודמת - - -

אברהם נגוסה: כן, יש לי את ההעתק.

<ישראל הנאו: לפני שנה וחצי, כמו שכבוד השר אמר, מיד אחרי שהוא נכנס לתפקידו, הרבנים הראשיים פנו למנכ"ל המשרד דאז, מר אלחנן גלט, וגם כן ביקשו הארכה.

<ישראל הנאו: זאת אומרת זה לא דבר שנוצר עכשיו, רק בגלל, כמו שאמרתם התקשורת או כל דבר אחר.

<ישראל הנאו: זה דבר שנעשה כבר לפני כן.

<ישראל הנאו: אנחנו נחפש כל דרך להאריך את זה.

אברהם נגוסה: בסדר גמור, תודה.

אברהם נגוסה: תודה כבוד השר.

אברהם נגוסה: אני מודה לכם.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: עורכת הדין אסתר ביסוור.

אברהם נגוסה: זה שם אתיופי?

<אסתר ביסוור: כן.

<אסתר ביסוור: בת של קייס, לא סתם.

אברהם נגוסה: ביסוור.

<אסתר ביסוור: אני יועצת משפטית בעמותת "עתים" ואנחנו גם מבקשים לברך את הרב הדנה על כל פועלו ועשייתו למען יוצאי אתיופיה עד כה.

<אסתר ביסוור: המשפט שחזר פה עד עכשיו, זה בעצם להכשיר דור עתידי, דור חדש, שישמר בעצם את האינטרסים של יוצאי אתיופיה בתוך הרבנות, אבל קצת קשה לדבר על דור העתיד מבלי לדבר על הדור הקודם שלנו.

<אסתר ביסוור: חשוב לזכור שהרב הדנה גם דיבר על זה, הוא עומד בראש מערך בירור היהדות והנישואין של יוצאי אתיופיה והקהילה הזאת, קהילת יוצאי אתיופיה, בתפוצות היא אחת הקהילות היהודיות היחידות ששמרו על ההיבדלות שלהם – קהילת בית הישראל.

<אסתר ביסוור: ואת כל זה היא עשתה בזכות הקייסים שלה, בזכות ההנהגה הרוחנית שלה, שהיא הייתה זאת שספרה את הדורות, ידעה מי יהודי ומי הוא לא יהודי, ולא רק זאת, היא גם זאת שהסיעה את בני הקהילה שלה באתיופיה.

<אסתר ביסוור: עכשיו אני שואלת כיצד אפשר להכשיר דור חדש בלי להכיר בדור הקודם שלה.

<אסתר ביסוור: אם אנחנו מדברים עכשיו על הארכת כהונה של חצי שנה לרב הדנה, מה יקרה בעוד חצי שנה?

<אסתר ביסוור: אנחנו עדיין לא הספקנו להכשיר אנשים ואי אפשר להכשיר דור חדש בלי לתת גם את המעמד ואת ההכרה לקייסים שלנו, שבידיהם יש את כל הידע.

<אסתר ביסוור: הרב הדנה באמת משלב בין ההנהגה הקייסית לבין ההנהגה החדשה של אותם צעירים שמוכשרים בידי הרבנות, אבל מה עם הקייסים שעדיין חיים, עדיין יש בהם את כל הידע, הם עדיין יכולים להשיא את הצעירים שבעצם מבקשים את זה היום.

<אסתר ביסוור: זה גם חלק מההפגנות וזה חלק מהמחאה ואין אף אחד שמייצג אותם פה, הם גם לא נמצאים פה.

<אסתר ביסוור: אז אני חושבת שזאת שאלה שבאמת צריכה להיות מופנית גם לשר לשירותי דת וגם לרבנות הראשית.

אלעזר שטרן: יש לי שאלה.

אלעזר שטרן: לקייסים האלה, נגיד רב של קהילה, נגיד היישוב שאני גר בו, יש לו סכום של השתתפות בשכר שלו על ידי המועצה האזורית, הרבנות הראשית - - -

<אסתר ביסוור: יש כאלה שמוכרים כרבני שכונה, אבל זו שאלה אחרת.

<אסתר ביסוור: הם עדיין לא יכולים להשיא את בני הקהילה שלהם בנישואים שיירשמו כתעודת נישואין ויתקבלו במדינת ישראל וגם - - -

אלעזר שטרן: למה?

<אסתר ביסוור: כי זה המצב.

<אסתר ביסוור: אלא אם כן הם מוכשרים כרבנים.

<אסתר ביסוור: המעמד שלהם כקייסים לא מוכר היום במדינת ישראל, במועצת הרבנות הראשית, אלא אם כן הם עוברים הכשרה והם מקבלים הכשרה כרבנים.

