ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 464, 2016-10-06 11:10

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.

משה גפני: אמרת שהדיון יהיה קצר, נכון?

מכלוף מיקי זוהר: זה תלוי.

משה גפני: למה לא אמרת לי מראש שזה תלוי?

מכלוף מיקי זוהר: אם יבוא ראש רשות החברות ויגיד לנו היום, שהם משנים את המדיניות לטובת הציבור, יכול להיות שכן.

מכלוף מיקי זוהר: חברים, אנחנו התחלנו את הדיון הזה לדעתי לפני כחודשיים.

משה גפני: ה-2 באוגוסט.

מכלוף מיקי זוהר: כן, חודשיים, יש לי התמצאות בזמן ובמרחב.

מכלוף מיקי זוהר: קיימנו את הדיון הזה מהסיבה הפשוטה.

מכלוף מיקי זוהר: עשיתי תחקיר קצר באופן אישי, כדי לבדוק מה הסיבות שכל פעם שמישהו הולך לקנות באחד ממדפי הסופר משהו שיובא מחוץ לארץ, המחיר כל הזמן עולה.

מכלוף מיקי זוהר: התגלה לי שחלק מרכזי מעליית המחירים נובע מעלויות יבוא מאוד מאוד יקרות.

מכלוף מיקי זוהר: עליות יבוא מאוד מאוד יקרות נובעות הרבה פעמים כתוצאה מכך, שאניות שמגיעות ארצה, לא יכולות לקבל שירות מהיר.

מכלוף מיקי זוהר: הן מקבלות את השירות – לפעמים אפילו באופן איטי מדי, לפעמים גם מהיר, אי אפשר לומר שזה משהו גורף, אבל בהרבה מקרים זה קורה באופן איטי מהסיבה הפשוטה, שבנמל אשדוד יש לפעמים מחסור בעובדים.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שלפעמים הם גם נותנים את השירות, אבל בהרבה מקרים הם לא יכולים לתת את השירות, כי אין מספיק כוח אדם.

מכלוף מיקי זוהר: אני גיליתי באופן שאפילו הפתיע גם אותי, שהעלות של מוצר שמיובא מחוץ לארץ והעיכוב בנמל ובתהליכי ההובלה שלו ובזמן שאורך עד שהאנייה מפנה וחוזרת חזרה יכולה להתייקר עד 10% מהמחיר המקורי שהיה צפוי להיות – 10%.

מכלוף מיקי זוהר: כשאנחנו הגענו לבחירות האחרונות, אנחנו דיברנו על יוקר המחיה.

מכלוף מיקי זוהר: אמרנו שחלק מהמטרות המרכזיות שלנו, אולי מטרת העל שלנו יחד עם מחירי הדיור, היא לפתור את יוקר מחירי המחיה.

מכלוף מיקי זוהר: לא רק שאנחנו לא פותרים את יוקר המחיה, להפך, אנחנו מעמיקים את הבעיה, ואפילו גורמים למחירים יקרים יותר, בגלל – אתם לא תאמינו – עוד 100 עובדים שחסרים בנמל אשדוד.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לומר בהזדמנות זאת, שעובדי נמל אשדוד הם עובדים חרוצים ועובדים טובים, אבל הם גם בני אדם, הם גם צריכים לנוח, ואי אפשר להעסיק אותם 24/7.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לתגבר אותם בעוד כוח אדם.

משה גפני: מה זה 24/7?

משה גפני: נמל אשדוד לא עובד בשבת.

מכלוף מיקי זוהר: נכון.

משה גפני: 24/6.

<שי בן סימון: עובד במוצאי שבת, כמו 24/7.

משה גפני: מה שהוא אמר יכול להטעות.

מכלוף מיקי זוהר: חלילה, אוי ואבוי.

<שי בן סימון: הם רוצים את זה, כן.

משה גפני: לא לא רבותי, לא לפתוח פה לשטן, די כבר.

<קריאה: עובדה שבחול המועד לא משחררים - - -

מכלוף מיקי זוהר: פנינו לנמל אשדוד, לחברה ופנינו למנכ"ל ונאמר לנו, בצורה כנה:

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו כפופים לרשות החברות.

מכלוף מיקי זוהר: רשות החברות פועלת משיקולים כלכליים גרידא.

מכלוף מיקי זוהר: כנראה לא מעניין את רשות החברות, אם כחלון ייבחר עוד פעם, כמה מנדטים יהיו לו, אם הליכוד יהיה עוד פעם בממשלה או לא – זה לא מעניין אותם, מעניין אותה כמה כסף יצא באקסל חיובי, שלילי, הרווחנו או הפסדנו, אבל בינתיים מי שמשלם את המחיר זה הציבור, וכמובן שאנחנו הנבחרים, כי אנחנו לא סיפקנו את הסחורה לאזרחים שלנו, אנחנו צריכים להוריד להם את המחירים.

מכלוף מיקי זוהר: אם רשות החברות לא רוצה להבין שצריך לעשות שינוי במדיניות, אנחנו נגיש חוק שיחייב אתכם לשנות את המדיניות.

משה גפני: אבל כולם פה, הם תיכף יגידו.

מכלוף מיקי זוהר: לשנות את המדיניות זאת סוגיה של דברים שיש להם עניינים ציבוריים כלליים, כמובן ביניהם יהיה גם נמל אשדוד.

מכלוף מיקי זוהר: המדיניות חייבת להשתנות, צריך לשפר את השירות, גם על חשבון פחות רווחיות, כי אם בסוף אתם תרוויחו פחות 50 או 100 מיליון שקל בשנה, אבל הציבור יחסוך מיליארדים בכסף שהוא מוציא בגין הוצאות המחיה שלו, עשינו רווח עצום, כולנו צריכים להיות מאושרים.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני באמת מבקש מרשות החברות לא רק לתת הסבר, אלא לבוא ולומר: קיבלנו ואנחנו הולכים לעשות שינוי במדיניות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחרי זה חבר הכנסת אורי מקלב, מגישי ההצעה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים.

אוסאמה סעדי: זה דיון המשך לנושא שאנחנו העלינו באוגוסט בנושא נמל אשדוד ויוקר המחיה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, אנחנו כל הזמן כנראה מדברים על יוקר המחיה ועל כך שצריך להוריד את יוקר המחיה ואת מחירי הדירות והשכירות, אבל דיבורים לחוד ומעשים לחוד, והתוצאה בשטח שאנחנו עדיין רואים שיוקר המחיה מוסיף להיות גבוה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שלא צריך רק לדבר, אלא צריך לעשות.

אוסאמה סעדי: אם נחזור למחאת הקוטג' ולמחאה החברתית ולמחירי הקוטג' שבאירופה יותר זולים מישראל, שם מייצרים אותו, אני דיברתי על נושא ספציפי בנמל אשדוד, התקופות שקונטיינרים מחכים לשחרור, עוברים לאחסון ואז משלמים דמי אחסון, ואז כמובן מטילים את כל ההוצאות על האזרח הקטן.

אוסאמה סעדי: פנו אלי מספר יבואנים מהארץ וביקשו שאני אתערב, ובאמת פניתי למשרד הבריאות ופניתי לנמל אשדוד, ואז שר הבריאות אמר שאוטוטו, תוך יומיים, שלושה גג משחררים.

