הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 20, פרוטוקול מספר 95, 2016-07-05 10:00

עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם.

עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: היום ה-5 ביולי 2016.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה יום מיוחד.

עאידה תומא סלימאן: בנוסף לכך ש - - -

יעקב ליצמן: כל יום זה יום מיוחד.

עאידה תומא סלימאן: כל יום זה יום מיוחד, אז היום הוא יום מיוחד כפול, כבוד השר - - -

שולי מועלם-רפאלי: שבו נאמר פעמיים כי טוב.

עאידה תומא סלימאן: - - יעקב ליצמן כיבד אותנו בנוכחותו בדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, כשחשבנו איזה נושא להביא לדיון בוועדה לכבוד היום המיוחד שהכריזה הכנסת, ביוזמתה של חברת הכנסת שולי מועלם, על בריאות האישה, היו כמה התלבטויות כי היו כמה סוגיות שעלו והיו כמה הצעות שקיבלנו לוועדה וקיבלתי גם מחברת הכנסת וגם מחברות כנסת וגם מארגוני נשים וארגוני בריאות, וההתלבטות הייתה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אבל החלטנו לקיים שני דיונים והיום אנחנו מקיימים שני דיונים.

עאידה תומא סלימאן: תיכף אני אסביר איזה דיונים, אבל לפני שאני נכנסת לנושא, הייתי רוצה שתרשו לי קודם כל לברך מעל במה זו את אחינו בני העדה המוסלמית ובני העדה הדרוזית, בחג אל פיטר, שחל מחר בבוקר.

עאידה תומא סלימאן: כולנו תקווה שהימים של כולנו יהיו ימים של חגים אמיתיים וכולנו נחיה בשלום.

עאידה תומא סלימאן: גם בהזדמנות זו אני אצטרך להודיע מפה על ביטול הישיבה שהייתה אמורה להתקיים מחר בנוכחותה של השרה איילת שקד, שרת המשפטים בנושא חזקת הגיל הרך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דוחות את הדיון גם לרגל החג, בגלל שהגיעו אלינו כל מיני פניות שמבקשות לכבד את החג ואני חושבת שזה ראוי וזה נכון; וגם לאור העובדה שהשרה החליטה להקים ועדה שתדון במשרד בנושא הזה ואנחנו נחכה לדיונים של הוועדה.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו לנושא שלנו.

עאידה תומא סלימאן: התלבטנו והחלטנו בסוף שאנחנו ניתן קודם כל לשמוע מכבוד השר ומשרדו על העשייה בתחום בריאות האישה.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה הזו כבר קיימה כמה ישיבות.

עאידה תומא סלימאן: כשחזרתי על הפרוטוקולים וניסיתי לקבץ גם את הנושאים שעלו, הרגשתי שבאמת נתנו את כובד הראש ואת כובד המחשבה לנושא בריאות האישה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו 52% מכלל אזרחי המדינה ונכון, תוחלת החיים שלנו היא יותר ארוכה, אנחנו חיות יותר שנים והייתי רוצה לראות שאנחנו ממשיכות לחיות בהרבה בריאות וביכולת באמת לתפקד כמה שיותר טוב כנשים, עד סוף ימינו.

עאידה תומא סלימאן: חלה התקדמות בנושא הזה, למרות שיש עדיין נושאים שצריך לגעת בהם ותיכף נשמע.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת גם להגיד שהיום התפרסם דו"ח ה-OECD על מצב הבריאות במדינה.

עאידה תומא סלימאן: ולמרות כל המאמצים שאני יודעת, לפחות בנושא ה-MRI שהובלת, כבוד השר במשרד והכפלת את המכונים או המכונות של ה-MRI והנגישות לבדיקה הזו, אבל בכל זאת אנחנו עדיין לא במצב טוב ואני בטוחה שהיום נשמע מכבוד השר מה יש בתכניות שלו כדי לקדם אותנו למקום הראוי.

יעקב ליצמן: שום תכנית.

עאידה תומא סלימאן: שום תכנית?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: כי זה פשוט פעם של - - - 2013 - - - אם תקראו היום, תראו שזה לא נכון.

יעקב ליצמן: מה שכתוב שם פשוט לא נכון.

עאידה תומא סלימאן: לא נכון.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז זאת הזדמנות - - -

יעקב ליצמן: שם כתוב שיש לנו 30, ויש 46 MRI.

יעקב ליצמן: שם כתוב 30, נו, אז מה?

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר, אני נותנת לך לפתוח ולהגיד לנו מה הוא הנכון.

עאידה תומא סלימאן: אם הדו"ח הזה לא נכון, אז נשמח לדעת באמת מה הוא המצב האמיתי.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהמידע אצלם הוא באיחור.

יעקב ליצמן: אפילו לא קראתי את זה.

עאידה תומא סלימאן: אפילו לא קראת?

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, כבוד השר.

יעקב ליצמן: בוקר טוב, תודה רבה.

יעקב ליצמן: מצאתי לנכון להשתתף בישיבה, אני חושב שבריאות היא חשובה, לא משנה למי.

<קריאה: לא שומעים.

יעקב ליצמן: טוב, כנראה לא אכלתי מספיק הבוקר.

עאידה תומא סלימאן: העיקר אוכל בריא.

עליזה לביא: צריך לאכול ארוחת בוקר, אתה יודע.

שולי מועלם-רפאלי: הוא ברמדאן.

יעקב ליצמן: לפי הגמרא, זו הארוחה הכי חשובה לבן אדם, הבוקר.

יעקב ליצמן: בדרך כלל אני מקפיד על זה, אבל גם מקפיד ב- - - ויש כמה דברים שצריך להקפיד עם ארוחת הבוקר.

יעקב ליצמן: אז דבר ראשון אני רוצה לומר שהנשים מקפחות את הגברים, הן חיות יותר.

יעקב ליצמן: זו עובדה.

יעקב ליצמן: עובדה שההבדל בין - - -

עאידה תומא סלימאן: זה הפיצוי שלנו.

יעקב ליצמן: אולי זה פיצוי, אבל אני שמח בהחלט מאד, בעניין הגברים הם צריכים לחיות כמו הנשים לפחות, לעלות.

יעקב ליצמן: שנתיים הבדל בגיל, אם אני לא טועה.

<קריאה: שלוש.

יעקב ליצמן: שלוש?

יעקב ליצמן: בכדי להיות רציני, אני רוצה להגיד ולהתייחס.

יעקב ליצמן: נכנסתי לתפקידי לפני שנה.

יעקב ליצמן: היו במדינה 24 MRI.

יעקב ליצמן: היום יש לנו 46.

יעקב ליצמן: 45, יש 3 בחודשיים הקרובים שבתי החולים צריכים לקבל.

יעקב ליצמן: אז אין מצב שיהיה בית חולים שלא יהיה לו MRI, אני לא מסכים לזה.

יעקב ליצמן: אני לא מסכים שאנשים יחכו יותר משבועיים גג ל-MRI.

יעקב ליצמן: זמן ההמתנה הנכון צריך להיות שבוע.

יעקב ליצמן: אם מישהו מחכה יותר - אנחנו בדיון בשידור חי - שיפנו אלי למשרד, אני מבטיח לכם שפחות משבועיים יהיה להם MRI.

יעקב ליצמן: אין סיבה.

יעקב ליצמן: אני יודע שפה ושם עושים בעיות, אני לא רוצה להיכנס, זה לא הנושא כרגע לפורום הזה.

יעקב ליצמן: בכל אופן, זה לגבי התשובה לדו"ח של ה-OECD.

יעקב ליצמן: בדרך כלל כל הבעיות עם כל הדו"חות האלה, שהם לא מעודכנים.

יעקב ליצמן: נכון כשהם מדברים.

יעקב ליצמן: אם אני צריך עכשיו להגיב על כל מיני דברים לשנת 2013, ונניח גם לשנת 2014, זה מה שאנחנו באידיש אומרים אלטעזאכן.

יעקב ליצמן: זה שטויות.

יעקב ליצמן: זה לא רלבנטי להיום.

יעקב ליצמן: יש לנו הרבה יותר עדכונים לכל מיני דברים, בכל מיני נושאים.

יעקב ליצמן: לכן אני לא בטוח וקשה לי להתייחס לכל מה שכתוב בדו"חות ה-OECD.

יעקב ליצמן: דבר אחד אני יכול להתייחס, כי זה לא השתנה.

יעקב ליצמן: אנחנו בין הכי גבוהים בתוחלת חיים בעולם, לטובה.

יעקב ליצמן: אז יש טענות על חדרי מיון, בצדק, מטפלים, משקיעים המון כסף, אבל עובדה שחיים יותר.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לשפר את החיים של המבוגרים, נשתדל.

יעקב ליצמן: זה מה שנקרא בנושא הסיעוד, מה שאני הולך לעשות באופן ממשלתי, אז בהחלט שאנחנו נעשה את זה.

יעקב ליצמן: שוב פעם, אני לא בטוח שזה הפורום כאן לעשות את זה, אבל ברפרוף אני עובר על הדברים.

יעקב ליצמן: יש דברים שצריך לעשות ועושים, יש דברים שצריך לשנות ומשנים, ויש דברים שלצערי הולכים לאט לאט, על אף שבחדרי המיון אנחנו משקיעים 250 מיליון שקלים בשיפוצים ובנייה של חדרי מיון חדשים.

יעקב ליצמן: אבל זה לא בכסף מה שהייתי רוצה.

יעקב ליצמן: זה הרבה כסף, עושים את זה.

יעקב ליצמן: למשל תסת

יעקב ליצמן: כלו כרגע מה שקורה באיכילוב, תסתכלו בתל השומר, תסתכלו בעוד בתי חולים.

יעקב ליצמן: משקיעים שם המון כסף, המצב באמת כן משתפר, אבל אחרי שיסיימו את הבנייה ואחרי שאנחנו משנים כל מיני דרכים ותקנים בתוך חדרי המיון, ברור שמצב ההמתנה יהיה הרבה הרבה פחות.

יעקב ליצמן: אחד הדברים שאני יכול לגלות לכם שאני עושה, שאני הולך לחייב את כל בתי החולים, כשבחלק מהם כבר יש, לעשות צג אלקטרוני בכניסה למיון, ושם כל אחד יראה מתי הוא נכנס, באיזו שעה, שם, מתי הוא יוצא.

יעקב ליצמן: זה יהיה בכל בתי החולים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לחבר את זה אלי ללשכה, את כל בתי החולים ובכל הזמנים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שאני יכול להיכנס דרך המחשב שלי לכל בית חולים, לחדר המיון ולראות מה קורה און-ליין.

שולי מועלם-רפאלי: בזמן נתון.

<אליעזר רחמילביץ: אני חושב שאם תדע את כל האמת אתה לא תהיה כל כך מרוצה.

יעקב ליצמן: יכול להיות - - -

שולי מועלם-רפאלי: עדיף אבל לדעת את האמת ולא להיות מרוצה ואז לפעול לשינוי ולא לחיות ב- - -

יעקב ליצמן: יכול להיות.

יעקב ליצמן: קודם כל אני יודע פחות או יותר.

יעקב ליצמן: יכול להיות שאני לא אהיה כל כך פופולארי, אבל הבריאות תהיה יותר טובה.

<אליעזר רחמילביץ: הלוואי.

יעקב ליצמן: תאמין לי, צריך לדעת את האמת ואני יודע את האמת הקשה, כי אני עושה ביקורי פתע.

יעקב ליצמן: זה לוקח לי הרבה זמן, הרבה כוחות.

יעקב ליצמן: בעיקר בלילות, אני קצת קם מוקדם, אבל אני חושב שבעיקרון צריך לעשות את זה.

יעקב ליצמן: יש הרבה נושאים שקשורים נטו לבריאות האנשים והמשרד עושה הרבה דברים ועוד מעט נשמע מד"ר שגית ארבל, שהיא תגיד את הכל.

יעקב ליצמן: היא גם הכינה מצגת והיא תגיד לנו את כל מה שיש למשרד לעשות.

יעקב ליצמן: בעיקרון, קודם כל יש שוויון כאן, אז צריך לשים את הדברים.

יעקב ליצמן: בתפקידים בעבודה שיהיה אצל כולם, יהיה אצלנו גם כן.

יעקב ליצמן: רופאות, אם אני לא טועה, אני חושב שיש יותר משוויון כבר, לא?

יעקב ליצמן: מי שבדק את הנתון האחרון בבתי ספר לרפואה.

שולי מועלם-רפאלי: אתה יודע, תיכף אני אגיד על זה שני דברים.

יעקב ליצמן: הייתי בטקס בצפת.

יעקב ליצמן: נדמה לי שלפחות חצי היו, אם לא יותר.

יעקב ליצמן: אם אני לא טועה, אני לא בטוח.

<קריאה: ואז השכר יורד.

יעקב ליצמן: מה?

יעקב ליצמן: סליחה, אני לא שומע.

שולי מועלם-רפאלי: שנייה, תיכף נתייחס לזה.

שולי מועלם-רפאלי: תיכף נתייחס להכל.

עאידה תומא סלימאן: השכר יורד.

עאידה תומא סלימאן: ככל שיותר נשים נמצאות במקצוע מסוים, לצערי, השכר יורד.

יעקב ליצמן: אני לא מבין, באגף השכר במשרד האוצר יש שכר לנשים?

עליזה לביא: זה מה שנקרא פמיניזציה של המקצוע בהגדרה המקצועית.

יעקב ליצמן: יש קריטריון מיוחד לשלם פחות?

<קריאה: נשים לא מקבלות כוננויות, זה לא חדש.

יעקב ליצמן: תלוי מה שהם רוצים.

יעקב ליצמן: מה שלא עובד, הוא לא מקבל.

יעקב ליצמן: גם אני.

יעקב ליצמן: אני לא.

יעקב ליצמן: גם אני אם אני לא עובד, אני מקבל שכר.

עאידה תומא סלימאן: כלומר אז כל הנשים לא עובדות?

יעקב ליצמן: לא, היא מדברת שיש בעיה עם כוננויות.

יעקב ליצמן: היא אמרה שלא עושים כונניות.

יעקב ליצמן: בסדר.