<אסתר ביסוור: הם כקייסים נטו לא יכולים להשיא.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת אלעזר שטרן, כמו שאמרתי קודם, ב-18 ביולי אנחנו נדבר גם על הסוגיה ועל התנאים של העסקת הקייסים בעניין הזה.

אברהם נגוסה: נדבר גם על הזכויות של הקייסים.

<פנטהון אספה-דויט: גם על המעמד שלהם.

אברהם נגוסה: גם על המעמד.

אברהם נגוסה: אנחנו נדבר הזה על ב-18 ביולי.

אברהם נגוסה: היום בואו נתמקד בנושא שהתכנסנו לגביו, וזה המשך העסקתו של הרב יוסף הדנה.

אברהם נגוסה: אני יודע שיש הרבה שאלות ולכן מראש אני הבהרתי את העניין הזה והדגשתי – בואו לא נגלוש לנושאים אחרים, כי יש הרבה שאלות.

אברהם נגוסה: לזה קבענו ב-18 ביולי.

אלעזר שטרן: אבל יש איזה רעיון.

אלעזר שטרן: אני מבין שאתה רוצה להגביל את הדיון לרב הדנה.

אלעזר שטרן: מה שאני שואל, האם יש דרך שאנחנו, ובגלל שאני באמת לא מתרשם שהשר – הוא אמנם באמת האריך את זה בחצי שנה – שאנחנו יכולים לתת לרב הדנה, בגלל המיוחדות של העניין הזה, של הקהילה, החשיבות של תפקיד הרב, כמו שאנחנו מכירים עוד לפני שבאנו לכאן – האם יש דרך שאנחנו יכולים להגיד?

אלעזר שטרן: הרי אנחנו מכירים רבנים מעל גיל 80 בתוך המקומות האלה, מעבר למה שאמר פה השר.

אלעזר שטרן: האם יש דרך, דווקא בגלל המעמד המיוחד, שאנחנו נפנה אולי יחד בתור ועדה, יושב ראש הוועדה, למשרד הדתות, או לנציבות שירות המדינה, אולי בעניין של תקן.

אלעזר שטרן: אני דרך אגב חושב שהרבנות יכולה לפתור את זה.

אברהם נגוסה: הוועדה תדרוש.

אברהם נגוסה: אני אומר לך שכבר רשמנו להחריג את הנושא של הרב יוסף הדנה ולהכניס אותו לקבוצה של הרבנים שמוכרים עד גיל 80.

אברהם נגוסה: אז על זה אנחנו רוצים לפנות לנציב שירות המדינה, כדי להחריג את העניין.

אברהם נגוסה: כי השר אמר שהוא לא בקבוצה הזו בגלל שיש חוק.

אלעזר שטרן: בסדר, זה תשובות של עורכי דין, לא של שרים.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: אז לכן אני אומר - - -

אלעזר שטרן: אני מבין, אבל אני אומר עוד פעם שזו תשובה של עורכי דין, לא של שר.

אברהם נגוסה: כהוא עובד מדינה.

אברהם נגוסה: הוא עובד מדינה בכיר, ולכן - - -

אלעזר שטרן: זה לא מספיק לנו, מה עובד מדינה בכיר?

אברהם נגוסה: בסדר, אז אנחנו צריכים לפנות בכיוון הזה.

אלעזר שטרן: גם השר הוא עובד מדינה ואין הגבלה על הגיל שלו.

אברהם נגוסה: נכון.

אברהם נגוסה: הצטרפה אלינו חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: בוקר טוב.

<פנטהון אספה-דויט: אדוני יושב הראש, אני חושב שהנושא פה הוא לא רק כבוד הרב כאיש שמכהן עכשיו כרב ראשי.

<פנטהון אספה-דויט: אני חושב שהמעמד הזה צריך להיות ממוסד.

<פנטהון אספה-דויט: גם אם יוכשרו אנשים, שלא יהיו עוד פעם בעיות.

<פנטהון אספה-דויט: כבוד הרב יכשיר את האנשים, ייקח כמה שנים טובות ולתת לו להמשיך ולו להחריג, אלא לתקן תקנה, כדי שזה ייכנס - - -

עמר בר-לב: ברור, כולנו מסכימים כאן על זה.

אברהם נגוסה: זה ברור, על זה כולנו מסכימים.

אברהם נגוסה: אני מבקש שתמשיכי, או שסיימת?

<אסתר ביסוור: זו בעיקר הנקודה.