אוסאמה סעדי: עד עכשיו למרות שעברו חודשים, הדבר לא השתנה, אבל תראה שהיבואנים גם יודעים איך לשחק אותה, כנראה פנו לעמילי מכס שיש להם קשרים ויודעים איך לשחרר את הסחורות בזמן יותר קצר, אבל אז משלמים יותר לעמיל מכס הזה שעושה את העבודה בצורה טובה, ואת ההוצאות האלה גם מטילים ומעבירים על כתפי האזרח הקטן.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר אדוני היושב ראש, אנחנו כל הזמן מדברים על הדברים האלה, שומעים את התשובות גם של הנמל, גם של משרד הבריאות, גם של רשות החברות, אבל צריך לשים קץ לתופעה הזאת.

אוסאמה סעדי: צריך לשחרר את הסחורות כמה שיותר מהר ולא להכביד על היבואנים, ואז כשמייבאים מטורקיה, מאירופה, מסין, זה מכיוון שהם רוצים להביא סחורות ולהוזיל את המחירים בישראל, אבל אם בגלל צעדים בירוקרטיים אנחנו לא מוזילים אלא מוסיפים על העלויות ועל ההוצאות, אני אומר שהגיע הזמן שנקבל החלטות על מנת לשפר את המצב, לא רק לדבר, אלא להוריד בפועל את יוקר המחיר.

אוסאמה סעדי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: ראשית, תודות על כך שאתה מקיים את הדיון.

אורי מקלב: זה לא דבר מובן מאליו גם בזמן פגרה וגם לאחר הדיון שקיימת לפני מספר חודשים.

אורי מקלב: נכון מה שאמרו קודם חברי אודות ההשפעה של כל נושא הנמלים על יוקר המחיה ועל הורדת המחירים, בעקבות רפורמות שקיבלנו לגביהן החלטות קשות.

אורי מקלב: יש פער גדול מאוד בין ההחלטות הקשות, בין הרפורמות שאנחנו קיימנו, לבין התוצאות בשטח.

אורי מקלב: אנחנו שואלים למה, איפה זה נתקע?

אורי מקלב: מצד אחד, יש רפורמות שגבו מחיר יקר וקשה, גם פגעו בסקטורים לא קטנים בארץ, גם ביצרנים, גם בחקלאים וגם בעוד מגזרים שפגענו בהם בהורדת הרווחיות והמסים, ומצד שני כשזה מגיע לצרכן, יש פערים גדולים בין המחיר לבין התועלת.

אורי מקלב: אנחנו שואלים מדוע ולמה ומה הסיבה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, באופן טבעי, כפי שטענו היבואנים, הנמלים ונמל אשדוד אשמים בתוצאה הזאת, בגלל חוסר יעילות, בגלל תעריפים מאוד יקרים, בגלל תפוקות נמוכות, בגלל תורים ארוכים מאוד ועוד ועוד תלונות, קיימנו דיון וראינו שיש צד שני למטבע.

אורי מקלב: יש גם טענות על רגולציה אחרת של משרדים, מכס, משרד הבריאות, צפיפות, אבל אנחנו שואלים מה התועלת ברפורמה מול התוצאה, שלא באה לידי ביטוי.

אורי מקלב: זה מזכיר את המקרה שאנחנו רוצים להוריד את מחיר הדירות, אולי מורידים, אבל רוב הצעירים צריכים לשלם משכנתאות יותר גבוהות.

אורי מקלב: בגלל שהמחירים יורדים, לוקחים מהם משכנתא, מה הרוויחו?

אורי מקלב: בסופו של דבר, לא הרוויחו, גם אם קיים דבר כזה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני יודע דבר אחד, שראש הממשלה לפני כמה חודשים בישיבת הממשלה דיבר דברים מאוד חריפים על הנמלים.

אורי מקלב: אני אצטט את מה שהוא אמר, שהוא לא מוכן להשלים עם תופעה פסולה של מונופול בזבני, נצלני, בלתי יעיל בנמלים, שגובה מאזרחי ישראל מחיר יקר ומיותר על סחורות ומוצרים.

אורי מקלב: את זה הוא אמר לפני כמה חודשים ב-2016.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שחלק מהטענות זה המחירים הגבוהים, ורואים את זה גם בתוצאות של המאזנים.

יוסי יונה: הוא רק לא סיפר שלא הנמלים קובעים את התעריפים.

אורי מקלב: אם נמל אשדוד, שהציג לנו פה גם יעילות, גם גידול ב-12%, גם עליה ברווחיות של 600 מיליון שקל, אם אני לא טועה, ברווחיות של הנמל – מישהו משלם על זה, זה לא רק בגלל היעילות.

אורי מקלב: אי אפשר מצד אחד להגיד שאני רוצה להוריד, ועדיין החברות – אנחנו דורשים מהן להיות יעילות, אבל גם להיות רווחיות מאוד.

אורי מקלב: אם אתה באמת רוצה שזה יגיע לצרכן, אתה גם צריך להוריד ממה שאתה חושב שיהיה בר תחרות.

אורי מקלב: אם יש תחרות, שום דבר לא יועיל בעניין הזה.

אורי מקלב: לכן אני גם שיניתי את דעתי בעניין הזה.

אורי מקלב: אם נטינו להאשים את הנמל בעניין הזה, לא רק ראש הממשלה אמר את זה, אלא אחרי ישיבת הממשלה לפני כמה חודשים בא שר התחבורה ובישיבת הממשלה לפני כמה חודשים אמר: יש כאן חוסר יעילות, עלויות נוספות על המשק הישראלי וצורך להכניס תחרות בין הנמלים.

אורי מקלב: אני חושב שזאת פוליטיקה על חשבון הנמלים.

אורי מקלב: לצערנו, אנחנו היום רואים את משרד התחבורה אחרת לגמרי.

אורי מקלב: בצדק, אתה לא רצית לדון בבקשה שאני הפניתי אליך בנושא מחירי המוניות.

אורי מקלב: מחירי המוניות צריכים לרדת כמה הרבה חודשים ב-12%.

משה גפני: שאחרים לא יבינו לא נכון, זה לא שסירבתי לך, אלא אמרתי לך שזה שייך לוועדת הכלכלה.

משה גפני: אין טעם שאנחנו נדון ולא נוכל לקבל החלטה בסוף.

משה גפני: אני מקווה שוועדת הכלכלה תקבל את הדיון הזה.

אורי מקלב: אני מביא את זה כדוגמה לכך שהיתה עלייה דרמטית במחיר המוניות בגלל שמחיר הסולר עלה.

אורי מקלב: כשמחיר הסולר ירד באופן דרמטי, הציבור לא רואה ירידת מחירי מוניות.

אורי מקלב: יש איזה צורך בחוק שמחייב להוריד מחירים, עדיין לא ירדו המחירים.

אורי מקלב: יש פער גדול בין הדיבורים הגדולים מאוד לגבי התייעלות, לגבי תשתיות, לגבי תאונות דרכים וגם לגבי פקקים לבין מה שקורה בשטח.

אורי מקלב: אני חושב שגם מה שקורה היום ברפורמה על ייבוא סחורה, דיברנו גבוהה מאוד, עשינו תהליכים מאוד כואבים, אבל הצרכן לא רואה אותם, הכול בגלל דברים צדדיים, שהם החסמים האמיתיים להורדת המחירים.

אורי מקלב: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: לפני חודש התקשר אלי ידיד מצרפת, שעלה לעפולה.

יצחק וקנין: המכולה שלו נמצאת בנמל חיפה ומעכבים לו אותה, למה?

יצחק וקנין: כי לא הציג תעודת עולה, הכל בלוף.