יעקב ליצמן: אם לא עובדות, אז לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני בטוחה - - -

יעקב ליצמן: אני מבקש להציג את הדברים ואחר כך.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

עאידה תומא סלימאן: אני פתחתי ולא במקרה לא התייחסתי – ויש לי המון מה להגיד – גם על הנושא של ייצוג נשים, גם על השכר של נשים וגם על התכניות שקיימות מבחינת בריאות הנשים, אבל אני מעדיפה במקרה הספציפי, בגלל שביקשנו מהמשרד שיבוא ויפרוש בפנינו מה התכניות הקיימות, שנתייחס אחרי שנשמע.

עאידה תומא סלימאן: אולי נקבל תשובות במצגת שתהיה מהמשרד, ואולי נצטרך לשאול עוד שאלות.

עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים אני רוצה לתת ליוזמת של היום, חברת הכנסת שולי מועלם.

יעקב ליצמן: הדיון היום הוא רק על בריאות?

יעקב ליצמן: יום האישה זה - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא.

עאידה תומא סלימאן: זה יום בריאות האישה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חברת הכנסת שולי מועלם, תסבירי מה היוזמה שלך.

שולי מועלם-רפאלי: שלום לכולם.

יעקב ליצמן: פעם שאלו אותי על יום האם, מה תגובתי.

יעקב ליצמן: אמרתי שבתורה כתוב כבד את אביך ואתה אומר בכל יום, לאו דווקא ביום האם.

שולי מועלם-רפאלי: עוד כמה דברים כתובים בתורה, חשוב שנביא את כולם, בעזרת השם ונתקדם.

יעקב ליצמן: עכשיו אני יודע שאני בצרות.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: אתה בסדר.

יעקב ליצמן: ברגע שאת מדברת על תורה אז - - -

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה גברתי יושבת הראש, גם על העבודה הרציפה בנושאים שקשורים לבריאות נשים.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא נדבר על עשייה, על נשים בכלל, אלא באמת נמקד את היום הזה, שמצוין בכנסת ומצוין בעולם כולו, לא היום, כיום בריאות האישה הבינלאומי.

שולי מועלם-רפאלי: מבחינתנו, המטרה באמת היא להאיר בזרקור נוסף.

שולי מועלם-רפאלי: מתקיימים בוועדה הזאת ובוועדות נוספות, לאורך כל הדרך, דיונים על נושאים שהם בממשק שבין בריאות לנשים.

שולי מועלם-רפאלי: את היום הזה אנחנו עושים ביחד עם משרד הבריאות וביחד עם ההסתדרות הרפואית, והיום הזה ייגמר בטקס ובאירוע מאד מאד מרגש מבחינתי, שבו הכנסת והמשרד יוקירו תודה לארגונים שפועלים יום וליל לקידום של בריאות נשים, ובעזרת השם נוקיר תודה גם לדפנה מאיר, חברתנו שנרצחה לפני כחצי שנה ונתן בעלה יקבל את תעודת ההוקרה בשבילה.

שולי מועלם-רפאלי: זה בסוף היום.

שולי מועלם-רפאלי: אני מאד שמחה על ההבנה שיש גם רפואה מגדרית, מעבר לעולם של ייצוג נשים במערכת הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: לצערי אני לא יכולה לשמוח על ראייה מגדרית, למשל של סל התרופות, ועל זה עוד נרחיב בהמשך הדיון; או על הבנה שיש - - -

יעקב ליצמן: מה זה מגדרי?

שולי מועלם-רפאלי: מגדרי.

יעקב ליצמן: מה הכוונה?

שולי מועלם-רפאלי: שיש עולם שלם שסל התרופות לא מתייחס אליו, לא בתרופות ולא בטכנולוגיות, שנוגע רק לדברים שקשורים לנשים בתוך מערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: לא, לא, אני חייב להסתייג.

שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, בטח שאתה חייב.

יעקב ליצמן: לא, אני אסתייג מזה.

יעקב ליצמן: יש ועדה ציבורית ואני אהיה הראשון שמעולם, מעולם לא מתערב בדיוני הוועדה.

יעקב ליצמן: מעולם לא אגיד על איזה תרופה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

יעקב ליצמן: אני חושב שזו טעות להגיד שאנחנו רוצים X או Y.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, אבל יש פה משהו מהותי, כבוד השר.

עליזה לביא: אדוני, אחרי שנתיים שהיה שוויון בוועדת הסל – נשים וגברים – השנה אין, וכשפניתי לאדוני הוא אמר זאת לא אשמתי, קופות החולים שולחות גברים.

יעקב ליצמן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: כולנו קיבלנו אותה תשובה, זה נכון.

עליזה לביא: אז בכינוס הוועדה הבאה, אם אפשר, שבאמת - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל גם בתוצאות.

יעקב ליצמן: תקבלי אותה תשובה שקיבלת.

עליזה לביא: אתה יכול לקרוא לקופות החולים, אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מאמינים שיש מקום לראייה מגדרית בתוך מערכת הבריאות, כיוון שיש גם מחלות שאנחנו מכירים.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר, הדבר הכי טריוויאלי זה כמובן היריון ולידה, אבל אני לא רוצה להישאר במקום הטריוויאלי.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה רגע להרחיב את הפריזמה ולדבר על דברים נוספים שנכון לראות אותם בראייה - - -

עאידה תומא סלימאן: שולי, רק כדאי שתדעי, אפילו במקום הטריוויאלי, אני עשיתי ניתוח ועזרו לי במרכז המחקר והמידע של הכנסת, ו-2.4% מכלל התקציבים של התרופות ושל סל התרופות והטכנולוגיות, מוקצה רק לעניין של היריון ולידה.

שולי מועלם-רפאלי: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: 2.4%.

שולי מועלם-רפאלי: ברור לנו לגמרי וזה עלה פה גם בדיון הקודם שנעשה.

שולי מועלם-רפאלי: יש אנשים בתוך המשרד שזה העיסוק שלהם.

שולי מועלם-רפאלי: לעניות דעתי, אמרתי את זה גם אז בתום הדיון עם פרופסור קונסטנטיני, חייבים לשים שם יותר תקצוב כדי לקדם את הנושא של רפואה בראייה מגדרית, שהיא נכונה ותועיל לנשים ולגברים כאחד.

שולי מועלם-רפאלי: בעניין הזה אני חושבת שיש הסכמה סביב השולחן הזה ובמקומות נוספים, שככל שיקדמו בריאות, הדבר הזה ישפיע לטוב על כולם – על גברים ועל נשים כאחד.

שולי מועלם-רפאלי: אני כן רוצה להגיד מילה על משהו שהעלית לגבי הסטודנטיות לרפואה, שברוך השם באמת הן נמצאות בבתי הספר לרפואה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רואה פער גדול ואני מניחה שגם על זה אנחנו נדבר, על הפער באחוזים בין המספר של סטודנטיות שמסיימות בית ספר לרפואה, לבין המספר של נשים בתפקידים בכירים במערכת הבריאות.

שולי מועלם-רפאלי: אי אפשר להתעלם מהפער, הוא זועק לשמיים.

שולי מועלם-רפאלי: נכון שהדבר הראשון שאני אגיד, יש גם חלק של הנשים בזה, אבל החלק העיקרי הוא לדבר רגע על איך נוצר הפער הבלתי נתפס על הדעת הזה, שבו יותר מ-50% ממסיימי בית ספר לרפואה הם נשים, וכשהם מגיעים לתפקידים הבכירים, האחוזים מתדלדלים מאד מאד.

שולי מועלם-רפאלי: אני חייבת כן להגיד שאני רואה שינוי משמעותי, כמי שמכירה היטב את מערכת הבריאות, שינוי משמעותי בדבר הזה גם כן.

שולי מועלם-רפאלי: הוא כמובן עוד לא נמצא במקום שבו אנחנו יכולות להגיד שהגענו אל המנוחה ואל הנחלה, אם בכלל פעם נגיע.

שולי מועלם-רפאלי: אולי לא נכון בכלל להגיד שנגיע למנוחה ונחלה בנושאים של קידום בריאות בכלל וקידום בריאות של נשים בפרט.

שולי מועלם-רפאלי: אז אני שוב מודה לשר.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד פה מילה ברמה האישית.

שולי מועלם-רפאלי: בידוע הוא שלשכתו של השר ובכלל משרד הבריאות, פתוח בפני ובפני חברות כנסת בכלל.

שולי מועלם-רפאלי: אני רואה בזה הישג גדול, של עבודה משותפת של חברות וחברי כנסת עם השר, בהובלה של דברים קטנים ומאד מאד מאד גדולים, לטובת הציבור הישראלי – נשים, גברים, ילדים, קשישים.

שולי מועלם-רפאלי: בסוף מערכת הבריאות במדינת ישראל היא מערכת מצוינת בזכות האנשים והנשים שנמצאים בתוכה, והתפקיד שלנו להביא אותה למקומות טובים יותר ולהאיר את המקומות שבהם אנחנו מפספסים ואיך אנחנו צריכים להתקדם גם בהם.

שולי מועלם-רפאלי: אז תודה רבה אדוני השר, לך ולאנשי המשרד – נשים וגברים כאחד, תודה גברתי יושבת ראש הוועדה על היום החשוב הזה.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, הייתי מעדיפה לשמוע קודם כל את מה שיש למשרד להציג.

עליזה לביא: בסדר.

עליזה לביא: אני אשמע ואני אשמח בהמשך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני אתן לך זכות דיבור מיד אחריה, כדי שתוכלי להגיב.

עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לד"ר שגית ארבל-אלון, מנהלת תכנון אסטרטגי וכלכלי.

<שגית ארבל-אלון: לא, לא, באגף תכנון אסטרטגי וכלכלי.

<שגית ארבל-אלון: ניר קידר הוא - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, ככה נרשם ברישומים אצלי.

עאידה תומא סלימאן: שמחתי, אמרתי הנה, יש מנהלת.

<שגית ארבל-אלון: אני מנהלת האגף לתכנון מדיניות, אבל אני עובדת תחת הסמנכ"ל ניר קידר.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, בסדר גמור.

עאידה תומא סלימאן: זו טעות ברישומים.

<שגית ארבל-אלון: נמצאת איתי ד"ר איריס לייטרסדורף שהיא ראש המחלקה לבקרת קופות החולים ואני מודה לה על העזרה.

<שגית ארבל-אלון: אני רוצה להמשיך את הקו שאמרת, חברת הכנסת מועלם, ולהגיד שצריך קודם כל לזכור שהרבה מאד נעשה ואני אשמח אם השיח הזה שייווצר פה, יהיה שיח שנוכל לקחת ממנו מסרים וללכת איתו הלאה.

<שגית ארבל-אלון: כי יש היום באמת המון המון רצון לעשות דברים בנושא ואני יכולה להגיד באופן מלא שהמטרה של המשרד היא שכל אישה בארץ תוכל לקיים את הבריאות שלה ולשמור עליה, על פי עמדותיה, בדרך שלה וכמובן על פי הסטנדרטים המקובלים ואנחנו מקבלים לכך גיבוי מלא מצד השר.

<שגית ארבל-אלון: המשרד כבר הרבה מאד שנים, לא מעכשיו, רואה חשיבות רבה בקידום של בריאות נשים.

<שגית ארבל-אלון: הוזכרה פה קודם המועצה הלאומית לבריאות האישה, בראשותה של פר5ופסור קונסטנטיני.

<שגית ארבל-אלון: המועצה הלאומית לרפואת נשים, נאונטולוגיה וגנטיקה בראשותו של פרופסור שליו, ובעצם יש הרבה מאד קידום בתוך התחום הזה.

<שגית ארבל-אלון: אמר כבוד השר שבאמת תוחלת החיים של נשים בארץ היא גבוהה מהגברים והיא גבוהה גם בממוצע ל-OECD.

<שגית ארבל-אלון: אני כן קצת אהיה ספוילרית ואני אגיד שהגברים במדינת ישראל, למרות שהם חיים פחות מאיתנו, ממוקמים מקום שמיני בעולם, מבחינת תוחלת החיים והנשים ממוקמות רק במקום ה-20, ואני הייתי אומרת בנימה המבודחת, שאנחנו דואגות לכם יפה.

<שגית ארבל-אלון: יש לא מעט אספקטים - - -

רויטל סויד: אין על זה מחלוקת.

עאידה תומא סלימאן: זהו, ואני אמרתי שאנחנו מקבלות את השניים האלה תוספת כפיצוי על הטיפול שאנחנו נותנות.

<שגית ארבל-אלון: בכל אופן יש היבטים ייחודיים לנושא של בריאות האישה, אבל כל הזמן אנחנו נכניס פה את העניין של החשיבה המגדרית ואני מודה ומתוודה שאני אהיה מאושרת שהדור הבא של הנשים לא יצטרכו לא יום בריאות אישה ולא יום האישה, והדברים יהיו כה מובנים וכה ברורים, שלא נזדקק להם.

<שגית ארבל-אלון: מדינת ישראל, נשות מדינת ישראל בעלות שיעור הפריון הגבוה ביותר במדינות ה-OECD ואנחנו רואים את הפער.

<שגית ארבל-אלון: גם יחסית למדינות ה-OECD יש לנו יותר שיעור של מקרים של סרטן, גם בקרב נשים וגם בקרב גברים.

<שגית ארבל-אלון: גם לגבי נושא של סרטן שד - ראיתי פה את מירי זיו - בהחלט יש לנו שיעור שהוא גבוה מהממוצע.

יעקב ליצמן: יש לנו גם לגבי עישון של נשים?

<שגית ארבל-אלון: כן, מיד.

<שגית ארבל-אלון: וגם אנחנו רואים שיש תמותה מסרטן שד, שהיא מעט יותר גבוהה מהממוצע.

<שגית ארבל-אלון: גם באחוזי ביצוע הממוגרפיה, יחסית למדינות ה-OECD, אנחנו עומדים בכבוד במקומנו.

<שגית ארבל-אלון: רצית עישון, אז בבקשה, כבוד השר.

<שגית ארבל-אלון: יחסית למדינות ה-OECD מעשנים אצלנו פחות.

<שגית ארבל-אלון: בסדר?

עאידה תומא סלימאן: הנשים.

<שגית ארבל-אלון: הנשים מעשנות פחות, כן.

יעקב ליצמן: זה לא בסדר, כי הייתי שמח שלא מעשנים בכלל.

<שגית ארבל-אלון: אני איתך.