<אסתר ביסוור: אתה דיברת על הדיון שיתקיים ב-18 ביולי, ואני חושבת שזה באמת נושא ששלוב בתוכו, שאי אפשר להכשיר דור חדש מבלי להתבסס גם על הדור הקודם שלנו.

<אסתר ביסוור: תודה רבה.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד משהו.

אברהם נגוסה: כן.

אלעזר שטרן: בגלל שיהיה על זה דיון, אז אני פה ואני כבר רוצה להגיד את זה.

אלעזר שטרן: הרי אנחנו יודעים שיש הרבה רבנים, גם חרדים, שמחתנים אנשים ומסיעים אותם והם לא רבני ערים והם רושמים אותם והמדינה רושמת אותם ולא משנה מאיפה.

אלעזר שטרן: אני חושב שגם את הסוגיה הזאת אתה – אתה אומר שהיא תעלה פה – זה לא יכול להיות שקייסים לא יכולים לחתן.

אלעזר שטרן: בעיני זה סוג של עוול בהקשר הזה.

אלעזר שטרן: ובאמת, הרי אנחנו יודעים שלחתן זה אולי הדבר הכי פשוט שיש, ואם הרב הדנה סומך על מישהו כרשם, אם מישהו יכול לברר יהדות, על אחת כמה וכמה שהוא יכול לחתן וצריך למצוא גם את הפתרון הזה, שהרב הדנה ייתן סמכות - לא משנה אחרי זה מי יחתום על זה - לקייסים, לחתן.

אלעזר שטרן: זה לא יכול להיות בהקשרים האלה.

אברהם נגוסה: אנחנו לא נפתור את הבעיה הזו, אני אומר לך.

אברהם נגוסה: אנחנו נדון עליה ב-18 ואז את הרעיון שלך נגלגל.

אברהם נגוסה: בבקשה, כבוד הרב.

אברהם נגוסה: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<אליעזר מנגשה: אני רק הקהילה בבאר שבע, הרב אליעזר מנגשה.

<אליעזר מנגשה: גם אני - - - של היהדות.

<אליעזר מנגשה: העניין הוא לא רק שהרב הדנה ילך הביתה, לא זה.

<אליעזר מנגשה: לא מתכוונים לזה.

<אליעזר מנגשה: אם הרב הדנה הולך הביתה, זאת אומרת שכל המערך, שכמו שהוא אמר שהוא בנה אותו, הכל הולך, נופל.

<אליעזר מנגשה: הייתי מעדיף שהרב הדנה ילך הביתה, אבל אם אנחנו נשים לב, כל התפקיד שאותו בנינו עד היום, הולך ליפול.

<אליעזר מנגשה: לכן זו לא תורה מסיני.

<אליעזר מנגשה: כדי להאריך, אפשר להאריך.

<אליעזר מנגשה: ראיתם, הרב אמר, הרב לאו, להאריך להם.

<אליעזר מנגשה: הרי אסור להם להתמודד, אז יאריכו להם ויתמודדו ויהיה הרב הראשי.

<אליעזר מנגשה: זה גם לא תורה מסיני.

<אליעזר מנגשה: אפשר להאריך.

<אליעזר מנגשה: וכמו שאמרתם שיש עד גיל 80, אפשר להאריך.

<אליעזר מנגשה: זו לא תורה מסיני, זה רק רצון.

<אליעזר מנגשה: הנה, אנחנו רואים וראיתם אתם, עשו לרב עמר בירושלים, הגיל שלהם גיל 70, איך הם התמודדו?

<אליעזר מנגשה: בגלל שהאריכו להם.

<אליעזר מנגשה: גם כאן אפשר להאריך, זה רק רצון.

<אליעזר מנגשה: צריך רצון וחבל שהשר יצא מפה.

<אליעזר מנגשה: לכן אם יש רצון אפשר להאריך.

<אליעזר מנגשה: זו לא תורה מסיני.

<אליעזר מנגשה: לכן אני מבקש, כבוד יושב ראש ועדת הקליטה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, לפנות לרבנות הראשית ולהכניס את הרב הדנה, כמו שאמרנו, לפחות עד גיל 80.

<אליעזר מנגשה: אפשר להכניס אותו בצורה כזאת.

<אליעזר מנגשה: צריך לבקש, וגם אתם, חברי הכנסת, אתם צריכים לבקש.

<אליעזר מנגשה: אותנו לא ישמעו.

<אליעזר מנגשה: לכן יש לכם תפקיד מאד חשוב להשפיע בדבר כזה, שתוציא מהוועדה קריאה לרבנות הראשית.

<אליעזר מנגשה: זה מה שחשוב.

<אליעזר מנגשה: אם אנחנו נדבר רק פה ולא תהיה שום פנייה, לא ייצא מפה שום דבר.