יצחק וקנין: עמיל מכס וכל החבורה הזאת, כל אחד עושה את הקופה שלו.

יצחק וקנין: אני אומר לכם באחריות, אחרי התערבות שלי, עיכבו לו את זה ארבעה ימים ועוד שלושה ימים, אחר כך תשלם 150 דולר על כל יום לעמיל מכס, בקיצור רבותי, הפנים שלנו לא יפות.

יצחק וקנין: חבר'ה, רק אחרי התערבות שלי הורידו לו ארבעה ימים ועשו לו טובה.

יצחק וקנין: דיברתי עם האחראית במכס, אמרתי לה: אתם הזויים?

יצחק וקנין: הנה תעודת עולה, אני שולח אותה בפקס.

משה גפני: אתה פנית בעניין הזה?

יצחק וקנין: זה אפילו לא כלבוטק.

יצחק וקנין: אני טיפלתי בעניין הזה.

משה גפני: והורידו להם קצת ימים?

יצחק וקנין: הורידו להם שלושה ימים.

משה גפני: תתכונן בשנה הקרובה שיהיה כתוב באחד העיתונים החילוניים, שאתה עברת על החוק בזה שפנית למישהו.

משה גפני: תשכנע את העיתון, זה מה שיהיה בסוף.

יצחק וקנין: אלה פנים לא יפות, לא צריך לדבר על יוקר המחיה.

יוסי יונה: חבר הכנסת וקנין, אתה יודע שה-OECD פרסם בזמנו מדד יעילות.

יוסי יונה: נמל חיפה הוא הרביעי ביעילות בעולם.

יוסי יונה: לבוא ולתקוף את הנמלים ולהגיד - - -

יצחק וקנין: אני לא תוקף את הנמל, למה צריך לעכב אותו בבלופים כדי לתת לעמיל מכס את הכסף?

יצחק וקנין: אל תנסה להגן עליהם.

יצחק וקנין: תאמין לי, מה שאני נתקלתי זה עוול לאותו עולה.

יצחק וקנין: אל תספרו סיפורים.

יצחק וקנין: אני האחרון שצריך להגיד לו מה זה ועדי עובדים, מה זה הנמלים.

יצחק וקנין: עשרות פעם הייתי בנמל חיפה, לא פעם אחת.

יוסי יונה: אבל הרושם שנוצר - - -

יצחק וקנין: אבל זה לא רושם, זאת המציאות.

<גדי בוטבול: זה הרושם שיצרו עלינו.

יצחק וקנין: זה רושם לא טוב.

יצחק וקנין: זה טרי מלפני חודש.

משה גפני: נשיא לשכת הספנות, יורם זבה.

משה גפני: אני מבקש מכולם להתמקד.

<יורם זבה: אני אקריא מסעיף 4, בקווי הפעולה של חברה ממשלתית: חברה ממשלתית תפעל לפי השיקולים העסקיים שעל פיהם נוהגת לפעול חברה לא-ממשלתית – עד כאן זה היה אסון, אם קורה דבר כזה, והוא אכן קורה, אבל יש גם המשך – זולת אם קבעה לה הממשלה, באישור הוועדה, שיקולי פעולה אחרים.

<יורם זבה: דבר זה לא מתקיים, ולמעשה הייתי יכול לגמור את כל מה שאני אדבר עכשיו בזה שאני חושב שצריך לקיים את זה, וכמה שיותר מהר.

<יורם זבה: כל הצרות שיש בנמלים – ואני מדבר עכשיו באופן כללי – אם זה על ידי זה שחמישית מייבוא הרכב במדינת ישראל מאוחסן בנמלים.

מכלוף מיקי זוהר: יש מדיניות רווח, רוצים להרוויח כסף.

<יורם זבה: אם זה בכך שלא מגייסים מספיק כוח אדם, אפילו משיקולים מכובדים, אבל לא מגייסים; אם זה בכך שהעלות הכי הכי חריפה בעניין הזה היא ימי אנייה, הספנות יכולה אולי אפילו לבוא לקראת כל הנמלים שבעולם, רק שדבר אחד יעשו – ימי האנייה, לעמוד בחוץ 10 ימים זה אסון, מישהו משלם את זה.

<יורם זבה: מאחר ואת כל הצרות אתה כבר יודע, ומאחר ואני מבין גם מהישיבה הקודמת שלא חסכו ממך גם את כל התיאורים הנוראיים האלה, ואנחנו כבר שנים מדברים על הדבר הזה, אם אתם תתנו יד לעניין הזה ותשנו סעיף 4(א) הזה או תפעלו לפיו, אבל תרימו את הכפפה הזאת, אתם תתרמו תרומה נכבדה מאוד לסחר החוץ של מדינת ישראל, שמהווה כשני שליש מהתמ"ג, שזה אחד האחוזים הגבוהים ביותר בעולם , ולכן אני חושב שהתרומה תהיה גדולה מאוד.

<יורם זבה: תודה רבה.

משה גפני: מנכ"ל נמל אשדוד, יצחק בלומנטל, בבקשה.

<יצחק בלומנטל: אדוני היושב ראש וחברי הוועדה, אני רוצה קודם כל להודות לכם שאתם מזמנים אותנו כאן לדיון הזה ואתם שומעים אותנו.

<יצחק בלומנטל: זה דיון המשך.

<יצחק בלומנטל: אנחנו גם העברנו לכם חומר בכתב שביקשתם בדיון הקודם.

<יצחק בלומנטל: העברנו לכם חומר בכתב, שסוקר את התהליכים שהחברה עברה בשנים האחרונות, ובמיוחד בשנה, שנתיים האחרונות.

משה גפני: מר בלומנטל, אני רוצה למקד אותך בעניין.

משה גפני: אני רוצה להסביר לך את מה שאני הבנתי.

משה גפני: יכול להיות שאתה הבנת יותר טוב ממני, אבל אני רוצה למקד את העניין.

משה גפני: לא מדברים על הנמלים, מדברים על מצב שהוא אבסורדי לחלוטין.

משה גפני: כל הזמן אנחנו מדברים, כל המפלגות בקואליציה ובאופוזיציה, מדברות על הוזלת המחירים.

משה גפני: לא יכול להיות שחברה מהסוג הזה, שהיא מייבאת ממדינות בעולם דרך נמל אשדוד, המציאות תהיה שצריך להרוויח כסף על הייבוא הזה בחברה.

משה גפני: התוצאה היא שזה מגולגל על הצרכן, שבסוף צריך לשלם את מה שאתם צריכים להרוויח.

משה גפני: זה מצב בלתי נסבל.

משה גפני: אנחנו נצטרך לקבל החלטה, או שאנחנו רוצים שאלה יהיו חברות רווחיות ואז לא נדבר על הוזלת המחירים, או שאנחנו רוצים לדבר על הוזלת המחירים ואז אתם צריכים לפעול כמו חברה שהיא חברה ממשלתית או חברה שמתחשבת בעניין הזה, בזה אתה צריך להתמקד, זה הנושא המרכזי כאן.

<יצחק בלומנטל: אז אני אתייחס לזה.

<יצחק בלומנטל: אני קודם כל מצטרף לדברים שאמר מר זבה.

<יצחק בלומנטל: אנחנו פועלים מכוח חוק החברות הממשלתיות.

<יצחק בלומנטל: כל הפעילות שלנו נובעת מכוח חוקים ותקנות, שאתם המחוקקים קובעים אותם.