<שגית ארבל-אלון: אנחנו ביחד לחלוטין.

שולי מועלם-רפאלי: סביב השולחן הזה כולם מסכימים איתך.

רויטל סויד: ועם כל זה יש לנו פור של 4 שנים.

<שגית ארבל-אלון: כבוד השר מאד עסוק היום בנושא של הרגלי תזונה - - -

יעקב ליצמן: יש לזה מילה בעברית.

יעקב ליצמן: אני אומר ג'אנק פוד, אבל יש לזה איזה שם אחר ששמעתי.

<שגית ארבל-אלון: אז אני רציתי ללכת באופן החיובי, כמו שביקשתי שכל הדיון פה יהיה.

עאידה תומא סלימאן: לג'אנק פוד?

יעקב ליצמן: ג'אנק זה זבל.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

יעקב ליצמן: אז זה בדיוק, מאכילים אותנו אוכל זבל.

<שגית ארבל-אלון: אז אני דווקא רציתי ללכת בכיוון החיובי, כמו שביקשתי שיהיה פה הדיון ולומר שבישראל אנחנו צורכים יותר - גם נשים וגם גברים ירקות בצורה ובדבר שבהחלט בא על חשבון אותו אוכל מיותר.

<שגית ארבל-אלון: יש כמובן במערכת הבריאות אתרי שירות בריאותי, שירותים ייעודיים לנשים, החל מהמחלקות והמכונים, הדברים שכמו שאמרתם הם הטריוויאליים.

<שגית ארבל-אלון: כמובן מכוני שד וממוגרפיה, תחנות לאם ולילד, אבל בזמן האחרון, בתקופה האחרונה, קמים והולכים גם מרכזי לב האישה, שאם אנחנו יודעים שיש חוסר מודעות, חוסר הבנה לכך שמחלת לב מסתמנת שונה בין גברים- - -

עאידה תומא סלימאן: כמה מרכזים כאלה יש?

<שגית ארבל-אלון: עד כמה שידוע לי יש כרגע ארבעה, אבל אני מוכנה לבדוק ולתת לך תשובה מדויקת.

<שגית ארבל-אלון: עד כמה שידוע לי, זה מה שבדקתי.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על שניים, בגלל זה שאלתי.

<שגית ארבל-אלון: אני הבנתי שיש שניים שהם כבר בתהליך של פתיחה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, עוד לא פועלים.

עאידה תומא סלימאן: בגלל זה - - -

<שגית ארבל-אלון: לא.

<שגית ארבל-אלון: אני מבינה שכן, אז אני לא רוצה.

<שגית ארבל-אלון: בכל אופן, סרטן שד בהחלט הוא הבעיה השכיחה ביותר.

<שגית ארבל-אלון: לציין כאן שגם מעטים הגברים, אבל יש גברים שסובלים מסרטן שד.

<שגית ארבל-אלון: השיעור עולה עם הגיל, הן בקרב נשים יהודיות והן בקרב נשים ערביות.

<שגית ארבל-אלון: אני מבינה שהייתה ועדה מקצועית ברשותך, לפני שבועיים.

<שגית ארבל-אלון: קיבלתם את כל הנתונים בצורה מסודרת.

<שגית ארבל-אלון: אני לא רוצה להלאות את הקהל בעוד ועוד נתונים, ואני מניחה, לפחות עד כמה שהבנתי, שנחה דעתכם מהנתונים שהמשרד מספק בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: בינתיים, עד שנקבל את התוצאות של עוד מחקר שמתקיים עכשיו, אבל באמת במה שהגענו אליו זה היה ככה.

<שגית ארבל-אלון: בכל אופן, יש איזו מגמת התמתנות או התיישרות של העלייה בשיעורים.

<שגית ארבל-אלון: אנחנו מתעסקים במניעה ובגילוי המוקדם של מחלות ממאירות, וזה לא רק בחוזר מנכ"ל.

יעקב ליצמן: יש דבר שלא נגעו בינתיים, שזה הנושא של מאיזה גיל בדיקות הממוגרפיה.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.

יעקב ליצמן: יש ויכוחים גדולים גם בין מדינות, גם במשרד הבריאות.

<שגית ארבל-אלון: זה מה שציינתי.

שולי מועלם-רפאלי: גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת הזאת התקיימו דיונים בנושא הזה.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שזה הפורום כרגע ללבן פה את כל הבעיה, אבל צריך לציין את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד - - -

יעקב ליצמן: אגב, בכלל, אם כבר מדברים, אז כל הנושא של מודעות, לעשות בדיקות בכל המגזרים - - -

<אליעזר רחמילביץ: כבוד השר, לא שומעים אותך.

<אליעזר רחמילביץ: יותר קרוב.

יעקב ליצמן: מה אתם רוצים, בגיל שלי.

<אליעזר רחמילביץ: מי שמדבר על גיל.

יעקב ליצמן: אוקיי.

יעקב ליצמן: אני אומר שצריך לציין שבכל המגזרים, גם אצל החרדים, גם ערבים, וגם סתם בכלל באוכלוסייה, צריך להעלות יותר את המודעות של הבדיקות.

יעקב ליצמן: כשבודקים קודם, אז מונעים צרות וצריך להעלות את זה.

יעקב ליצמן: אני חושב לעצמי כל מיני הצעות, גם פה ושם לעשות דברים, אבל שוב, זה עדיין לא הפורום לפרסם.

עאידה תומא סלימאן: אני רק אוסיף שהנושא הזה עלה בשתי ישיבות קודמות של הוועדה בראשותי ואני פניתי לכבוד השר ודיברנו על הנושא, ולכן יזמנו את הדיון שהתקיים לפני שבועיים.

יעקב ליצמן: אבל אין מסקנות שאני אגיד כרגע.

יעקב ליצמן: בינתיים לא שינינו.

עאידה תומא סלימאן: נכון, אני בדיוק אגיד את זה.

עאידה תומא סלימאן: הדיון שהתקיים, לא הגענו בסופו לשום שינוי, כי ממש לא קיבלנו מידע שמחייב שינוי, אבל מה שידוע לכולם, שאם אישה רוצה בכל זאת לקיים את הבדיקה לפני גיל 50, חייבים לתת לה ואפשר לה ולהנגיש לה את הבדיקה.

יעקב ליצמן: אין שום בעיה.

<קריאה: גם אחרי גיל 75?

<קריאה: טופס 17 זה בעיה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז תיכף נשמע על זה.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שצריך טופס 17 לזה, אבל אם מישהו נקלע לבעיה, ואני לא רואה סיבה שמישהו יכול למנוע ממישהו שרוצה לעבור ממוגרפיה, לא לתת לו.

יעקב ליצמן: אין מצב כזה.

יעקב ליצמן: אז אם למישהו יש בעיה, שיפנה.

<שגית ארבל-אלון: גם בתוך הנושא הזה יש כמובן התייחסות לאוכלוסיות בסיכום גבוה יותר ומעקב על ידי MRI.

<שגית ארבל-אלון: הנושא של איתור - - -

יעקב ליצמן: MRI – זה עוד דיון.

יעקב ליצמן: סליחה שאני מפריע, MRI לבדיקות שד, אם זה נכון או לא נכון לעשות.

<קריאה: גם על זה יש מחלוקת.

<מירי זיו: זה מוכח לגבי נשאיות ולכן זה גם בסל לגבי נשאיות.

<שגית ארבל-אלון: נכון, נשאיות.

<שגית ארבל-אלון: אנחנו מדברים פה על נשאיות.

<מירי זיו: ולכן, מה שעשית, שהגדלת את המספרים זה חשוב.

יעקב ליצמן: לא, זה משהו אחר.

<מירי זיו: MRI הוא לא לסריקה.

<מירי זיו: הוא כלי שהביא למרבה הצער להרבה מסטקטומיות מיותרות, לפי כירורגית שד המובילה בארצות הברית.

עאידה תומא סלימאן: אני רק אבקש, אם אפשר, לפני שנכנסים לדיון, אנחנו חייבים את זה לפרוטוקול.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא אוכל לעקוב אחרי השמות אם לא תודיעו בהתחלה ועדיף לא להתפרץ לתוך הדיון, כדי שננהל את זה בצורה נכונה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<שגית ארבל-אלון: כאמור, גם איתור נשים בסיכון גבוה, נשאיות של מוטציות גנטיות מכל מיני סוגים.

<שגית ארבל-אלון: הוזכר פה הנושא של סל הבריאות.

<שגית ארבל-אלון: הנושא של הרכב ועדת הסל הועלה בשבוע האחרון בישיבה אצל המנכ"ל.

<שגית ארבל-אלון: מטפלים בזה, זה תחת העיניים הפקוחות - - -

עליזה לביא: מה זה מטפלים?

עליזה לביא: אבל זו אחריותו להורות לקופות.

עליזה לביא: אם יצאה הוראה, הרי הקופות מינו גברים - - -

<שגית ארבל-אלון: אם תתנו לי לסיים זה יהיה מאד יפה.

<שגית ארבל-אלון: נאמר שזו המטרה שצריכה להיבדק והוא ביקש שיביאו לו את הדברים בצורה מסודרת.

<שגית ארבל-אלון: לא יצאה בת קול עם זה.

<שגית ארבל-אלון: אני הבנתי שזאת ההנחיה שהוא נתן, מול עיני מה שנקרא.

<שגית ארבל-אלון: שמעתי אותה ניתנת.

עליזה לביא: ד"ר ארבל, אני שואלת את זה, כי זאת הייתה התשובה לפני שנה.

עליזה לביא: כשפנינו אליו והארגונים פנו במכתב, התשובה הייתה – אני לא מתערב בהחלטה של הקופות.

עליזה לביא: אם ההנחיה כרגע של השר היא אחרת, אנחנו רוצות לשמוע את זה.

<שגית ארבל-אלון: אבל זה לא השר.

<שגית ארבל-אלון: אני מדברת על המנכ"ל.

עליזה לביא: אז המנכ"ל.

<שגית ארבל-אלון: אני אומרת, אני שמעתי את ההנחיה.

<שגית ארבל-אלון: אני לא יכולה להגיד לך שראיתי את השמות ולא ראיתי את הסוף, אבל ההנחיה ביום ראשון האחרון הייתה זאת.

עליזה לביא: אז יש שינוי של המדיניות.

עאידה תומא סלימאן: אז יש הנחיה.

עליזה לביא: אנחנו רוצים לשמוע את זה כאן.

עליזה לביא: באנו לכאן כדי לשמוע את זה.

<שגית ארבל-אלון: אין שינוי מדיניות.

עליזה לביא: אני לא סתם שואלת את השאלה הזאת.

<שגית ארבל-אלון: אני חושבת שזה היה ברור מאליו שזה הרצון ואני מבינה שזה - - -

עליזה לביא: השר אמר לנו בתשובתו שהוא לא מתערב כי זה לא תפקידו.

<שגית ארבל-אלון: חבל שאת מנהלת את הדיון הזה איתי, בלעדיו.

<שגית ארבל-אלון: אז חכי רגע ונחזור לזה אחר כך, בסדר?

<שגית ארבל-אלון: אני יכולה לייצג את מה ששמעתי במו אוזני.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש רק אם נוכל להתקדם קצת.

<שגית ארבל-אלון: כן, רק מפריעים לי כל רגע.

עאידה תומא סלימאן: אז אני אנסה שלא יפריעו.

עאידה תומא סלימאן: בואי נתקדם.

<שגית ארבל-אלון: מעבר לנושא של סרטן שד, כמובן העמקת התכניות גם בקרב אוכלוסיות שהן היום יותר מתקשות מבחינה בריאותית, באגף שלי יושב תחום צמצום פערים ואי שוויון והם עובדים גם על הנושא הזה.

<שגית ארבל-אלון: הקרדיטציה של מכוני השד, המשך עדכון הסל וכמובן המוטו הגדול הוא טיפול מותאם אישית.

<שגית ארבל-אלון: נכנס בשנים האחרונות החיסון נגד וירוס הפפילומה האנושי.

<שגית ארבל-אלון: עכשיו הוא גם לבנים, אבל הוא נכנס בתחילת דרכו אך ורק לבנות.

<שגית ארבל-אלון: בנושא היריון ולידה, יש פרישה טובה של מעקבי היריון, יוצאות הנקה.

<שגית ארבל-אלון: דבר חשוב שקרה בתקופה האחרונה זה הנושא של תשאול אוניברסאלי לכלל הנשים שמטופלות בטיפת חלב לאיתור נשים נפגעות אלימות ותשאול לאיתור נשים עם דיכאון לאחר לידה.

<שגית ארבל-אלון: פרויקט חשוב, שהמטרה שלו היא - - -

עאידה תומא סלימאן: בנושא של איתור נשים נפגעות אלימות, אני חייבת להזכיר שהתקיימה אצלי פה בוועדה ישיבה בנושא של איתור נשים שסובלות מאלימות גם דרך קופות חולים וגם טיפול חלב, ולצערי הרב נוכחתי לדעת שאין שום מנגנון ברור בהעברת והצלבת המידע הזה.

עאידה תומא סלימאן: קופות החולים לא מחויבות לדווח בשום מקום, גם על הטרדות מיניות וגם על תקיפות מיניות בתוך המערכת עצמה.

יעקב ליצמן: קודם כל בהחלט אני מחייב, אני חושב שזה נכון לחייב כל קופת חולים כלפי כל אזרחיה, אם היא יודעת שיש איזו שהיא תקיפה, היא צריכה לדווח למשטרה.

<שגית ארבל-אלון: יושבת פה הגברת זוהר סער לביא, שהיא ראש המחלקה.

<שגית ארבל-אלון: אולי היא תתייחס לזה אחר כך ולא כרגע.

<שגית ארבל-אלון: תנו רק להתקדם.

עאידה תומא סלימאן: כן, אבל התקיים דיון שלם גם בנושא של הטרדות מיניות בתוך הצוותים.

עליזה לביא: גברתי, רק התייחסות של השר להערה ששאלנו קודם.

עאידה תומא סלימאן: תיכף.

<שגית ארבל-אלון: רק אם אפשר לסיים את המצגת ואז ניכנס לזה, בסדר?

עאידה תומא סלימאן: על כל הנושא של ייצוג נשים בוועדת סל הבריאות.