<אליעזר מנגשה: לכן חשוב שתהיה פה החלטה שתבוא לפני הרבנות הראשית, להאריך לו את הכהונה.

אברהם נגוסה: בסדר.

אברהם נגוסה: בנושא הזה, נציג הרבנות הראשית אמר שאם נציבות המדינה תאשר, אז אין להם בעיה מבחינת הרבנות הראשית.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו צריכים לפנות עכשיו לנציבות שירות המדינה.

אברהם נגוסה: זו הכתובת שאנחנו צריכים לפנות אליה.

אברהם נגוסה: יצחק הילדסהימר, בבקשה.

<יצחק הילדסהימר: כמו שאתם רואים, אינני יהודי ממוצא אתיופי, אני גם לא רב וגם לא חבר כנסת, אבל בכל זאת, אני צאצא של הרב עזריאל הילדסהימר, שהיה סב סבי, שלפני 150, קצת יותר אפילו, פרסם פסק הלכה של שמה שקראו פעם הפלאשים – הם יהודים לפי ההלכה.

<יצחק הילדסהימר: ובתור שכזה, אני משתדל מאד להיות מעורב בבעיות של קהילת יהודי אתיופיה, לעזור להם, לסייע להם בכל מיני נושאים.

<יצחק הילדסהימר: גם הייתי באתיופיה ואני מאד קשור לרב הדנה, מכיר אותו כבר עשרות שנים.

<יצחק הילדסהימר: אני רוצה לשאול האם התשובה של השר, שאני מצטער שהוא איננו, שהוא הלך, שיחליטו על הארכה של חצי שנה, היא לא איזו שהיא התחמקות.

<יצחק הילדסהימר: אני מצטער שאני אומר את זה כשהשר לא נמצא.

<יצחק הילדסהימר: מדוע לא להאריך, אם עד כמה שהבנתי מכל מיני גורמים, שאפשר בלי בעיות.

<יצחק הילדסהימר: אם אפשר להאריך לחצי שנה, אפשר גם להאריך בשנתיים וחצי לפחות עד גיל 70.

<יצחק הילדסהימר: וכולנו יודעים שהרב הדנה - ואני לא אחזור ואומר את כל מה שנאמר פה כבר על פעולתו של הרב הדנה - אבל כולנו יודעים שהרב הדנה הוא בכושר מלא, מסוגל להמשיך בכהונתו בצורה הכי פעילה.

<יצחק הילדסהימר: ולכן אני שואל מדוע לא להאריך בשלב זה לפחות עד גיל 70.

<יצחק הילדסהימר: עד כמה שאני מבין מבחינה חוקית אפשר למוצא לזה פיתרון בלי בעיות, בלי להיות שייך לקבוצה שמאריכים אותה עד גיל 80.

<יצחק הילדסהימר: השר אמר שאסור להסתמך על התקשורת שפרסמה כאילו הייתה כוונה שמשרד הדתות לא רצה להאריך את הכהונה, אבל לא צריך להסתמך על התקשורת.

<יצחק הילדסהימר: יש מכתב של הרב הראשי, הרב דוד לאו, שכתב – נדהמתי לשמוע שמשרד הדתות החליט להפסיק את כהונתו של הרב הדנה.

<יצחק הילדסהימר: אני בטוח שהרב לאו לא הסתמך על התקשורת.

<יצחק הילדסהימר: אם הוא כותב שנודע לו – במכתב שהוא שלח למנכ"ל משרד הדתות – אז זה כנראה נודע לו ממקום מוסמך, שזאת הייתה הכוונה המקורית.

<יצחק הילדסהימר: ולכן אני חושב שלא צריך להשלים עם ההודעה שהודיע לנו פה השר, על הארכה של חצי שנה, אלא להאריך לפחות בשלב הזה לשנתיים וחצי, עד שכבוד הרב הדנה יגיע לגיל 70.

<יצחק הילדסהימר: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חייב להגיד לך, השר אמר שכרגע יש בלגן, יש אש, אנחנו צריכים לכבות ולכן הוא האריך את זה לשישה חודשים, כדי שיהיה לו זמן לעבוד.

אברהם נגוסה: למען הדיוק, אני חייב להגיד לך שזה מה שזכור לי שהוא אמר, ולכן אנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה ואנחנו נראה מה הכוונה.

אברהם נגוסה: אני חושב שנצליח לקדם את הנושא הזה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת רויטל סויד.

רויטל סויד: קודם כל שלום לכבוד הרב, לרבנים.