<יצחק בלומנטל: אף אחד לא בא אלינו בטענה, שאנחנו פועלים בניגוד לחוק, ולכן אנחנו פועלים בהתאם לכללים האלה.

<יצחק בלומנטל: גם התעריפים שלנו מפוקחים, הם נקבעים בצו התעריפים.

<יצחק בלומנטל: יותר מזה, התעריפים שנקבעו בצו התעריפים הם תעריפי מקסימום, אנחנו נותנים עליהם עוד הנחות, בגלל שהענף הזה נמצא בתחרות, אנחנו לא גובים את התעריף שהצו מאפשר לנו.

<יצחק בלומנטל: מה שכן, אנחנו יודעים שחברת הנמל משנת 2005 כשהיא הוקמה – הנמל הוקם עוד לפני 50 שנה – לא קיבלה שטחים נוספים.

<יצחק בלומנטל: הנמל גדל, הפעילות שלו גדלה, אנחנו מוצאים את עצמנו בתקופות מסוימות בעומסים מאוד מאוד גדולים, דברים שמאטים את השירות ואת היכולת שלנו לתת את השירות, בגלל שהנמל צפוף, ואז זה מעכב את הפריקה ואת הטעינה בנמל, זה עניין אחד.

<יצחק בלומנטל: עניין שני, היתה טענה כלפינו, שנגעה גם לכוח אדם.

<יצחק בלומנטל: מאז שהיינו פה בדיון, אנחנו קלטנו 32 עובדים נוספים, וככל שאנחנו נצטרך, אנחנו נקלוט - - -

מכלוף מיקי זוהר: זה לא מספיק.

<יצחק בלומנטל: חבר הכנסת זוהר, כמו שאמרתי, אנחנו פועלים גם מכוח החוק וגם מכוח התקנות, זאת המסגרת שלנו.

<יצחק בלומנטל: אתם המחוקקים.

משה גפני: רגע, זה לא דיאלוג, אני רוצה לדעת מה קרה מאז הישיבה הקודמת.

משה גפני: קלטתם 32 עובדים, מה עוד?

<יצחק בלומנטל: התור התפעולי ירד.

משה גפני: כמה חיכו אז וכמה מחכים היום?

<יצחק בלומנטל: אז חיכו סדר גודל גם של 14 ו-18 ימים, היום מחכים שלושה, ארבעה ימים.

<יצחק בלומנטל: אני רוצה לחדד את העניין.

<יצחק בלומנטל: צריך גם לומר, שהאניות עצמן נכנסות לנמל לפי כללים של תור תפעולי.

<יצחק בלומנטל: אנחנו לא מדברים על אניות המכולה, אניות המכולה נכנסות מיד לנמל, אנחנו מדברים על אניות של מטען כללי, שזה אניות ברזל, עצים וכדומה.

<יצחק בלומנטל: האניות של המכולות נכנסות מיד לנמל, הן לא מתעכבות.

<יצחק בלומנטל: ככל שאנחנו נראה שיש צורך בקליטה נוספת של כוח אדם, אנחנו נעשה את זה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שבנמלים אחרים בעולם זה חמש, שש שעות שאנשים מחכים נניח בגרעינים, במספוא, וכאן מחכים ימים.

<יצחק בלומנטל: בגרעינים אני לא מכיר שמחכים חמש, שש שעות.

אורי מקלב: זה מה שנאמר פה אז, חמש, שש שעות.

<יצחק בלומנטל: אני לא מכיר דבר כזה.

מכלוף מיקי זוהר: כל יום אנייה זה המון כסף.

אוסאמה סעדי: אבל יכול להיות שבגלל שהשטח לא התרחב ולא מתרחב, גם אם אתה תקלוט יותר מדי עובדים והשטח הוא אותו שטח ואתה לא מתרחב - - -

<יצחק בלומנטל: אנחנו צריכים עוד שטח לנמל.

<יצחק בלומנטל: יש לנו היום בעיה קשה מאוד של אחסון בנמל.

<קריאה: הגשתם תכניות?

מכלוף מיקי זוהר: גם אם הקונספט הזה של המכוניות, זה הרבה מאוד כסף, זה יכול לפנות לכם הרבה שטחים בנמל.

מכלוף מיקי זוהר: הם מכניסים לך הרבה מאוד כסף איציק, אנחנו יודעים.

אורי מקלב: איציק, אני מציע לך להיפגש עם אלי סיוון, הוא אומר שבנמלים אחרים בעולם זה ארבע, חמש שעות, אלה הפרופורציות.

מכלוף מיקי זוהר: הסוגיה של המכוניות, אני רוצה להתעכב עליה רגע.

מכלוף מיקי זוהר: היא מכניסה לכם המון כסף, עשרות אלפי שקלים.

<קריאה: בנמלים בעולם אין שבת - - -

<קריאה: זה לא עניין של שבת ולא עניין של חג, תירוצים תמיד יש.

משה גפני: לפנות את המכוניות.

מכלוף מיקי זוהר: מה קורה?

מכלוף מיקי זוהר: אם אתה יבואן רכב, אתה לא רוצה להוציא את הרכב מהנמל כדי לא לשלם את המסים, נוח לך שהרכב יישאר בתחומי הנמל, ואז אתה מבקש מרשות הנמלים את האפשרות לאחסן את זה.

<יצחק בלומנטל: אין רשות הנמלים יותר.

מכלוף מיקי זוהר: סליחה, נמל אשדוד גובה הרבה מאוד כסף, עשרות אם לא מאות אלפי שקלים.

<יצחק בלומנטל: אבל זה שירותי חובה, שאנחנו צריכים לתת ללקוחות שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אותם שירותי חובה שנותנים בעצם חוסמים את הנמל, הם חונקים אותו.

<יורם זבה: הם באים על חשבון שירותי חובה של כל - - -

משה גפני: הנושא ברור.

משה גפני: אגב, למה דווקא נמל אשדוד, מה בחיפה?

מכלוף מיקי זוהר: לא, בחיפה המצב הוא גם קשה, זה לא שעכשיו אנחנו פוטרים את חיפה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה להסביר דבר אחד, ההבדל בין נמל חיפה לנמל אשדוד שרוצים דווקא לנווט את רוב הסחורה לנמל אשדוד כי זה קרוב יותר, אבל גם בנמל חיפה יש מצוקה לא קלה.

אורי מקלב: זה גם לא נכון, לוקחים סחורה של גרעינים מנמל אשדוד לנמל חיפה גם אם זה עולה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתה יודע מה המצוקה הכי קשה בנמל חיפה?

מכלוף מיקי זוהר: שעכשיו הם התחילו להחתים עובדים, שמי שלא עובד בשבת, אפשר לשלוח אותו הביתה, והוא צריך להצהיר שהוא דתי, ואם הוא לא מצהיר שהוא דתי, הוא חייב לבוא לעבוד בשבת.

מכלוף מיקי זוהר: זה הדבר הכי קשה.

משה גפני: אני פניתי ליועץ המשפטי לממשלה, אני חושב שזה בניגוד לחוק.

משה גפני: כתב לי מנדי זלצמן, מנכ"ל נמל חיפה, שזה לא נכון.

משה גפני: אני מכבד את מר זלצמן והכל בסדר, אני מחכה לתשובה של היועץ המשפטי לממשלה, אבל זה לא נושא הדיון.

אורי מקלב: הוא אמר שהוא בוחן אם הוא דתי או לא דתי.