עליזה לביא: נאמר כאן משהו ושאלנו אם זו ההנחיה שלך, כי התשובה שלך - - -

עאידה תומא סלימאן: את תגיעי באיזה שהוא שלב לעניין של ייצוג?

יעקב ליצמן: זה לא השתנה.

עליזה לביא: זה לא השתנה?

<שגית ארבל-אלון: בכל אופן אני אדלג.

<שגית ארבל-אלון: כמובן הנושא של מניעת מחלות ומניעת מומים מולדים בתעלה עצבית על ידי קידום הנושא של חומצה פולית, ביצוע סקרים למחלות תורשתיות טרם הריון, שיפור בדברים שניתנים בתוך מעקב ההריון.

<שגית ארבל-אלון: אני פשוט מדלגת, כי את מבקשת שאני אגיע לסוף.

<שגית ארבל-אלון: גילוי של תסמונת דאון ובעיות נוספות, שאנחנו מנסים לנסות ולגלות אותן עוד בזמן ההיריון.

<קריאה: טלסמיה.

<שגית ארבל-אלון: גם.

<שגית ארבל-אלון: נושאים שעלו לדיון במועצה הלאומית לבריאות האישה בשנתיים האחרונות, זה גם הנושא כאמור של הכרת תסמיני אירוע לבבי והגעה בזמן לטיפול, ואני אתייחס לזה קצת יותר מאוחר במדדי האיכות, שמודדים בבתי החולים; וגם הנושא הזה, לא רק שייפתחו מכוני לב אישה, אלא גם יהיה פרסום בעניין וקמפיין להעלאת המודעות.

<שגית ארבל-אלון: עוד סוגיות שעלו, נושא בדיקות הפפ, פגיעה מינית שהזכרת, בטיפול רפואי ודברים שאנחנו בהחלט מנסים ובודקים איך אפשר לקדם אותם.

<שגית ארבל-אלון: ביצוע בדיקת לב במאמץ - - -

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק הנושא שאני התייחסתי אליו עכשיו.

<שגית ארבל-אלון: בסדר, זוהר תתייחס אליו אחר כך.

עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו נקבל, בסדר.

<שגית ארבל-אלון: אני אדלג על הנושא של ביצוע בדיקת לב במאמץ עם חולצה.

<שגית ארבל-אלון: יש נשים שזו המבוכה שלהן, לדאוג להן כדי שהן תוכלנה לעשות את זה בצורה נינוחה.

<שגית ארבל-אלון: טיפול שמרני בפיזיותרפיה בבריאות האישה, על מנת להוריד שימוש בתרופות במקומות שאין לנו חובה; וכניסה של טכנולוגיות לסל, שקשורות בנשים, כולל טיפול באוסטיאופורוזיס, טיפולי פוריות בתחום סרטן השד ובנושא - - -

עאידה תומא סלימאן: זה מעניין.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מצטערת, אני חייבת להגיד פה משהו.

עאידה תומא סלימאן: בניתוח שנעשה על סל התרופות והטכנולוגיות בחמש או שמונה השנים האחרונות, מתברר שרק 3.6%מכלל הסל במשך שמונה שנים ניתן לתרופות וטכנולוגיות בתחום בריאות האישה.

עאידה תומא סלימאן: אז זה טוב לראות כל כך הרבה נושאים, אבל אם האחוז הוא 3.6%, מה זה מכסה?

יעקב ליצמן: לא, לא, אני אסביר.

יעקב ליצמן: תנו לי להסביר.

יעקב ליצמן: רבותי, אתם שוב נכנסים לדבר שלדעתי אסור לכם להתערב, ואני אסביר גם כן.

יעקב ליצמן: יש ועדת סל תרופות.

יעקב ליצמן: ועדת הסל - - -

<קריאה: במקרה הזה הוא צודק.

יעקב ליצמן: רבותי, תנו לי.

יעקב ליצמן: ועדת הסל מטפלת בכל התרופות החדשות שיוצאות, שלדעתם צריך להכניס לסל הבריאות.

יעקב ליצמן: לא תפקידם לבדוק את מחלת הסרטן, חלילה וחס, חלילה וחס את מחלת הסוכרת או משהו אחר.

יעקב ליצמן: הם לא בודקים.

יעקב ליצמן: 5% סוכרת, 15% סרטן, 20% לב, קרדיולוגיה, ALS.

יעקב ליצמן: הם לא נכנסים לכל הדברים.

יעקב ליצמן: הם נכנסים למה שלדעתם צריך להכניס לתוך מה שחסר.

יעקב ליצמן: זה תפקידם.

יעקב ליצמן: הם לא בודקים שום דבר מגזרי.

יעקב ליצמן: לא שייך לזה.

יעקב ליצמן: אסור להם לעשות את זה ואם יעשו את זה אני אפטר את כולם.

יעקב ליצמן: זה לא תפקידם.

יעקב ליצמן: תפקידם נטו לטפל במה שטוב לכל הציבור.

יעקב ליצמן: כשנותנים תרופות לקרדיולוגיה – אז צריך לבדוק כמה זה נשים, כמה גברים?

יעקב ליצמן: זה מה שהם בודקים?

יעקב ליצמן: זה תפקידם?

יעקב ליצמן: תפקידם לקחת את כל מה שיש.

יעקב ליצמן: הסל מתחיל באוקטובר.

יעקב ליצמן: עד אוקטובר - ואני אענה אגב תוך כדי שאני מדבר גם על כל השאלות שקיבלתי על גברים-נשים בוועדת הסל.

יעקב ליצמן: עד אוקטובר עובדת ד"ר אוסנת לוקסמברג עם צוות גדול מאד רק להכין את כל התרופות, מה שיש להכין לוועדת הסל.

יעקב ליצמן: שם כמעט אין גבר.

יעקב ליצמן: כולם נשים כמעט.

יעקב ליצמן: אז אל תגידו לי שמגדירים.

יעקב ליצמן: עוד מעט אני אדבר גם על עבודת הסל.

<קריאה: אדוני השר - - -

יעקב ליצמן: רגע, אני עוד לא גמרתי.

יעקב ליצמן: ולכן אסור לכם להתערב ולהגיד איזה תרופות להכניס לסל.

יעקב ליצמן: יש כל מיני מחלות, השם ישמור.

יעקב ליצמן: יש דברים חדשים וזה יקר.

יעקב ליצמן: אתם יודעים שהמלחמה שאני מנהל כרגע על תרופות מצילות החיים ואני מקווה שתהיה לי בשורה טובה.

יעקב ליצמן: הסל זה 300 מיליון שקלים ו-2.2 נשאר בחוץ.

יעקב ליצמן: הם צריכים לבחור מה שטוב למערכת הבריאות, לכולם.

יעקב ליצמן: זה לא מגזר ולא משהו אחר, ויש מחלות שהן רק של ילדים.

יעקב ליצמן: זה לא שם.

יעקב ליצמן: הם בודקים את הכל.

יעקב ליצמן: זה א'.

יעקב ליצמן: עכשיו בקשר לסל.

יעקב ליצמן: את ועדת הסל אני ממנה ברובה, אבל לא את כולה.

יעקב ליצמן: יש נציגות קבועה שם של קופות החולים, שאני לא ממנה.

יעקב ליצמן: הם ממנים.

יעקב ליצמן: יש ארבע קופות חולים, כל אחת שולחת נציג.

יעקב ליצמן: אני לא ממנה.

יעקב ליצמן: מה לעשות שהם שלחו גברים לפני שנה וגם לפני שנתיים?

יעקב ליצמן: במשרד הבריאות, כשאני ממנה וכל המינויים שאני עשיתי היו חצי-חצי.

יעקב ליצמן: תבדקו.

יעקב ליצמן: שלחתי לכם בדואר.

יעקב ליצמן: זה מה שיש.

יעקב ליצמן: אני לא הולך לשנות את החוק ואת כל הדברים האלה ואיך לעשות את זה, זה מה שיהיה ולדעתי לא צריך לשנות את זה.

יעקב ליצמן: הם ירצו לשלוח נשים, שישלחו.

יעקב ליצמן: אני אאשר.

יעקב ליצמן: הם לא ירצו לשלוח, אני אאשר מה שהם שולחים.

יעקב ליצמן: תפקידי למנות.

יעקב ליצמן: אני בחרתי את הרופאים הכי גדולים, הכי בכירים, הכי בכירות, תבדקו מה שבחרתי, תבדקו את כל מי שמיניתי.

יעקב ליצמן: אפשר לבדוק את זה.

יעקב ליצמן: הכל אגב מפורסם.

יעקב ליצמן: גם הדיונים פתוחים היום לעיתונאים.

יעקב ליצמן: לכן אני חושב שאין טעם לשנות את נושא ההרכב.

עאידה תומא סלימאן: טוב, יש לי הערה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת - - -

<אליעזר רחמילביץ: סליחה, משפט אחד.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה.

<אליעזר רחמילביץ: רק מילה אחת.

עאידה תומא סלימאן: לא, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך, אבל אני חייב להגיב.

<אליעזר רחמילביץ: כסף.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיב.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אתערב בעבודה של ועדה ואני לא אקבע ואני גם לא מבינה בתרופות, אבל אני יכולה להסתכל על מדיניות.

יעקב ליצמן: כמוני.

יעקב ליצמן: כמוני.

עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאתה אפילו יודע יותר, כבוד השר.

יעקב ליצמן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני מסתכלת איך המדיניות משתקפת או איך הגישה משתקפת.

עאידה תומא סלימאן: כאשר אני מסתכלת על סל התרופות, אם מוציאים ממנו את התרופות שבעניין הסרטן ובודקים, ויוצא לפי מחקר שנעשה, שרק 3.6% מהסל, במשך 8 שנים - - -

יעקב ליצמן: גברתי, אני חייב להפסיק - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

יעקב ליצמן: לא יעזור.

יעקב ליצמן: אסור לאף אחד להתערב בוועדת הסל.

יעקב ליצמן: זו ועדה ציבורית - - -

עאידה תומא סלימאן: אני לא מתערבת, אבל - - -

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אני לא אתן.

יעקב ליצמן: יש להם שיקולים.

יעקב ליצמן: אני אתן לכם דוגמא.

יעקב ליצמן: הייתה שנה אחת שהחליטו משום מה, אני לא יודע מה, לתת למחלות יתומות.

יעקב ליצמן: גם את זה היה.

יעקב ליצמן: אז מה, לא צריך לתת?

יעקב ליצמן: אני לא התערבתי, אישרתי.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: השאלה היא - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, אדוני, השאלה אם אין חשיבות בוועדה כל כך מרכזית, שמשפיעה - - -

יעקב ליצמן: אבל אם יש שם כל כך הרבה נשים, אני בטוח שהם - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא הרבה נשים.

יעקב ליצמן: יש מספיק נשים.

עליזה לביא: לא, אדוני, אתה רוח המפקד.

עליזה לביא: אתה כרגע, השר, בזמן הזה עושה עבודה מצוינת.

עליזה לביא: מה שאנחנו מבקשות, אחרי שנתיים שבהן ראינו את ההשלכות, הרי מה זה חשיבה מגדרית, מה זה הבנה מגדרית?

עליזה לביא: למה אנחנו באות ואומרות שצריך שיהיה מנעד של דעות והשפעה מגדרית, כי אתה רואה את ההשלכות, אתה רואה את התוצאה.

עליזה לביא: שנתיים הייתה ועדה שהייתה 50% - 50% וראינו את ההשפעה על סל התרופות.

שולי מועלם-רפאלי: את השינוי.

יעקב ליצמן: אומרים לי ככה, עם כל הכבוד – שאני צריך למנות מישהו שמבין בסרטן, רופא, רופאה לא משנה, שמבינים בסרטן, כי יש שם הרבה מחלות, כי סרטן זה המחלה לצערנו מספר אחת - - -

עליזה לביא: גם סרטן השד - - -

יעקב ליצמן: רגע, רגע.

עליזה לביא: היה אחרון בתשומת הלב לאורך - - -

יעקב ליצמן: כי הרופאים והרופאות של סרטן דואגים גם לסרטן שהערת.

יעקב ליצמן: הם מטפלים גם בדברים האלה.

עליזה לביא: מתי הם יתעוררו לדאוג לזה?

יעקב ליצמן: לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: שנייה, חברת הכנסת עליזה לביא - - -

יעקב ליצמן: את מטילה דופי ברופאים ואני מוחה על זה.

שולי מועלם-רפאלי: אני דווקא חושבת שאין לרדת לרזולוציה של מחלות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שצריך להישאר בעניין העקרוני, שיש פה ועדת סל שההשפעה שלה היא מהותית על החיים של כל האזרחים במדינת ישראל, ויש השלכה לנציגות של נשים בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת, חברות הכנסת, יש פה שני נושאים - - -

יעקב ליצמן: למפקד אסור להתערב בתרופות.

יעקב ליצמן: אני אחזור על זה 20,000 פעם.

עליזה לביא: אבל אתה יכול להגיד את הנתון - - -

עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, חברת הכנסת עליזה לביא.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לנווט את הדיון למקום שאפשר לצאת ממנו במשהו.

עאידה תומא סלימאן: יש שני נושאים שמועלים פה.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד העניין של הייצוג ואני הבנתי שהשר אמר שמבחינת המשרד, מה שהוא ממנה הוא ממנה 50% - 50%, שזה מבורך ואני מאד מקווה שהמאבק שלנו, שקופות החולים גם כן יתחילו להבין שייצוג נשים הוא דבר חשוב.

יעקב ליצמן: יש להם מינוי אחד.

עאידה תומא סלימאן: יש להם מינוי אחד.

יעקב ליצמן: או כן או לא.

יעקב ליצמן: אין.

עאידה תומא סלימאן: בסדר.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאני חושבת שהוא מהותי ביותר, זה התוצאה הסופית.

עאידה תומא סלימאן: אם 52% מהציבור, שהוא נשים, יש לו בכל זאת בעיות בריאותיות שונות ולא רק קשורות בפריון ובהריון, ובכל זאת 3.6% מהסל כולו, ואני עכשיו מדברת על הסל, לא מדברת על ייצוג.

יעקב ליצמן: אבל למה את לא לוקחת את האחוזים שחלילה וחס גם נשים חולות בסרטן או - - -

עאידה תומא סלימאן: נכון, קרדיולוגיה וכו'.