רויטל סויד: אני הבנתי שלפני שהגענו – הגענו מוועדת חוקה – היה פה שר הדתות, שהחליט להאריך בחצי שנה את המינוי של הרב הדנה ואין לי אלא לברך על כך.

רויטל סויד: אני מאד הצטערתי לקרוא את ההחלטה.

רויטל סויד: מיד כמובן פנינו גם ליושב ראש ועדת חוקה וגם בכלל.

רויטל סויד: יש איזו שהיא תחושה מאד קשה, שהחלטה כזו שמתקבלת, היא החלטה שהיא מגיעה בהמשך להבעת עמדה של הרב הדנה לגבי אפליה וגזענות ברבנות בפתח תקווה, משהו שאנחנו כמובן העלינו וטענו והתמודדנו עם זה גם כאן.

רויטל סויד: הרב הדנה יצא כמובן בקריאה כנגד זה, ויש איזו שהיא תחושה שזה היה סוג של סגירת חשבון, ובעובדה עכשיו שגם מוארכת בחצי שנה הכהונה, ואנחנו כמובן נמשיך לעקוב ולפעול ולקוות שכהונתנו של הרב הדנה תוכל להתארך לתקופה המקסימאלית, כמו שעושים עם רבנים אחרים, מה גם שאני מבינה שאין עוד רב נוסף שעומד בקריטריונים ובסטנדרטים שבהם עומד כבוד הרב.

רויטל סויד: זה ישמיט את הקרקע גם כנגד התחושות הקשות, שיש פה איזה שהוא סוג של סגירת חשבון, וגם יבוא ויגיד באמירה מאד מאד ברורה, שמי שעומד ומגן על צאן מרעיתו, לא יוצא כתוצאה מכך ניזוק.

רויטל סויד: ולכן אני רוצה לחזק את ידיו של הרב ואנחנו נמצאים פה ונמשיך להיאבק למען הכהונה, וזה לא רק למען הכהונה, זה למען מה שנכון וצודק.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

רויטל סויד: למען הקהילה, נכון.

רויטל סויד: זו ההגדרה הנכונה.

אברהם נגוסה: תודה רבה, תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו נסכם את הדיון ולאחר מכן אנחנו נעשה הצבעה.

אברהם נגוסה: אני מציין שחבר הכנסת עמר בר-לב מחליף את חבר הכנסת יצחק הרצוג וחברת הכנסת רויטל סויד מחליפה את קסניה סבטלובה ואז אנחנו נצביע על המסקנה.

אברהם נגוסה: מקובל?

רויטל סויד: אוקיי.

אברהם נגוסה: מסקנות הוועדה: קודם כל אני מודה לכולם שהגעתם לפה והשתתפתם בדיון, דיון חשוב.

אברהם נגוסה: אני חושב שגם אם כולנו לא מרוצים מהזמן, מהתקופה ששר הדתות האריך נכון להיום, אני חושב שהצלחנו לפחות שהשר האריך בחצי שנה את כהונת הרב הדנה.

אברהם נגוסה: אני מברך את השר ואני מברך גם את יוזם הדיון, חבר הכנסת עמר בר-לב שיזם את הנושא הזה והנה הגענו לתוצאה, ולכן יישר כוח.

אברהם נגוסה: מסקנות הוועדה: הוועדה למדה מפי השר לענייני דתות, כי הוארכה למשך חצי שנה כהונתו של הרב יוסף הדנה, כרב הראשי של קהילת יהודי אתיופיה בישראל.

אברהם נגוסה: הוועדה קוראת לנציבות שירות המדינה להחריג את הרב יוסף הדנה כעובד המשרד לשירותי דת, ולאפשר לו לכהן בתפקיד רבני, מעבר לגיל פרישה, עד גיל 80, כדי לאפשר לו להכשיר דור עתידי של רבנים מקהילת יוצאי אתיופיה, שיוכלו להחליפו בהמשך.

אברהם נגוסה: אלה המסקנות שאנחנו נשים על שולחנה של הכנסת.

אברהם נגוסה: אנחנו שולחים את המסקנות ולכן אני רוצה שבשלב הזה נעשה הצבעה.

אברהם נגוסה: מי בעד המסקנות?

אברהם נגוסה: בעד – פה אחד

אברהם נגוסה: המסקנות אושרו פה אחד ויונחו על שולחן הכנסת.

<יצחק הילדסהיימר: תשאל מי נגד.

אברהם נגוסה: אין חברי כנגד שנגד.

אברהם נגוסה: אני לא צריך לשאול כי אין חבר כנסת שמתנגד.

אברהם נגוסה: כולנו פה אחד קיבלנו את החלטה.

אברהם נגוסה: תודה לכולם, הישיבה נעולה.