מכלוף מיקי זוהר: ובגלל זה לא רוצים להביא עבודה לנמל חיפה, כי הם עובדים בשבת.

מכלוף מיקי זוהר: אם הם לא היו עובדים בשבת, היו באים אליהם, מה אתה אומר על התיאוריה הזאת גפני?

<יצחק בלומנטל: אני חושב שהבנתם את עיקרי הדברים.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, מה רווחיות הנמל?

אורי מקלב: שנדע מה האזרחים משלמים על חשבון הרווח, מה רווח?

אורי מקלב: אני אמרתי 600 מיליון.

<יצחק בלומנטל: 600 מיליון זה דיבידנד שאנחנו העברנו חזרה למדינה, המדינה היא בעלת המניות, העברנו את זה כדיבידנד.

<יצחק בלומנטל: אני מעריך שאנחנו נעביר השנה גם כ-25 מיליון שקלים כדיבידנד.

משה גפני: הירידה כזאת, מ-600 מיליון ל-25?

<יצחק בלומנטל: לא, 600 זה היה על תקופה מ-2008 עד 2013.

<יצחק בלומנטל: ככל הנראה, השנה נסיים עם רווח של כ-100 מיליון שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: 100 מיליון שקל רווח, יוקר המחיה - - -

<יצחק בלומנטל: אבל זה חוזר אליכם חזרה.

מכלוף מיקי זוהר: על 100 מיליון שקל?

מכלוף מיקי זוהר: אני תורם אותם, רק תורידו 10% ממחירי החיטה והלחם.

משה גפני: מי מייצג את העובדים?

אורי מקלב: החברה הממשלתית שהיא כמעט הכי רווחית בארץ, על חשבון מי?

משה גפני: הבנו, צריך לקבל החלטה.

אורי מקלב: מאה אחוז, שתוריד מחירים.

משה גפני: מי מדבר בשם העובדים?

<אלון וייס: אדוני היושב ראש, הבעיה היא לא במספר העובדים.

<אלון וייס: לפני הישיבה נקלטו 30 עובדים, לאחר הישיבה באוגוסט נקלטו עוד 32 עובדים.

<אלון וייס: יש איזשהו צוואר בקבוק בהכשרות, ואנחנו יודעים שהנהלת הנמל עשתה שינוי גם בשיטת ההכשרות, על מנת לקדם עובדים לתפקידים, ששם נמצא צוואר הבקבוק בסידור העבודה.

<אלון וייס: אני רוצה לציין עובדה נוספת, אנחנו בהליך רפורמה.

<אלון וייס: תזכרו שבונים שני נמלים חדשים.

<אלון וייס: אנחנו נמצאים באמצע ההסכמים של הרפורמה כרגע.

<אלון וייס: נכון לעכשיו, על המדוכה זה רשת ביטחון לעובדי דור ב', ואנחנו בבעיה, כי ככל שלא נמצא את הפתרון לרשת הביטחון הזו, הרפורמה תלך למקום שאנחנו לא רוצים להגיע אליו.

משה גפני: מה אתה מציע?

<אלון וייס: אנחנו מגדילים את הבעיה, כי העובדים האלה ייקלטו לשנה, שנתיים, שלוש, ואחר כך תצטרך להגיד להם: תלכו הביתה.

<קריאה: ארבע שנים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל למה זה יפריע להם לעבוד שנתיים?

מכלוף מיקי זוהר: לא מבטיחים להם 100 שנה עבודה, אומרים להם: אתם באים לתקופה מסוימת.

מכלוף מיקי זוהר: יש אנשים שישמחו לקחת את העבודה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: מי שקבוע, קבוע, זה לא פוגע בו בכלל.

<אלון וייס: - - - של השעות הנוספות בתפעול, שאליהם קולטים את העובדים ירד, כך שאין בעיית עובדים כרגע בנמל אשדוד, הבעיה היא לא במספר העובדים.

משה גפני: מיקי, אתה לא מבין מה שהוא אומר?

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין מה שהוא אומר, אני מבין טוב מאוד מה שהוא אומר.

<אלון וייס: הבעיה לא במספר העובדים.

משה גפני: דרך אגב, ללא קשר לעניין, האם אתם מודעים למה שקורה בנמל חיפה עם העובדים לגבי עניין השבת?

<אלון וייס: נושא ההצהרה על עבודה בשבת או לא עבודה בשבת וכו' נמצא עוד מימי רשות הנמלים.

<אלון וייס: זאת לא המצאה חדשה.

משה גפני: אתם יודעים, בסופו של דבר מדובר בעובדים.

<גדי בוטבול: הם עובדים בשבת חד-משמעית.

משה גפני: אני ביקשתי ממישהו להוסיף לי לפרוטוקול?

משה גפני: שאלתי שאלה, ללא קשר לדיון הזה, מה שהעלה חבר הכנסת מיקי זוהר, האם אתם מודעים לעניין שיש עובדים שהם אינם דתיים והם אומרים: אנחנו לא רוצים לעבוד בשבת, ואז הנהלת הנמל אומרת להם: אתם תצטרכו לחתום על זה, אבל תדעו – לא בטוח מה יהיה בהמשך.

יעקב אשר: יושב הראש מדבר על זכויות של עובדים.

משה גפני: בדיוק, זה מה שהעלה מיקי זוהר, לא אני.

<קריאה: אתה יודע שיש לי חוק - - -

משה גפני: עוד פעם התחלתם עם החוקים?

<אלון וייס: לא הגיעה לפתחנו סוגיה של עובד שאמרו לו: אם לא תחתום, אתה הולך הביתה.

מכלוף מיקי זוהר: לא, הם לא אמרו את זה, אבל הם עשו עם העיניים תנועות כאלה.

משה גפני: גדי בוטבול, בבקשה, יושב ראש ועד תפעול נמל אשדוד.

<גדי בוטבול: אני רוצה להשתתף במה שאמרו פה חברי הכנסת, באמת עושים עלינו עליהום מאוד גדול.

משה גפני: חבר הכנסת מקלב אמר את זה?

אורי מקלב: אני אמרתי שזה לא מקצועי, שר התחבורה עושה פוליטיקה על חשבון הנמלים ועל חשבון העובדים.

<גדי בוטבול: עובדי הנמלים עושים עבודה נהדרת ונותנים שירות יום ולילה.

<גדי בוטבול: יש לנו בעיות גדולות מאוד בעורף, שאחרי שעות מסוימות המפעלים כבר לא מקבלים את המוצרים.

<גדי בוטבול: אין תחבורה ואין מי שיקבל את הסחורה הזאת.

<גדי בוטבול: ליצור סיטואציה שאנחנו כאילו - - -

משה גפני: אבל אף אחד לא אמר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: לא נאמר את זה, אתם עושים עבודה נהדרת.

<גדי בוטבול: העובדה שאנחנו יושבים פה אומרת משהו.

מכלוף מיקי זוהר: יש מציאות בשטח.

<גדי בוטבול: המציאות לא נכונה, אתה מוזמן לבוא לנמל אשדוד.

מכלוף מיקי זוהר: אניות תקועות בלב ים הרבה מאוד ימים.

<גדי בוטבול: כן, אבל הן תקועות לא בגללנו.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, אבל צריך להביא פתרון, נכון?

<גדי בוטבול: אבל הפתרון לא יבוא מזה שאנחנו נשב פה.

<גדי בוטבול: גם כשאתם דיברתם על קליטת עובדים, אני אומר לך שכמות העובדים בנמל אשדוד היא מעל ומעבר.