יעקב ליצמן: זה כלול בתוכו.

עאידה תומא סלימאן: נכון, זה כלול שם, אבל גם כן אם אני לא טועה, וזה מה שהסבירו לי בדיון קודם, שאפילו עניין התרופות שקשורות במחלות לב, משפיעות על נשים וגברים בצורה שונה.

<שגית ארבל-אלון: אבל זה עדיין אותן - - -

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נעבור הלאה.

<שגית ארבל-אלון: אני רק רוצה להגיד שההסתכלות - - -

עאידה תומא סלימאן: אין תשובה לזה.

<שגית ארבל-אלון: אני חושבת שההסתכלות האחוזית הייתה צריכה להיות - - -

<אליעזר רחמילביץ: מותר גם לרופא להגיד מילה?

יעקב ליצמן: ו- - - סרטן 50% נשים ו - - - זאת אומרת הם מקבלים גם שם את התרופות.

יעקב ליצמן: בכל מחלה יש 50% - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף ניתן.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסיים את הנושא.

עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לחשוב ש-3.6% זה משהו שאפשר לעבור עליו בשקט.

<שגית ארבל-אלון: אני הייתי בודקת את אחוז התרופות שנכנסו מכלל התרופות שהוצעו לסל, האם הייתה אפליה מכלל התרופות – האחוז שנלקח עבור כלל הציבור – והאם הייתה אפליה כלפי נשים באחוז שנלקח מתוך התרופות הספציפיות לנשים.

<שגית ארבל-אלון: אני לא ראיתי פילוח כזה, אני מציעה שנבקש כזה פילוח.

יעקב ליצמן: אין.

יעקב ליצמן: אין גם.

<שגית ארבל-אלון: ואז יהיה מקום לטענה, כי כרגע הטענה – ואני מסתכלת רגע מבחינת לימודי בריאות הציבור שלי – אני לא בטוחה שאני יכולה להסתכל על הנתון הזה ולהגיד שיש בו מימד של אפליה, ומי שמכירה אותי מחוץ לחדר הזה יודעת שאני מאד רגישה לעניין המגדרי.

עליזה לביא: את היית גם בוועדה, נכון?

<שגית ארבל-אלון: אני גם הייתי בוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, נעבור לייצוג במשרד.

עליזה לביא: מכיוון - - - של העבודה של, אולי באמת - - -

<שגית ארבל-אלון: רק לפני ייצוג נשים אני רוצה להגיד שהמשרד - - -

יעקב ליצמן: אגב, אני רוצה להעיר עוד דבר.

יעקב ליצמן: אני השר הראשון שמיניתי ערבי בוועדת הסל, פרופסור עאפו.

עאידה תומא סלימאן: כן, ואנחנו מברכות על זה, למרות שהוא גבר.

<אליעזר רחמילביץ: ורופא מוצלח ואיש מצוין.

יעקב ליצמן: אני צריך לאזן בין גברים לנשים.

עליזה לביא: הנה, אתמול יש רופאה ראשונה מטייבה.

עליזה לביא: ברכות.

<שגית ארבל-אלון: אני רוצה להמשיך ולהגיד בנושא - - -

עאידה תומא סלימאן: בטייבה יש מלא רופאות.

<קריאה: מג'סר אזרקה.

עליזה לביא: הייתה כתבה ענקית.

עליזה לביא: מאיפה, מג'סר?

עליזה לביא: סליחה, מג'סר.

שולי מועלם-רפאלי: בואו נתקדם.

<שגית ארבל-אלון: מאד חשוב לי להדגיש, לפני שאנחנו נכנסים לנושא של ייצוג נשים, אני כן רוצה להגיד שבשנים האחרונות נעשתה עבודה דרמטית במשרד בנושא של איתור אלימות במשפחה ובנושא של תקיפה מינית.

<שגית ארבל-אלון: שוב, נבקש אולי אחר כך מזוהר להתייחס לזה בצורה יותר טובה ואחר כך גם יש דיון - - -

עאידה תומא סלימאן: גם לדיון הבא שלנו.

<שגית ארבל-אלון: בדיוק.

<שגית ארבל-אלון: דיון שלם בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הבא של הוועדה בעוד שעה.

<שגית ארבל-אלון: יש שירותים חדשים שנפתחו לנשים נפגעות אלימות וכמובן לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית.

<שגית ארבל-אלון: למרות הנושא החם, חשבנו שחשוב להגיד שבנושא של מניעה של הפרדת יולדות, המשרד נדרש לזה ורוצה למנוע את התופעה ועושה הכל למניעת התופעה ואנחנו לא מעוניינים בשום הפרדה, לא על רקע לאום, דת, גזע, או כל דבר אחר.

עאידה תומא סלימאן: הייתה בקשה שאולי המנכ"ל יוציא עוד חוזר שידגיש את העניין.

יעקב ליצמן: הוצאנו.

עאידה תומא סלימאן: הוצאתם, בסדר.

<שגית ארבל-אלון: הוקמו בשנים האחרונות מרפאות ניידות למזעור נזקי הזנות.

<שגית ארבל-אלון: לגבי ההיבטים המגדריים של מדדי האיכות במשרד הבריאות, ידוע לכם, יש את הנושא של מדדי איכות.

<שגית ארבל-אלון: שולי, תקשיבי לנו - חשוב לציין שכלל מדדי האיכות נבחנים ומפולחים גם באופן מגדרי.

<שגית ארבל-אלון: זה דבר שמאד חשוב לך.

<שגית ארבל-אלון: בכל המדדים, למעט מדד אחד שנבדקו ופורסמו השנה, נמצא כי עמידה במדדים עבור נשים וגברים היא כמעט זהה ולפעמים אפילו טיפה יותר טובה לגבי נשים.

<שגית ארבל-אלון: במדד אחד בלבד, ובזה אנחנו חוזרים לנושא הלב, הנושא של ביצוע צנתור לבבי תוך 90 דקות כאשר מופיעים עם סימפטומים, במדד הזה כאן עדיין מפספסים נשים ואנחנו במגמת שיפור.

<שגית ארבל-אלון: זה נושא במוקד תשומת הלב.

<שגית ארבל-אלון: הטמעת חשיבה מגדרית היא גם בנושא של ייצוג נשים.

<שגית ארבל-אלון: כמו שאתם יודעים, הר"י הקימו צוות משימה לקידום מעמד הנשים ברפואה בישראל והוציאו דין וחשבון.

<שגית ארבל-אלון: אני הייתי בוועדת העבודה והרווחה מטעם המשרד ולוויתי את פרופסור רבקה כרמי יחד עם נציגי הר"י להצגת הממצאים, ובאמת אתם צודקים, יש הרבה יותר סטודנטיות לרפואה, אבל כשעושים את הקפיצה הבאה של שיעור הרופאות והמתמחות, אנחנו יורדים מתחת ל-50% ופה אנחנו צריכים להיערך ואנחנו נערכים לזה.

יעקב ליצמן: ולא בדקנו את זה בעוד כמה שנים, כשהם יהיו גדולים.

יעקב ליצמן: הדור היום זה מה שהיה לפני שנים, ואז היו הרבה יותר גברים.

רויטל סויד: למתי נכונים הממצאים האלה?

יעקב ליצמן: עכשיו.

<שגית ארבל-אלון: הדו"ח פורסם בשנת 2015.

<קריאה: אז הם כבר מבוגרים.

יעקב ליצמן: לא, לא, הפוך.

יעקב ליצמן: הם עכשיו סיימו, אז זאת אומרת עד שיהיו בכירים ייקח זמן.

יעקב ליצמן: הדור שבכירים היום זה דור ש - - -

שולי מועלם-רפאלי: זה דור שלפני 30 שנה, 20 שנה.

יעקב ליצמן: לכן זה הבדל.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם, זו בכלל בעיה עם כל הנתונים.

יעקב ליצמן: כל הנתונים – OECD בכל מה שאתם רוצים.

יעקב ליצמן: אנחנו מקבלים ועד שמגיעים הנתונים סוף סוף והם עולים, זה כבר לפני שנתיים-שלוש ואין התייחסות.

יעקב ליצמן: זאת אומרת מה שאני עושה עכשיו במשך השנה, הפירות יהיו בעוד שנתיים.

יעקב ליצמן: נו.

רויטל סויד: ואיזו ממשלה זאת תהיה?

יעקב ליצמן: אני לא יודע.

שולי מועלם-רפאלי: הנבואה, ידוע למי היא ניתנה.

יעקב ליצמן: אם השאלה אם אני אהיה ראש הממשלה, התשובה לא.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל אם השאלה אם תהיה שר הבריאות?

רויטל סויד: השאלה אם הם יהיו בקואליציה.

<אליעזר רחמילביץ: הלוואי שתמשיך להיות שר הבריאות.

יעקב ליצמן: אם אני אהיה שר זה יהיה בבריאות.

<אליעזר רחמילביץ: בסדר גמור.

רויטל סויד: בואו נסכם ככה, כחברת אופוזיציה אני אומרת שאני מאחלת לכולם להיות במקום בקואליציה באופוזיציה, אבל שאתה תישאר שר.

עאידה תומא סלימאן: איך עברנו לדיון על הקריירה של כבוד השר?

עאידה תומא סלימאן: איך עברנו לדיון הזה?

עאידה תומא סלימאן: בואו נמשיך.

יעקב ליצמן: לא, זה דיון שמגיע כל הזמן, כי כולם רוצים להפיל את ביבי.

<שגית ארבל-אלון: אני מצטטת - - -

שולי מועלם-רפאלי: שגית מבקשת לא להגיב ולהמשיך במקצועיות.

<שגית ארבל-אלון: זו החובה שלי, לא?

<שגית ארבל-אלון: מהדו"ח עולה, כמו שנאמר פה, חסר בייצוג נשים בתפקידי ניהול ותיכף אני אציג את המצב במשרד עצמו, שהוא שונה מכלל מערכת הבריאות, אבל בהחלט יש מקום וחלק מההיערכות לנושא הזה, אפילו התכנית שבה אני נמצאת, תכנית ענבר לעתודה הניהולית במערכת הבריאות, נבחרו במחזור הראשון שבע נשים לעומת חמישה גברים.

<שגית ארבל-אלון: זאת אומרת יש תשומת לב לנושא הזה, רוצים לקדם את זה, אבל זה לא דבר שיקרה ביום ודברים לוקחים – איך אומר כבוד השר – מה שאנחנו זורעים היום ייקצר בנושא הזה בעוד 20 שנה.

<שגית ארבל-אלון: זה לא דבר שהוא שונה.

<שגית ארבל-אלון: הועלה פה כבר קודם - - -

יעקב ליצמן: את אמרת על המינויים בשנה האחרונה?

<שגית ארבל-אלון: תיכף אני אכניס אותם, מיד.

<שגית ארבל-אלון: זה בתוך המשרד.

<שגית ארבל-אלון: לגבי הנושא של השלכה ארוכת טווח של הפמיניזציה של המקצוע, העליתם את הדברים כבר בתחילת הדיון ואני לא חושבת שיש מה להגיד, אבל בסך הכל צריך לשמור ופה דווקא הפנייה למחוקקים - לדאוג לעניין הזה, שככל שיש יותר נשים במקצוע, לדאוג שלא תהיה ירידה, גם לא בהסכמי השכר ושלא תהיה שחיקה של השכר לאורך השנים.

<שגית ארבל-אלון: בנושא של נשים רופאות ואקדמיה יש התקדמות יותר איטית של נשים ולא - - -

רויטל סויד: למה זה המחוקק ולא מדיניות משרד?

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני רציתי - - -

יעקב ליצמן: לא, לא, המשרד לא יכול.

יעקב ליצמן: זה שייך לאוצר.

יעקב ליצמן: זה שכר.

רויטל סויד: אז למה זה למחוקק?

עאידה תומא סלימאן: המחוקק עשה את כל החוקים שאמורים לשמור על שוויון בעניין השכר, ללא הבדל של - - -

יעקב ליצמן: זה לא - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה איך זה מתבצע בשטח.

<שגית ארבל-אלון: אבל המחוקק הוא גם כלב השמירה של העניין הזה.

<שגית ארבל-אלון: זה היה ברמה של לא לחוקק, אלא לשמור.

עאידה תומא סלימאן: זה בא מהאוצר, אבל בכל זאת, זה לא המחוקק, זה הממשלה.

<אליעזר רחמילביץ: דרך אגב, שגית, תציגי את הדו"ח של הר"י.

<שגית ארבל-אלון: אני הצגתי את זה עם הסמל של הר"י וציינתי שזה של הר"י, אני חושבת 5 פעמים בתוך הדיבור הזה, וכל הקרדיט ניתן פה בצורה מסודרת.

<אליעזר רחמילביץ: מאה אחוז.

<שגית ארבל-אלון: רק מתוך הדו"ח של הר"י סוכם שתוקם ועדה לקידום הנושא בתוך משרד הבריאות והבאתי בתוך משרד הבריאות, אתם יכולים לראות את המספרים.

<שגית ארבל-אלון: קצת קשה - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא יכולים לראות.

<שגית ארבל-אלון: אז אני אגיד שבקרב ההנהלה של משרד הבריאות יש 50% ואפילו טיפה יותר של נשים בדרגי הביניים ובדרגים הגבוהים.

<שגית ארבל-אלון: בהנהלה הבכירה יש 50% ורק בשלושת האנשים הכי גבוהים בטופ, אין לנו היום ייצוג נשי – אתם רואים.

<שגית ארבל-אלון: אני רק רוצה להגיד שראש שירותי אשפוז במשרד הבריאות, החדשה שמונתה, שזה אחד הדרגים הכי בכירים במשרד – ד"ר אורלי וינשטיין – מונתה אישה וגם סגניתה, אז אנחנו יכולים להגיד שיש בהחלט תשומת לב לנושא הזה בתוך המשרד.

<שגית ארבל-אלון: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה גברתי.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לפרופסור אליעזר רחמילביץ, מדיניות רפואית, ההסתדרות הרפואית בישראל.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה אדוני, אני מבקשת שלוש דקות.

<אליעזר רחמילביץ: בקיצור.

<אליעזר רחמילביץ: אני קודם כל רוצה לברך את שולי שיצאה ולברך את השר על היוזמה הזאת.

<אליעזר רחמילביץ: הר"י תומכת באלף אחוז בכל הנושא של רפואה מגדרית לנשים.

<אליעזר רחמילביץ: תומכת וגם ראיתם, שמעתם עכשיו משגית, זה דו"ח שאפילו נכתב על ידי הר"י בשיתוף עם משרד הבריאות, זאת אומרת שפה אנחנו רק מודים ומברכים.

<אליעזר רחמילביץ: לפני שאני אמשיך, משפט אחד.

<אליעזר רחמילביץ: אתם יושבים פה ואני הייתי פה במספר דיונים.

<אליעזר רחמילביץ: למשל כל מה שדיברתם פה על סל התרופות, תסלחו לי, זה ויכוח מיותר לגמרי.

<אליעזר רחמילביץ: הרב ליצמן צודק לא במאה אחוז, גברתי, באלף אחוז.

<אליעזר רחמילביץ: ועדת הסל צריכה לטפל בתרופות ובעניין המקצועי בלבד.

<אליעזר רחמילביץ: יהודי, ערבי, נוצרי, מוסלמי, גבר, אישה, ילד או תינוק.

<אליעזר רחמילביץ: נקודה.

<אליעזר רחמילביץ: אני מכיר טוב את ועדת הסל.

<אליעזר רחמילביץ: אמנם לא הייתי חבר בה, אבל התלמידים שלי שם ואני יודע בדיוק מה שנעשה שם.

<אליעזר רחמילביץ: ואני אומר לכם, אתם צריכים לקום, ללכת לכחלון ולילדים שלו ולהגיד לו ש-300 מיליון שקלים לשנה לסל הבריאות זה בושה וחרפה, זהו זה.

<אליעזר רחמילביץ: זה הסיפור על סל הבריאות.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, את זה עושים.

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל אני למדתי משהו אחר, אדוני.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מברכים על רפואה מגדרית, אז חלק מהרפואה המגדרית היא לראות, כאשר מדרגים סדרי עדיפויות בתקציב שהוא לא מספיק, איפה נמצאת התרופה לנשים - - -

<קריאה: אבל לא מדרגים שם לפי קטגוריות.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מצטערת, כאשר אומרים לי שהתקציב הוא לא מספיק, אז אני מבינה ישר שלא הכל נכנס בגלל שהתקציב הוא לא מספיק.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר לא הכל נכנס, עושים סדרי עדיפויות.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר עושים סדרי עדיפויות, מקבלים החלטות לפי מה שרואים לנכון, גם מקצועית, אבל גם לפי מה שקיים בראש ומה הכי חשוב.

עאידה תומא סלימאן: ואין מה להגיד, אל תגידו לי זה לא חשוב מה שאנחנו אומרות.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושאים שהתחלנו לדבר עליהם, אמרו לנו בהתחלה שהם לא חשובים, עד שעשינו מה שנכתב פה – הטמעה מגדרית.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי?

<אליעזר רחמילביץ: אני תומך בכל - סליחה, אני רוצה שתביני - ההסתדרות הרפואית תומכת בכל מה שאמרתם, בכל מה שאתם עושים, באלף אחוז.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

<אליעזר רחמילביץ: אני רק חוזר ואומר, ההחלטות של סל הבריאות הן מקצועיות והדרך היחידה לשנות את המצב זה להגדיל את התקציב.

<אליעזר רחמילביץ: ואת, בתור יושבת ראש הוועדה וחברי הכנסת שנשארו עוד לשבת פה, זה מה שאתם צריכים לעשות.

<אליעזר רחמילביץ: זו הבעיה.

<אליעזר רחמילביץ: עכשיו לגבי הנושא.

<אליעזר רחמילביץ: אז שמעתם, הר"י תומכת - - -

עאידה תומא סלימאן: זה הכל היה לא לנושא?

<אליעזר רחמילביץ: סליחה?

יעקב ליצמן: תרופות מצילות חיים יתנו מענה גם למה שאת אמרת.

<אליעזר רחמילביץ: הלוואי.

יעקב ליצמן: צריך להעלות את הסל, חייבים.

<אליעזר רחמילביץ: בוודאי.

<אליעזר רחמילביץ: זאת השאלה.

<הילי וואלך: זה לא רק מצילות חיים, זה גם איכות חיים.

<הילי וואלך: זה לא פחות חשוב.

<אליעזר רחמילביץ: קודם כל מצילות חיים.

<הילי וואלך: אדוני השר, אתה - - -

יעקב ליצמן: לא הייתי מציע לך להשתמש בזה, כי אני רוצה להגיד מה אומרים לי.

יעקב ליצמן: מה אומרים לי במשרד האוצר?

יעקב ליצמן: אומרים לי זה לא מציל חיים, זה משפר חיים.

יעקב ליצמן: זה לא משפר חיים, זה מאריך חיים.

יעקב ליצמן: אז אני שאלתי אותם – פרופסור רחמילביץ – יש החייאה?

יעקב ליצמן: כשאתה עושה החייאה על בן אדם, אתה יודע אם הוא חי דקה, 90 דקות, 90 שנה?

<אליעזר רחמילביץ: ראית את הדו"ח של הוועדה מהיום?

יעקב ליצמן: אתה לא יודע, אבל אתה עושה.

יעקב ליצמן: זה התפקיד שלך.

<אליעזר רחמילביץ: ראית כמה החייאות שנעשו שהן-.

<אליעזר רחמילביץ: רבותי, יש דבר אחד שאתם צריכים לדעת.

<אליעזר רחמילביץ: אני רופא 50 שנה ותבינו את זה - מדינת ישראל לא מקציבה למערכת הבריאות את מה שהיא צריכה, ורוב הדיונים שאני משתתף - - -

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים.

<אליעזר רחמילביץ: אתם יודעים, אבל אתם לא עושים מספיק.

<אליעזר רחמילביץ: הוא משתדל, הרב ליצמן - - -

יעקב ליצמן: זה לא הוועדה הזאת.

יעקב ליצמן: תיכנס לוועדת הכספים.

<אליעזר רחמילביץ: אני הולך.

<אליעזר רחמילביץ: אז תשלח אותי, אני אלך גם לשם.

<אליעזר רחמילביץ: אני אומר לך - - -

יעקב ליצמן: אני לא שולח.

<אליעזר רחמילביץ: אני רוצה להגיד רק עוד שלוש מילים.

<אליעזר רחמילביץ: הדו"ח הזה של שגית, שאני מכיר טוב ומוקיר ואתה יכול להיות מבורך שיש לך אישה כזאת בצוות שלך.

<אליעזר רחמילביץ: עבדנו ביחד בהדסה הרבה.

<אליעזר רחמילביץ: אני אומר שהדו"ח הזה הוא דו"ח של פרופסור רבקה כרמי – אישה – נשיאת אוניברסיטת בן גוריון – יש לנו רופאות בארץ במקצוע שלי, דרך אגב, שתי רופאות מעולות שנפטרו, קיבלו פרס ישראל: פרופסור ברכה רמון, ז"ל, פרופסור רינה זייצוב, ז"ל.

<אליעזר רחמילביץ: הרופאות זוכות לכבוד רב.

<אליעזר רחמילביץ: כמו שאמרתי - - -

<קריאה: פרופסור דינה בן יהודה, תיבדל לחיים ארוכים.

<אליעזר רחמילביץ: סליחה, זה רק ילך ויעלה.

<אליעזר רחמילביץ: הר"י תומכת בזה במאה אחוז, תומכת ביוזמה שלכם, תומכת במה שאתם מנסים לעשות, תומכת בדו"ח הזה והלוואי.

<אליעזר רחמילביץ: וגם חשוב מאד מה שאמרה שגית, להכניס יותר רופאות לוועדות איתור למשרות בכירות.

<אליעזר רחמילביץ: גם פה יש מקום לשיפור.

<אליעזר רחמילביץ: הסתדרות הרופאים תומכת בצעדים האלה במאה אחוז ורק שתמשיכו בדרך הזו.

<אליעזר רחמילביץ: תודה.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני נותנת תיכף לחברת הכנסת רויטל סויד, אבל באיזה שהוא שלב אני ארצה לקבל גם תשובות בעניין הנגשת שירותי הבריאות לנשים ערביות-בדואיות בדרום, כאשר הן נמצאות בכפרים הלא מוכרים וכאשר הן נמצאות במקומות מרוחקים.

עאידה תומא סלימאן: אין תחבורה ציבורית, אין שירותי בריאות.

עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: גם זה חלק מהרפואה המגדרית.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חברת הכנסת סויד.

<אביבית מולונש-קבדה: סליחה שאני מתפרצת, אבל אני אשמח לשמוע גם על הנגשה - - -

עאידה תומא סלימאן: את לא צריכה להתפרץ - - -

<אביבית מולונש-קבדה: אף אחד לא דיבר לא על הנגשה שפתית, לא על - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, את מוכנה להקשיב לי רגע?

עאידה תומא סלימאן: את רשומה אצלי ואני תיכף נותנת לך זכות דיבור ואת תעלי את כל הנושא.

עאידה תומא סלימאן: אני יודע ואת רשומה אצלי.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

רויטל סויד: טוב, קודם כל השר ליצמן, זה לא סוד שעבודתך מאד מוערכת על ידי כולם ואתה נגיש לכולנו ובאמת עם הרבה מאד נכונות לעזור.

רויטל סויד: אנחנו יושבים פה בדיון והדיון מתייחס בכמה היבטים גם לגבי סל התרופות וגם לגבי תפקידים, בוא נאמר ככה, במערכת הבריאות, בהקשר של זווית הראייה המגדרית ואני אומר את זה בשפה יותר פשוטה – שלנו הנשים.

רויטל סויד: עכשיו, אם הכל היה בסדר והכל היה שוויוני והכל היה תקין, לא היינו נזקקים לדיון הזה.

רויטל סויד: לא היינו נזקקים להציף את הנושא, לא היינו נזקקים לקיים את הדיון.

רויטל סויד: ברור לי שנקודת המוצא, גם שלך כשר וגם של מי שאתה מנחה אותו, היא ליצור שוויוניות, היא לתת את הדעת לעניין המגדרי ואני עכשיו מדברת על הכל כמכלול אחד, אבל זה לגבי שני ההיבטים של שני הנושאים שאנחנו דנים בהם היום.

רויטל סויד: ואין לי ספק שאם אתה היית צריך לקבל את ההחלטה אישית, אז היית נוקט אחרת, אבל בפועל אנחנו לא רואים את זה.

רויטל סויד: אנחנו פנינו אליך בשנה שעברה, בפנייה גם לגבי הייצוג בוועדה, גם לגבי סל התרופות.

רויטל סויד: אנחנו מעלים את הנושאים האלה שוב היום.

רויטל סויד: אנחנו מדברים על קידום נשים ולצערי הרב זה לא רק בנושאים שאנחנו לשמם התכנסנו פה היום, אלא זה חולש על הרבה מאד תחומים ואפילו נסתכל על הפוליטיקה הישראלית ועל כנסת ישראל, וזה מדבר בעד עצמו.

רויטל סויד: ולכן, עם כל הנכונות ועם כל האמירות, ואנחנו מציפות את הנושא, בסופו של דבר צריכה להתקבל החלטה.

רויטל סויד: בוא ניקח למשל את נושא הג'אנק פוד - ואני לא עושה את ההשוואה - אבל אתה כשר קיבלת החלטה שזה נושא שאתה מתמקד בו, מטמיע אותו, מעלה מודעות, נלחם בו ובצדק.

רויטל סויד: והבקשה שלנו ממך היום, כשאנחנו יושבות פה ושומעות באמת את כל הנתונים, היא שתקבל החלטה אצלך – ואתה יודע – ואני לא סתם חוזרת ומחמיאה לך וזה לא מהשפה לחוץ.

רויטל סויד: אנחנו גם עובדים ביחד ואתה גם יודע את זה, כי כשאתה תקבל את ההחלטה ותציב אותה כרף ותאמר ככה אני מצפה שיהיה במשרד הבריאות, גם בסל התרופות, גם בייצוג הנשים ובהכל – אז רוח המפקד תחלחל למטה, גם אם זה בתחומים אחרים.

רויטל סויד: עכשיו לגבי סל התרופות, אותם 300 מיליון שקלים שזה באוצר.

רויטל סויד: תפנה לשר האוצר.

<אליעזר רחמילביץ: הוא פונה.

יעקב ליצמן: פניתי.

רויטל סויד: תדרוש את זה.

<אליעזר רחמילביץ: הוא פונה.

יעקב ליצמן: דרשתי.

רויטל סויד: ותגיד שזה אחד הדברים שאתה עומד עליו, שכך יהיה.

<אליעזר רחמילביץ: אבל את צריכה לעזור לו.

רויטל סויד: לכלל החולים ובטח ובטח כשאנחנו מדברים, אין מה לעשות, גם הרפואה המגדרית, אין מה לעשות, גם על תרופות מגדריות.

רויטל סויד: אנחנו שם, אנחנו חייבות להיות שם ואני יודעת שלך יש את הכוח ואת היכולת.

רויטל סויד: וזו הפנייה שלנו אליך פה היום וזו מטרת הדיון.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

<אליעזר רחמילביץ: אבל תעזרי לו.

עאידה תומא סלימאן: עורך הדין קרן גרינבלט, המועצה לבריאות האישה, בבקשה גברתי.

<קרן גרינבלט: שלום, תודה.

<קרן גרינבלט: אני אהיה קצרה.

<קרן גרינבלט: אני רוצה להגיד שלושה דברים קצרים על הנושאים שעלו כאן, מנקודת המבט של המועצה הלאומית.

<קרן גרינבלט: קודם כל אני רוצה לברך על ההתחלה של הטמעת הרפואה המגדרית, גם העובדה שזה כבר נהיה מושג ששגור בפי כל האנשים שיושבים סביב השולחן וגם במצגת המצוינת שהוצגה על ידי משרד הבריאות.

<קרן גרינבלט: אז אני רוצה לברך גם על החלטת פורום הדיקנים של הפקולטות לרפואה, שקיבלו החלטה ממש לא מזמן להטמיע את נושא הרפואה המגדרית בלימודי הרפואה, כל אחד כמובן על פי הבנתו.

<קרן גרינבלט: זאת החלטה חשובה ואנחנו כנראה נראה את התחום הזה הולך וגדל ותופס תאוצה גם בהכשרת הרופאים וגם בהכשרת המקצועות הנלווים.