מכלוף מיקי זוהר: זה מבנה כולל, זה לא רק קליטת עובדים, זה גם.

<גדי בוטבול: אני רוצה לציין משהו בנושא יוקר המחיה.

<גדי בוטבול: בנושא התעריפים שאתם מדברים עליהם, המדינה היא באמת זאת שקובעת אותם.

<גדי בוטבול: בסופו של יום, אמר המנכ"ל, ואמר בצורה נכונה, אנחנו נותנים הוזלות גדולות מאוד מאוד גדולות לפריקת מטענים, אבל בסופו של דבר מי שמשאיר את ה"שפיל" של ההוזלה הזאת בכיס זה היבואן ואלה עמילי המכס למיניהם.

<גדי בוטבול: בסופו של דבר, הכסף הזה לא יורד לצרכן.

<גדי בוטבול: גם כשעשו בדיקות ברזולוציה מאוד מאוד נמוכה, גילו שאנחנו משפיעים על יוקר המחיה באפס נקודה אפס אפס אפס - - -

משה גפני: עובדי נמל אשדוד אינם רלוונטיים לעניין הזה, הדיון הוא שונה לחלוטין.

משה גפני: לפני שאנחנו מסכמים את הדיון, אם אני הולך לייבא משהו מצרפת – אל תחשוב שזה נכון, זה כשאני אקנה דירה שלישית – ומביא משהו לנמל, קונטיינר גדול של מכוניות או לא חשוב מה, איזה תהליך אני עובר?

משה גפני: הגיעה אנייה לנמל, אני לא מדבר עכשיו על העובדים או על הנהלת הנמל, איזה תהליך עובר האדם שמייבא לארץ ורוצה למכור בארץ סחורה שהביא אותה?

משה גפני: איזה תהליך הוא עובר, איזה אישור אני צריך?

משה גפני: איפה אני מתחיל עם האישורים?

<יצחק בלומנטל: אני לא האדם לשאלה הזאת.

משה גפני: אתה מנהל הנמל, אין לי מישהו אחר לשאול.

<יצחק בלומנטל: החלק שלנו בשרשרת - - -

משה גפני: עכשיו אני לא פונה אליך כמנכ"ל נמל אשדוד, אני ממנה אותך ברגע זה ליועץ לראש ועדת הכספים, ללא שכר.

משה גפני: תאמר לי, איזה תהליך אני עובר?

<יצחק בלומנטל: מי שרוצה להביא קונטיינר לצורך העניין, צריך להתקשר במדינת המוצא – עם משלח, המשלח הזה צריך להיות קשור עם סוכן אנייה, שצריך להטעין לו את זה על האנייה שמעבירה את זה למדינת ישראל.

<יצחק בלומנטל: כשזה מגיע למדינת ישראל, הוא צריך להתקשר עם גורם שיקבל עבורו את המטען הזה.

<יצחק בלומנטל: אנחנו מקבלים איזשהו מסמך, מצהר, שאומר מה יש על האניה, ובהתאם לסוג, לחומר שנמצא על המכולה, יש רשויות במדינה שמטפלות – ענייני ביטחון, ענייני בריאות, ענייני מכס, מכון תקנים, שרשרת שלמה שהוא צריך לעמוד מולה ולקבל ממנה היתרים, ככל שזה רלוונטי לאותו עניין.

<יצחק בלומנטל: בתהליך הזה הוא לוקח אדם, שהוא ממנה אותו כסוכן שלו.

<יצחק בלומנטל: הסוכן הזה מטפל לו בדברים, שזה עמיל מכס או משהו כזה.

משה גפני: לא חשוב, הפרטים הטכניים לא חשובים, אני צריך אישור מבריאות, מביטחון.

<יצחק בלומנטל: מהרבה מאוד רשויות, נכון.

משה גפני: כמה זמן זה לוקח?

<יצחק בלומנטל: בצד הטכני זה אמור להיות מאוד מאוד מהיר, כשיש לנו מערכת ממוחשבת מהמשרד.

<יצחק בלומנטל: זה אמור להיות מהמשרד.

<יצחק בלומנטל: קצב התגובה תלוי בכל משרד ממשלתי בקצב התגובה שלו, למשל: הזכיר פה קודם את משרד הבריאות.

<יצחק בלומנטל: היה עיכוב גדול מאוד, לפעמים חיכו שבועיים וחצי, לשחרור ממשרד הבריאות של סחורה.

<יצחק בלומנטל: אני התערבתי מול משרד הבריאות והצלחנו להוריד את זה ועכשיו מחכים יום או יומיים, אבל זה צריך להיות גם 24 שעות, לא צריך להיות גם יום, יומיים.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, העליות לא מעניינות אותך?

אורי מקלב: מלבד מחיר ההובלה, מה העלויות הנלוות שיש לאותו אחד שמייבא בעקבות עיכובים?

משה גפני: מה זה העלויות?

משה גפני: עצם העובדה שאתה מחכה לאישורים, בינתיים זה מאוחסן בנמל, אתה משלם על כל יום.

אורי מקלב: יכולים להיות עיכובים באנייה, יכולים להיות עיכובים - - -

<עודד נצר: כאשר יבואן מביא קונטיינר למדינת ישראל, הוא מאחסן אותו או בנמל, הוא יכול גם להוציא אותו מהנמל – יש מסופים בגודל של אצטדיוני כדורגל מחוץ לנמל, גם שם הוא יכול לאחסן את הסחורות.

<עודד נצר: כאשר הוא מוכן לשחרר את הטובין מהמכס, זה אומר שיש לו אישורי מכון התקנים או משרדי ממשלה רלוונטיים – משרד הבריאות, משרד תחבורה – הוא מגיש הצהרת ייבוא למכס.

<עודד נצר: למעלה מ-90% מהמטענים משתחררים תוך 40 דקות במסר אלקטרוני, המכס בכלל לא בודק אותם.

<עודד נצר: מהרגע שהוא מוכן, הוא מגיש רשימון, משלם מיסים ומסלקה בנקאית, תוך 40 דקות יש התרה למעלה מ-90% מהמטענים.

משה גפני: אתם לא בודקים?

<עודד נצר: אנחנו בודקים, ש לנו מערכת להערכת סיכונים, שמחליטה לבדוק את המשלוחים שאנחנו חושבים שהם בעייתיים, היבואנים הבעייתיים.

אורי מקלב: כמה טובין אתם בודקים?

<עודד נצר: אנחנו בודקים דוקומנטרית בסביבות 8%, חלק מזה גם הולך לבדיקות פיסיות, וכמובן שיש גם בדיקות ביטחוניות לטובין שמשתחררים לאוטונומיה ולמקומות נוספים, אבל המכס לא גורם מעכב בסחר הבין-לאומי.

משה גפני: הבעיה שלנו שאף אחד לא מעכב וזה מתעכב.

<עודד נצר: החבר שלצדי ערבב בין ארבעה ימים לבין הפקיד של המכס.

יצחק וקנין: 15 יום זה התעכב לו.

<עודד נצר: זה לא קשור למכס.

<עודד נצר: אם הבחור, שאני מברך אותו שעלה מצרפת, היה משיג את האישורים שהוא עולה חדש - - -

יצחק וקנין: היה לו הכול, הוא שלח לי את זה.

יצחק וקנין: אדוני, היתה טעות, פקידת מכס כמוך אמרה לי במפורש בחיפה: ההודעות פה.