<קרן גרינבלט: על הנושא של פגיעה מינית אני לא ארחיב, כי באמת בדיון הבא נתעמק בזה יותר, אבל אני גם רוצה לברך על התקדמות משרד הבריאות בנושא הזה, בגיבוש נוהל חדש שמטפל במקרים כאלה ואנחנו גם נעלה בדיון הבא את נושא הסקר.

<קרן גרינבלט: הדבר האחרון שאני בכל את רוצה להתייחס אליו, זה הנושא של ייצוג, ובעצם לומר שהייצוג ההולם בוועדה כמו סל התרופות או בתפקידים בכירים, זה לא מחווה סמלית וזה בטח לא התערבות בעבודתה המקצועית של הוועדה, זאת לא הכוונה וזה לא הניסיון של אף אחד.

<קרן גרינבלט: אבל רק בשנים האחרונות בכלל מתחילה להיות הכרה בפערי הידע העצומים שיש לגבי בריאותן של נשים, לגבי אנטומיה של נשים, לגבי הפתולוגיה של נשים ובאי שימוש בנשים בניסויים רפואיים ובניסוי תרופות, שמוביל לפערי הידע האלה ובעצם פערי הידע האלה מהווים אפליה אינהרנטית באופן שבו מערכות בריאות בכל העולם מטפלות בציבור.

<קרן גרינבלט: זאת אפליה וזה עוול שצריך לתקן אותם.

<קרן גרינבלט: לא צריך לשבת ולחכות את ה-20 שנה עד שנתחיל לראות את התוצאות של פעולות טבעיות שקורות באוכלוסייה.

<קרן גרינבלט: זה עוול שצריך לתקן אותו וזה אומר שאנחנו נזקקים להתערבויות מסוגים שונים כדי לתקן את העוול.

<קרן גרינבלט: אז שימת דגש על ייצוג הולם של נשים, ולא רק נשים אלא נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה, בעמדות בכירות, בעמדות של מקבלי החלטות, מכניסה מערכת שיקול דעת שונה, מאשר שקיימת בוועדה שמורכבת אך ורק מגברים או מרוב גברים.

<קרן גרינבלט: כל אישה נוספת שמגיעה ממגזר שונה באוכלוסייה, מביאה איתה ניסיון חיים שונה ומערכת שיקול דעת שונה, שמשפיעה בסופו של דבר על ההחלטות שמתקבלות כאשר באים להפעיל שיקול דעת ולקבוע סדרי עדיפויות.

<קרן גרינבלט: ולכן הנושא של ייצוג הולם, לא רק בוועדת הסל, אלא גם בתפקידים בכירים בבתי החולים, בהנהלת בתי החולים, בהנהלת מחלקות ואפילו – ואני מסיימת בזה – בקרב יושבי ראש המועצות הלאומיות, אדוני השר, יש רק יושבת ראש אחת כרגע, מתוך 21 המועצות הלאומיות.

<קרן גרינבלט: אלה הם מקומות שבהם נוכחותן של נשים יכולה להשפיע.

יעקב ליצמן: מי ממנה אותה?

<קרן גרינבלט: יש, כמובן שיש - - -

יעקב ליצמן: לא, לא, תגידי לפרוטוקול.

<קרן גרינבלט: לא, זו עוד לא האשמה, אני רק מאירה זרקור - - -

יעקב ליצמן: לא, תגידי מי ממנה אותן, את יושבי הראש.

יעקב ליצמן: יש הר"י, שהם יגידו.

יעקב ליצמן: זה הרי ברור לכם שזה לא אני.

<קרן גרינבלט: בסדר גמור, זו לא האשמה, זה הטלת זרקור על בעיה שקיימת ושיש לה השלכות על כולנו.

<קרן גרינבלט: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה קרן.

עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי מכבוד השר שהוא תיכף יצטרך לצאת.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר יצטרך לצאת בעוד חמש דקות, אז אני רוצה שכבודו יתייחס לשני נושאים לפני שהוא יוצא ואנחנו נמשיך עם אנשי המקצוע.

<קריאה: אפשר לשאול שאלה את כבוד השר?

<קריאה: אני רוצה להעלות - - -

עאידה תומא סלימאן: כולן תרצנה להעלות שאלות.

עאידה תומא סלימאן: זה בלתי אפשרי.

<קריאה: זו שאלה אחרת לחלוטין, לא קשורה ל - -

עאידה תומא סלימאן: אם לא קשורה, אז לא.

<קריאה: היא קשורה לאחיות בריאות הציבור.

<קריאה: אדוני השר מטפל בזה כמה שנים.

<קריאה: רציתי לשאול אם בסוף יש איזו שהיא התקדמות.

יעקב ליצמן: לא, אני מסרב לתת תשובה עכשיו.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לפתוח דיון על משהו אחר.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר, שאלת תוך כדי הדיון על כל הנושא של עישון ואני הבנתי שזה מאד קרוב לליבך.

עאידה תומא סלימאן: לפני שבועיים התקיימה פה ישיבה והבנו שלמחלקה לקידום בריאות הציבור יש תקציב של מיליון שקלים, שהיא מטפלת בכמה תכניות ארציות, אחת מהן זה העלאת המודעות נגד העישון.

עאידה תומא סלימאן: האם כבוד השר חושב שזה מספיק?

עאידה תומא סלימאן: מה ייעשה בעניין?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך להעלות את התקציב ובאמת לתת לזה תכנית אמיתית.

עאידה תומא סלימאן: היה לי דיון קורע לב לפני שבוע בנושא הפרעות אכילה.

עאידה תומא סלימאן: ישבו מולי נשים ואני לא יכולתי - ואני לא אמורה לתת שום תשובה - אבל לא יכולתי מלהתאפק לשמוע את הסיפורים שלהן, והמחסור ברצף הטיפול ועצם העובדה שיש מחלקת אשפוז יומית רשומה במשרד וגילו פה, אצלי בישיבה נציגי המשרד, שהיא סגורה בגלל שאין פסיכיאטרים.

עאידה תומא סלימאן: מה עושים עם זה, כבוד השר.

יעקב ליצמן: שני דברים.

יעקב ליצמן: נתחיל מהראשון.

יעקב ליצמן: על הראשון אני לא יודע מה לענות, על העישון.

יעקב ליצמן: לא בדקתי.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם את האמת.

יעקב ליצמן: אני לא אמרח אתכם עם כל מיני נתונים סתם.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה התקציב.

יעקב ליצמן: אני לא יודע בדיוק מה אני צריך שם.

יעקב ליצמן: אני אשמח לבדוק את זה במשרד.

יעקב ליצמן: אם אתם רוצים תשובה ממני, אני אשמח לתת לכם תשובה פורמאלית.

יעקב ליצמן: אני צריך לבדוק את זה.

יעקב ליצמן: אני לא שולף סתם תשובות.

יעקב ליצמן: גם הנושא השני בהחלט חשוב, אנורקסיה וכל הסיפור הזה.

יעקב ליצמן: אנחנו מרחיבים את זה ועושים כל תכניות גם מול בתי חולים חדשים.

יעקב ליצמן: אגב, גם במגזר החרדי יש בעיה עם זה, צריך לטפל בזה, עושים את זה גם כן ואני מקווה שנוכל לבשר לכם.

יעקב ליצמן: זה שאין פסיכיאטר שם – חמור מאד.

יעקב ליצמן: אני אבדוק.

עאידה תומא סלימאן: המחלקה סגורה.

יעקב ליצמן: שמעתי.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שתבדוק את זה, כבוד השר.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחכה לתשובות.

יעקב ליצמן: אני לא יודע לענות לכם ולכן חבל ש - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני אומרת שאני בטוחה שכבוד השר יבדוק את זה ואנחנו נחכה לתשובה מהירה.

<אביבית מולונש-קבדה: אני הולכת עם כבוד השר.

עאידה תומא סלימאן: למה שתלכי?

עאידה תומא סלימאן: יש נציגי משרד והם גם יכולים לתת תשובות.

<אביבית מולונש-קבדה: אבל נפגשתי איתם.

<אביבית מולונש-קבדה: רציתי שכבוד השר ישמע.

<אביבית מולונש-קבדה: אני הייתי בדיון שעה וחצי - - -

עאידה תומא סלימאן: אז קודם כל אביבית קבדה, סמנכ"לית עמותת טבקה, בבקשה גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תעלי את השאלות.

<אביבית מולונש-קבדה: באמת כמו שאמרתי, צר לי שכבוד השר לא נמצא כאן.

<אביבית מולונש-קבדה: ראיתי שירותים וטיפולים שאתם כן נתתם.

<אביבית מולונש-קבדה: לא ראיתי שום התייחסות לגבי ההנגשה השפתית והגברת מודעות.

<אביבית מולונש-קבדה: דיברתם על אם הנשים באות לבקש.

<אביבית מולונש-קבדה: אנחנו יודעות שאוכלוסיות מסוימות, נקרא להן מוחלשות - - -

<שגית ארבל-אלון: יש לי תשובה מצוינת ואני נורא אשמח לענות.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז תתני לה לסיים ואז נקבל את התשובות.

עאידה תומא סלימאן: ואני עדיין מחכה לעוד שתי תשובות.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<אביבית מולונש-קבדה: אז אמרתי, הדבר שאמרתי זה הנגשה שפתית.

<אביבית מולונש-קבדה: הדבר השני זה ייצוג הולם.

<אביבית מולונש-קבדה: אנחנו מדברים גם על החלטת ממשלה, הנושא של מגשרי בריאות.

<אביבית מולונש-קבדה: הדבר השלישי זה הנושא של הדפו פרוברה.

<אביבית מולונש-קבדה: עדיין הנשים שלנו הן הרוב המוחלט שלוקח את הדפו.

<אביבית מולונש-קבדה: אחת הרופאות אמרה שזה הדבר הכי מצוין, ואם זה מצוין, אני בטוחה שהאחרות ישמחו גם לקחת.

<שגית ארבל-אלון: אז אני אשמח להגיד לך, הנושא של טיפול בהחלטה על הנושא של החלטת הממשלה וכל הדברים שקשורים בנושא הזה, יושב באגף שלי.

עאידה תומא סלימאן: איזו החלטת ממשלה?

<שגית ארבל-אלון: יש שתי החלטות ממשלה, 1609 ואחת - - -

עאידה תומא סלימאן: באיזה נושא?

עאידה תומא סלימאן: היא העלתה כמה נושאים.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני מנסה להבין.

<שגית ארבל-אלון: שנייה, אני רק אגיד לך שישבנו.

<שגית ארבל-אלון: ב-3 ביולי יש את הדו"ח של הוועדה שישבנו בנושא הזה.

<שגית ארבל-אלון: יש החלטה על הצבת מגשרים, יש החלטה - - -

<אביבית מולונש-קבדה: אבל לא ביצוע.

<אביבית מולונש-קבדה: מהחלטת הממשלה היו 60 יום - - -

<שגית ארבל-אלון: סליחה, רק שנייה אביבית, תני לי לסיים.

<שגית ארבל-אלון: ב-3 ביולי זה לפני יומיים, קיבלנו טכנית גם דברים שרוצים - - -

<אביבית מולונש-קבדה: את רוצה שאני אראה לך דו"חות?

<אביבית מולונש-קבדה: אנחנו נמצאים - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: בואי נקשיב לכל התשובה ואם צריך להתייחס, נתייחס.

<שגית ארבל-אלון: אני לא יודעת, רק להגיד, כדי לתת מגשרים, גם הם צריכים לעבור הכשרה.

<שגית ארבל-אלון: קבענו יעדים להכשרה.

<שגית ארבל-אלון: קבענו איך זה יתבצע.

<שגית ארבל-אלון: הדברים נכתבו ב - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, מתי הייתה החלטת הממשלה?

<שגית ארבל-אלון: אני לא זוכרת בעל פה ואני לא רוצה להטעות.

עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שהיא הייתה לפני כמה חודשים, לא?

עאידה תומא סלימאן: מתי הייתה החלטת הממשלה, תגידי לי.

<אביבית מולונש-קבדה: יש מגשרים - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, תעני לי.

עאידה תומא סלימאן: מתי הייתה החלטת הממשלה.

<אביבית מולונש-קבדה: לפני לפחות יותר משלושה חודשים כבר הייתה החלטה כתובה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני זוכרת, אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: החלטת ממשלה - - -

<שגית ארבל-אלון: נכון, אז עובדים על זה מאותו יום.

<אביבית מולונש-קבדה: זו הייתה החלטה שתוך 60 יום צריך להתחיל את הפעולות ולא - - -

<שגית ארבל-אלון: בסדר, הפעולות נעשות.

<שגית ארבל-אלון: רק אני אגיד לך, בשביל לעשות כל דבר בשירות המדינה דורש מכרזים, תהליכים, זה לא דברים שקורים מעצמם.

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: יש הבדל בין להגיד לי לאחר החלטת הממשלה, שנאמר בה תוך 60 – התחלנו לפעול, לבין להגיד לי – לפני - - -

<שגית ארבל-אלון: לא, התחלנו לפעול - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני אסיים.

עאידה תומא סלימאן: לבין להגיד לי לפני יומיים ישבנו והחלטנו שאנחנו מתחילים ליישם.

עאידה תומא סלימאן: זה משהו אחר לגמרי.

<שגית ארבל-אלון: לא, לא, ממש לא.

עאידה תומא סלימאן: אז בואי תבהירי.

<שגית ארבל-אלון: מיד עם החלטת הממשלה התחילה פעולה מאד אינטנסיבית, שכוללת את המשנה למנכ"ל, שהוא יושב בראש ועדה שקשורה בעניין הזה ויש מספר של אנשים שיושבים ועובדים בסוגיה הזאת.

<שגית ארבל-אלון: היו מספר פגישות, כי ליישם את החלטת הממשלה, היה מאד חשוב לערוך פגישות עם נציגי הקבוצה ולקבל את התובנות הנכונות כדי ליישם אותה בדרך הכי נכונה.

<שגית ארבל-אלון: היו פגישות, שאחת כבר נעשתה לפני חודש וחצי ואחת נעשתה לפני חודשיים.

<שגית ארבל-אלון: זה לא דברים שקרו - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: המשרד קבע לעצמו לו"ז?