יצחק וקנין: אם אתה רוצה אני אקריא אותם.

<עודד נצר: אז מה היתה הבעיה?

יצחק וקנין: היא אמרה שהיתה טעות שלהם, של המכס.

יצחק וקנין: טעות.

אורי מקלב: באים לדואר, רואים הרים של מכתבים, הרים של חבילות, אני שואל אותם: מה זה?

אורי מקלב: אומרים לי: המכס עדיין לא הגיע, לא בדק את זה עוד.

אורי מקלב: הרים של חבילות.

<אלי גורדון: נכון ל-2 לאוגוסט אכן היו עיכובים בנמל אשדוד ברמה של שירות המזון.

<אלי גורדון: בעקבות הדיון פה ובעקבות מאמצים שעשינו גם בתגבור כוח אדם ברמת התחנה, נכון להיום אנחנו מדברים על חזרה ל-SLA שנקבע על ידי המשרד, והוא 48 שעות זמן טיפול בכל התחנות.

<אלי גורדון: כך אנחנו גם עובדים היום באשדוד כבר מעל לשלושה שבועות וחזרנו לשגרה.

משה גפני: למה היתה תקלה באותה עת?

<אלי גורדון: מכל מיני סיבות – אחת, עלייה במזון - - -

משה גפני: בגלל שאנחנו לא גוף - - -

<אלי גורדון: שנייה, יציאה לפנסיה של מספר עובדים, עד שנקלטו עובדים חדשים וכדומה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, זה לא רק הכנסת אוכל, אלא גם משחקים וצעצועים.

אורי מקלב: היבואנים באו על הדברים האלה.

<אלי גורדון: ב-30 לספטמבר נכנס חוק חדש לתוקף.

<אלי גורדון: בהתאם לחוק זה, מערכת ממוחשבת שמתכללת גם את כל התהליכים מהמכס, תאפשר ליבואנים לשחרר מזון רגיל בהצהרות כאשר ה-SLA יצומצם עד ל-24 שעות.

<אלי גורדון: דה פקטו זה יהיה עוד פחות מזה, כאשר כל מיקוד הפיקוח שהאנשים שלנו יעשו יהיה ברמה של המחסנים ודרכי השיווק.

<אלי סיוון: אני מייצג את יבואני התבואות בישראל, למעלה מחמישה מיליון טון בשנה, שזה האוכל הבסיסי של כל המדינה הזאת.

<אלי סיוון: נמל אשדוד מרוויח 100 מיליון שקל, אנחנו משלמים נזקים של 300 מיליון שקל בשנה להמתנת אניות, גם בחיפה וגם באשדוד.

אורי מקלב: זה קפץ, בדיון הקודם אמרת 150 מיליון מתוך מיליארד וחצי, זה עלה עכשיו ל-300?

<אלי סיוון: כן, כיוון שהאניות - - -

אורי מקלב: ואתה אמרת שיש שיפור.

<אלי סיוון: תנו לי לגמור משפט בבקשה.

יוסי יונה: זה בדולרים או - - -?

מכלוף מיקי זוהר: בוא נגיד שגם 100 מיליון - - -

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו בדיון מהיר.

אורי מקלב: אני מצדיק את מה שהוא אומר.

משה גפני: אנחנו בדיון מהיר, בדיון שני.

משה גפני: אנחנו צריכים דיון מעקב, לראות מה אנחנו עושים, לקבל החלטה.

משה גפני: אי אפשר לפתוח את הדיון מחדש, הבנו את העיקרון.

<אלי סיוון: לא יתכן שהנמלים, שאמונים על מתן שירות, גורם הזמן לא ישחק אצלם תפקיד; שאניות תעמודנה, בין 20 ל-40 אניות עומדות במשך חצי שנה מחוץ לנמלים, לא רק בתחום שלנו, במאות מיליוני דולרים, ואף אחד לא מעניין אותו שום דבר.

<אלי סיוון: לא בונים תשתיות, לא משקיעים, אין בכלל תכנית אב בנושא הנמלים, בנושא התבואות לפחות, אף אחד לא יודע מה צריך.

יוסי יונה: יש שני נמלים חדשים.

<אלי סיוון: חבר הכנסת יונה, הנמלים הם לא יעילים, הם פשוט לא יעילים.

<אלי סיוון: תודה רבה.

משה גפני: שמרה, אתה באת לדיון על תעש.

משה גפני: מי מייצג את רשות החברות הממשלתיות?

משה גפני: אתה כבר בן בית פה, אנחנו לא נוכל לסבול את הדבר הזה.

משה גפני: אני צריך לסיים את הדיון הזה, אני לא יכול לקיים דיון מהיר יותר מדי פעמים.

משה גפני: אנחנו נדרוש, אם זה לא יסתדר, לשנות את החוק.

<מאיר שמרה: תן לי להגיד כמה מילים בהקשר הזה.

משה גפני: נבהלת?

<מאיר שמרה: אני אשמח שתשנו את החוק.

משה גפני: אל תשמח, אנחנו מכירים איזה יום, יומיים.

משה גפני: מר שמרה, בבקשה.

<מאיר שמרה: עם כל הכבוד ליורם ולכולכם, לגבי סעיף 4(א), אני מפקפק אם זה מה שיעזור פה, ועם כל הכבוד, רשות החברות היא לא הגורם הבעייתי פה.

<מאיר שמרה: להפך, אני רואה בנמלים גוף דו-מהותי, שמעבר לנושא של רווחיות, שכבודה במקומה מונח, הנושא של שירות ותקן השירות לא פחות חשוב, ואפילו יותר חשוב, ואני אומר את זה לפרוטוקול.

<מאיר שמרה: אם הנמל מרוויח 100 מיליון שקל, זה לא צריך לבוא על חשבון השירות ואסור שזה יבוא על חשבון השירות.

<מאיר שמרה: אני לא חושב שהנושא של מגבלת כוח האדם הוא באמת הבעיה.

<מאיר שמרה: יש פה מכלול של בעיות של תשתיות ואחרות, והנושא הזה מטופל.

<מאיר שמרה: זה לוקח זמן, יש כן תכנית של נמל אשדוד, שתהיה מגובה בתקציבים כחלק מהרפורמה, וגם הנושא של תחרות בנמלים החדשים בוודאי יעזור.

<מאיר שמרה: יש פה מכלול של דברים.

<מאיר שמרה: אם הבעיה היתה בהיקף כוח האדם, מחר היינו פותרים אותה דרך גיוס של עוד 40, 50 עובדים, אבל זה לא שם.

<מאיר שמרה: זה צוואר בקבוק, שככל שאתה מוסיף עובדים, התפוקה השולית פוחתת.

<מאיר שמרה: יכול להיות שבצורת העבודה גם אולי יש בעיה – אגב, הבנצ'מרק בנמלים אחרים הוא בסדר גודל של 600, 700 עובדים לאותו היקף של עבודה, שזה מספיק.

<מאיר שמרה: אם שם היתה הבעיה, בוודאי אנחנו היינו אולי אפילו כופים על הנמל לגייס עוד כוח אדם, אבל לא שם הבעיה, לגישתי.

<מאיר שמרה: לכן זה מכלול של דברים שצריכים להיות מטופלים, וזה לא איזה מטה קסמים אם מחר חוק כזה ואחר.

מכלוף מיקי זוהר: האמת היא שאין לכם מה למהר, כי בעיקרון הבחירות הן בערך עוד שנתיים.

משה גפני: שלוש.

מכלוף מיקי זוהר: מקסימום, כחלון - - -

<קריאה: תקימו ועדה שתבדוק את העניין.

<גדי בוטבול: אני רוצה בבקשה להשלים עוד משפט, אולי זה יעזור לצורך העניין.

<גדי בוטבול: משפט אחד אני חייב להגיד.

משה גפני: לא לא, אתה לא חייב.

משה גפני: מה שחייבים זה לשמור שבת, לא חייבים לדבר.

<יצחק בלומנטל: גאים בשמירת החג והשבת.

<גדי בוטבול: אנחנו כל פעם נלחמים לקבל עוד שטחים.

<גדי בוטבול: חנ"י, חברת נמלי ישראל, שאמורה לתת לנו יותר תשתיות, אני יודע את זה מבפנים, מבקשת מאתנו להשתתף במכרז על שטחים, כדי שנוכל להשלים עוד חומרי גלם בהתאם.

<גדי בוטבול: אם יתנו לנו את התשתיות האלה ואת השטחים האלה, חלק מהבעיה תיפתר.

<גדי בוטבול: כל פעם אנחנו נלחמים על שטחים שלא נותנים לנו.

מכלוף מיקי זוהר: שמעתי את רשות החברות ולא התרשמתי מן הדברים.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לומר שאין ספק בכלל, שזה לא רק נושא של עובדים, זה מכלול של בעיות, אבל אין בכלל ספק שאתם לא עושים דבר בנידון.

מכלוף מיקי זוהר: אם היום הייתי עומד בראש רשות החברות, הייתי היום קורא לכל המנהלים הבכירים שלי ואומר להם: חבר'ה, אני רוצה דיון דחוף בנמל אשדוד עם כל הגורמים המקצועיים, ואני רוצה לפתור את הבעיה אתמול, לא מחר ולא מחרתיים, אתמול אני רוצה לפתור את הבעיה, ובוא עכשיו מנכ"ל הנמל, יואיל בכבודו – והוא יודע לעשות את העבודה, אני מאוד מעריך את המנכ"ל, הוא באמת איש מקצועי – שיביא בבקשה רשימה של פתרונות, איך הוא פותר את הבעיה, שלא יהיו יותר אניות בחוץ.

מכלוף מיקי זוהר: תעשו את זה.

אורי מקלב: לפני שאתה מסכם, בעקבות הדברים של מיקי, ודיברתי גם עם יצחק בלומנטל ושאלתי אותו: האם אתם יושבים איתם?

אורי מקלב: הוועדה תדרוש מסמך מרשם החברות.

אורי מקלב: הוא אומר: לא נראה שזאת שאלה של תעריפים, לא נראה שזאת שאלה של רווחיות של יעילות, שרשם החברות יוציא מסמך.

משה גפני: רבותי, אני מבקש לסכם את שני הדיונים שהתקיימו בעניין של הנמלים, בעיקר נמל אשדוד, אבל זה גם נמל חיפה.

משה גפני: אני מבקש לומר שוועדת הכספים, לאחר שהחברים העלו את הדיון המהיר בעניין הזה, התרשמה שיש כאן התנגשות בין הסעיף בחוק שקובע שהנמלים צריכים להיות חברה רווחית לבין מדיניות הממשלה להוזלת יוקר המחיה.

משה גפני: הוועדה התרשמה, שיש התנגשות בין שני הגורמים האלה.

משה גפני: החברה בעניין הזה מתנהגת באופן רווחי, היא מחזיקה שטחים שבהם מאחסנים מכוניות זמן רב ומרוויחה מזה הרבה כסף, וממילא גם לא נותנת פתרונות מיידים לנושא של ייבוא המזון, שמגיע באניות ובמכולות לנמל.

משה גפני: אני התרשמתי, שיש שיפור מאז הישיבה הקודמת שהתקיימה ב-2 באוגוסט לעומת היום על פי הנתונים שהוצגו כאן, ולכן הוועדה מבקשת כלהלן: אני מבקש שאתם תקיימו דיונים כדי לפתור את הבעיה הזאת.

משה גפני: המציאות היא שזה מעלה את יוקר המחיה, מכיוון שיש הוצאות רבות ליבואנים, שנובעות בין היתר גם כתוצאה מהאחסון שלוקח זמן.

משה גפני: זה לוקח זמן בגלל שאין מקום, זה לוקח זמן בגלל שצריך לקבל אישורים, זה לוקח זמן בגלל בירוקרטיה בעיקר.

משה גפני: אנחנו מבקשים גם מחברת נמל אשדוד, המנכ"ל, וגם מחברת הספנות וגם מהעובדים וגם מרשות החברות הממשלתיות – שתאמרו לנו חודש לאחר החגים האם המצב הזה השתנה באופן דרמטי, גם מרשות החברות הממשלתיות.

משה גפני: אם לא, אנחנו נצטרך לתקן את החוק, מכיוון שהממשלה והכנסת חייבות לקבל החלטה מה עדיף על מה – האם עדיף שחברת נמל אשדוד או גם חיפה, אני מדבר על שני הנמלים, ירוויחו כסף ושהציבור ישלם את זה בסוף, או שעדיף שחברת נמל אשדוד לא תרוויח כסף ולא תגיע לפעולות שכתוצאה מהן יתעכבו מטענים ואז מי שישלם את זה יהיה הצרכן?

משה גפני: נצטרך בעוד חודש, אחרי החגים, לדעת מה תוצאת העניין, גם מחברת נמל אשדוד, גם מחברת הספנות וגם מהעובדים.

משה גפני: אגב, באותה הזדמנות גם תבדוק את נמל חיפה, נראה לי שאתה לא מכיר את זה, זכויות עובדים זה דבר חשוב, אבל זה לא קשור לסיכום.

משה גפני: חודש אחרי החגים, נקבל את הדיווח.

משה גפני: אם יתברר שהנושא הסתדר, נשמח מאוד ונברך אתכם על כך, אין לנו שום עניין לשנות את החוק, אנחנו רוצים שהבעיה תיפתר.

משה גפני: אם הבעיה לא תיפתר ונראה שאין מגמה של פתרונות שאתם יודעים לייצר, אנחנו נבקש מהלשכה המשפטית של הוועדה להכין הצעת חוק, שתשנה לגבי הנמלים באשדוד ובחיפה, את המטרה, את הייעודים ואת המגמה.

משה גפני: יכול להיות שאם נתקן את החוק, נעשה עוד כמה דברים מעניינים שיהיו לטובת הציבור.

משה גפני: עד היום לא נגענו בזה, עכשיו ניגע בזה.

משה גפני: ניגע בזה, רק אם התוצאה לא תהיה משביעת רצון.

משה גפני: אם היא תהיה משביעת רצון, דעתי האישית לא לתקן את החוק, אם אכן זה ייפתר.

משה גפני: אני מבקש להניח את המסקנות על שולחן הכנסת, מכיוון שמדובר בדיון מהיר.

מכלוף מיקי זוהר: דיון בכנסת כמובן.

משה גפני: לא, רגע, קודם נחכה.

משה גפני: אם אתה רוצה לקיים דיון בכל מקרה, אני מוכן, אבל אם אתה רוצה לפתור את הבעיה - - -

מכלוף מיקי זוהר: נחכה לדיון בכנסת - - -

משה גפני: תודה רבה רבותי.

משה גפני: אני מאחל לכולכם חתימה טובה.