<שגית ארבל-אלון: אני על העניין הזה.

<שגית ארבל-אלון: הלו"ז הוא מאד אקטיבי ועובדים בשיתוף גם עם - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא.

עאידה תומא סלימאן: כשאומרים - - -

<אביבית מולונש-קבדה: רק מדברים, אין - - -

עאידה תומא סלימאן: כשאומרים לו"ז, לא מתכוונים לאקטיבי ולא אקטיבי.

עאידה תומא סלימאן: לו"ז זה אומר – בעוד חצי שנה יהיו לנו כבר מינויים של מגשרים - - -

<שגית ארבל-אלון: אז אני יכולה להגיד לגבי המגשרים, ב-15 ביולי, שזה עוד מספר ימים, יש לנו.

<שגית ארבל-אלון: אנחנו צריכים לקבל את האישור לתקנים האלה מהאוצר.

<שגית ארבל-אלון: זאת אומרת זה לא שאנחנו קובעים תקנים ולא יכולים.

<שגית ארבל-אלון: הרי צריך לזה תג מחיר.

<שגית ארבל-אלון: יש החלטת ממשלה - - -

עאידה תומא סלימאן: אל תשתמשי במושג הזה.

<שגית ארבל-אלון: סליחה, אני מתנצלת.

<שגית ארבל-אלון: זה היה המילה בצורה הכי פשטנית.

<שגית ארבל-אלון: אני ממש מתנצלת.

<שגית ארבל-אלון: לא היה לזה שום - - -

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אל תיכנסי למגננה.

<שגית ארבל-אלון: בכל מקרה, ב-1 בספטמבר יתחיל לפעול גם בקול הבריאות נתב באמהרית, בתוך המנגנון של המשרד, כדי שיהיה שיפור גם בהנגשה של העניין הזה.

<שגית ארבל-אלון: הדברים בפעולה והם מתרחשים.

<שגית ארבל-אלון: תאריך הפעולה הוא - - -

עאידה תומא סלימאן: ב-1 בספטמבר יתחיל ה - - -

<שגית ארבל-אלון: כן.

<שגית ארבל-אלון: ויש השכרה והכשרה של נאמני בריאות.

<שגית ארבל-אלון: יש תהליך שלא קורה מהיום למחר.

<אביבית מולונש-קבדה: אני רק אומרת שאם גברתי קראה את החלטת הממשלה, אז החלטת הממשלה ניתנה אחרי שישבו מספר פעמים, שיש שם מספר מוגדר של כמה אנשים מתחייבים ולא שאחרי החלטת ממשלה נחכה שלושה חודשים ואז יתחילו להגדיר את מספר האנשים.

<אביבית מולונש-קבדה: אני מרגישה שזה - - -

<שגית ארבל-אלון: הגדירו כבר את האנשים, בסדר, אבל יש תהליך שקורה.

<שגית ארבל-אלון: אני באמת יכולה להגיד שמי שיושבים על זה אצלנו, שזה לא הדבר היחידי שהם עושים.

<שגית ארבל-אלון: משקיעים בזה באמת באמת לא רק את מרצם, אלא גם את נפשם.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני אעצור פה.

עאידה תומא סלימאן: ברור לי שהנושא הזה לא הלך בקצב של החלטת הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: ברור לי שאתם עושים עכשיו עבודה, אבל אני ארצה לקבל לו"ז ברור ממשרד הבריאות – מתי תתבצע במלואה החלטת הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: ואת זה אני אדרוש שתגישו לנו תוך השבועיים הבאים.

עאידה תומא סלימאן: לא קיבלתי תשובה בעניין הנגשת שירותי הבריאות במיוחד לנשים ערביות בדואיות בדרום.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לקראת סיכום הישיבה.

<שגית ארבל-אלון: אז אני לא מרגישה שיש לי תשובה מלאה, אבל לפחות אני כן אגיד ש - - -

<איריס לייטרסדורף: אני יכולה לענות.

<שגית ארבל-אלון: את רוצה לדבר על זה?

<שגית ארבל-אלון: בבקשה.

<איריס לייטרסדורף: כן, אני יכולה להוסיף על זה.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

<איריס לייטרסדורף: אני מנהלת המחלקה לבקרה על קופות החולים.

<איריס לייטרסדורף: בבקרות שלנו אנחנו הולכים בכל רחבי הארץ ואנחנו מגיעים וזה אחד הדברים שאנחנו עומדים על זה גם עם הקופות, להנגיש את השירות הן בצפון והן בדרום, בפריפריה.

<איריס לייטרסדורף: אנחנו בעצמנו הולכים ורואים כיצד ניתנים השירותים.

עאידה תומא סלימאן: אז את יכולה להגיד לנו איך זה נעשה בדרום?

<איריס לייטרסדורף: כן.

<איריס לייטרסדורף: יש לנו את ארבע הקופות, יש ייצוג גבוה יותר של שתי קופות, אבל אנחנו בשנים האחרונות עמדנו על הייצוג הזה של שתי הקופות האחרות – מה קורה איתן – מדוע אין מספיק ייצוג, והשנה אנחנו יכולים להגיד וענינו על זה גם למבקר המדינה – יש ייצוג גבוה יותר של שתי הקופות האחרות.

<איריס לייטרסדורף: זאת אומרת היום ארבע הקופות נמצאות בהיקפים אלה ואחרים.

עאידה תומא סלימאן: איפה?

<איריס לייטרסדורף: בדרום, בפריפריה, גם במגזר הערבי שם.

<איריס לייטרסדורף: מגיעים לכל האזורים - - -

עאידה תומא סלימאן: את מדברת על תשעה ישובים מוכרים.

<איריס לייטרסדורף: גם בלא מוכרים הם מגיעים - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, אני שואלת על הלא מוכרים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לדבר על מרפאות שנמצאות ברהט, בחורה ופה ושם.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על הנשים שנמצאות בכפרים הלא מוכרים, אין להם תחבורה ציבורית, שהן צריכות רופא או צריכות טיפול – מה הן עושות?

עאידה תומא סלימאן: למי הן ניגשות?

<איריס לייטרסדורף: היום המגמה היא גם בקופות וזה משהו שאנחנו דחפנו ועודדנו אותן לזה, לגישה שהיא יוזמת.

<איריס לייטרסדורף: אנחנו ראינו קופות שבהן הרופאים יוצאים כבר מהמרפאות ומגיעים אפילו לאוהלים עם גנראטור ועם לפטופ ושם רואים את החולים.

<איריס לייטרסדורף: זאת אומרת אנחנו רואים אותם גם שם.

<איריס לייטרסדורף: הם מנגישים את השירות, אנחנו יודעים שהם צריכים לגשת, צריכים ליזום.

<איריס לייטרסדורף: יש את שיתוף הפעולה גם עם אחת מתשע, שאולי אם ירצו לספר על הניידות גם במגזר הערבי וגם החרדי - - -

עאידה תומא סלימאן: על הממוגרפיה אני יודעת.

<איריס לייטרסדורף: ואנחנו רוצים להנגיש ואנחנו רוצים - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה לרפואה סדירה, כלומר לרפואת משפחה, לגניקולוגיה, להכל.

<איריס לייטרסדורף: גם לרפואה סדירה, נכון.

עאידה תומא סלימאן: הם מגיעים?

עאידה תומא סלימאן: באיזה תכיפות?

עאידה תומא סלימאן: איך?

עאידה תומא סלימאן: מה?

עאידה תומא סלימאן: כי זה לא מה שאני מקבלת מהשטח.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מה שאני שומעת מהשטח, שהרופאים כמעט לא מגיעים ואם מגיעים זה לא באופן סדיר ולא יודעים מתי הם מגיעים.

עאידה תומא סלימאן: אז מה השיטה?

<איריס לייטרסדורף: אנחנו גם הולכים לשם וגם מבקשים את המידע ובודקים את זמינות השירותים לרפואה הראשונית ולרפואה המקצועית.

עאידה תומא סלימאן: ומה מראות הבדיקות שלכם?

<איריס לייטרסדורף: הבדיקות שלנו מראות שהזמינות לרפואה ראשונית, שזה כולל רפואת ילדים, משפחה ונשים, היא זמינות מאד גבוהה.

<איריס לייטרסדורף: התורים ניתנים לעיתים באותו יום או במספר ימים.

<איריס לייטרסדורף: זאת אומרת אפשר להגיע לתורים כאלה.

<איריס לייטרסדורף: עם הרפואה השיניונית, אנחנו יודעים שיש בעיה.

<איריס לייטרסדורף: ישנם מקצועות שהם במצוקה בכל הארץ וישנם מקצועות שהם פחות ואנחנו עדיין שואלים אותם.

<איריס לייטרסדורף: היום הקופות עובדות למשל על פיילוט שהם בודקים אותו.

<איריס לייטרסדורף: זה מבנה של ניהול מרחבי.

<איריס לייטרסדורף: זה ניהול למשל בצפון, בכללית - המרחב של חיפה כולל גם את האזורים בקהילה של חיפה וגם את בית חולים הכרמל, ואז הם מנווטים את החולים על פי זמינות התורים, איפה שיותר קרוב הם נותנים להם את התורים.

<איריס לייטרסדורף: זאת אומרת כדי לקצר תורים אם מנסים להשתמש בכל המשאבים שיש.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על קיצור תורים אפילו.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על השירות הבסיסי.

עאידה תומא סלימאן: על ביקור רופא.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על תורים.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על זכות של בני אדם, ששירותי הבריאות יהיו נגישים והם לא צריכים לעשות שמיניות באוויר כדי להגיע למרפאה הכי קרובה, שהיא לפעמים מעל ל-8 קילומטרים הליכה ברגל, כי אין תחבורה ציבורית.

עאידה תומא סלימאן: על זה אני מדברת.

<שגית ארבל-אלון: אני אשמח להגיד משפט.

<איריס לייטרסדורף: אז לכן אנחנו עומדים על זה עם הקופות ואם יש מקרים בעייתיים, הדלת שלנו תמיד פתוחה.

<איריס לייטרסדורף: אנחנו הולכים גם לבקרות במקומות כאלה.

<איריס לייטרסדורף: אני אשמח שיעבירו לנו את המידע הזה.

<איריס לייטרסדורף: אנחנו נהיה שם ונבדוק את זה ונעמוד על זה, למצוא את הפתרונות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת - - -

<שגית ארבל-אלון: יש לי להגיד על זה רק עוד מילה.

<שגית ארבל-אלון: יש כרגע כסף שמוקצה לנושא הזה כדי לנסות ולפתור אותו.

<שגית ארבל-אלון: אני מוכנה לשלוח לך בהמשך, כי אני לא רוצה להגיד פרטים שאינם מדויקים, מה בדיוק התכנית, כדי שתהיה מודעת לה.

<איריס לייטרסדורף: אני לא רוצה להגיד, אני לא זוכרת את הפרטים בעל פה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שרציתי להגיד.

עאידה תומא סלימאן: במקרה שיודעים על מאות אלפי אנשים שאנחנו צריכים להגיש להם שירותי בריאות, לא מחכים - - -

<שגית ארבל-אלון: בסדר, אז יש לזה כרגע תקציב, אני רק לא זוכרת - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה.

עאידה תומא סלימאן: לא מחכים שיגיעו תלונות על זה שקופות החולים אולי לא הגיעו אלא בונים תכנית של המשרד באופן מסודר, איך לגשת לשם ואיך להיות שם ואיך להנגיש את השירות.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני רוצה לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: לא שאם יש איזו שהיא קובלנה, אנחנו נטפל בה, אלא אני רוצה לשמוע מה התכנית שקיימת במשרד.

עאידה תומא סלימאן: ואת זה לא שמעתי ואני אשמח לשמוע, לקבל לידיים שלי גם מה התקציב שעומד לרשות, מה זה אמור לכסות מבחינת שירותים בריאותיים ואיך הולכים לבצע את זה.

<אביבית מולונש-קבדה: גברתי, רק לנושא של הדפו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבים לסכם את הדיון.

<אביבית מולונש-קבדה: בנושא של זריקה למניעת הריון.

עאידה תומא סלימאן: כן, בעניין הזריקה, דווקא רציתי לקיים דיון מיוחד בנושא, אבל אם יש תשובה, נשמע.

<אביבית מולונש-קבדה: אני אשמח.

<זוהר סער-לביא: בעקבות הפגישה מונה צוות קטן שאמור לתת את ההמלצות.

<זוהר סער-לביא: זאת אומרת לשבת ולדון בדיוק על כל ה - - -

<קריאה: לא שומעים.

<זוהר סער-לביא: בעקבות הישיבה שהייתה עם נציגי הארגונים, מונה צוות קטן שאמור לדון ולתת את ההמלצות שלו תוך שלושה חודשים וזה ממש עכשיו.

<זוהר סער-לביא: אני יודעת שזה לא - - -

<אביבית מולונש-קבדה: לא, לא, אני מאמינה לך והייתי בפגישה.

<אביבית מולונש-קבדה: אני רק אומרת, הדברים ששמענו ממך, ותקני אותי אם אני טועה, לגבי כל הנושא של חוזר מנכ"ל - - -

<זוהר סער-לביא: לא, אני לא - - -

<אביבית מולונש-קבדה: מהקבוצה שישבנו בפגישה, כל הדברים של חוזר מנכ"ל, של לעשות בדיקת עצמות לדפו ולא לתת לאף אחד לפני שיודעים איזה אלטרנטיבה קיימת לאישה.

<אביבית מולונש-קבדה: זאת אומרת היה חוזר מנכ"ל, התקדמנו בקואליציית הארגונים, ולצערי, וכן יש דברים שאמרתם שאתם יכולים לקחת על עצמכם, אבל את העיקר – כמו בדיקת העצמות כמתחייב, כמו הנושא של תרגום מיידי כרגע לאותן נשים שזכותן להחליט, אמרתם אין לכם שום יכולת לאכוף את חוזר מנכ"ל.

<אביבית מולונש-קבדה: אז אם זה לא אצלך אז זה אצל מישהו - - -

<זוהר סער-לביא: אני לא אמרתי שזה לא אצלי, אני רק אומרת שמונה צוות קטן שאמור לדון, שהוא מורכב מרופאים, אנשי בריאות הציבור ועבודה סוציאלית, שאמור לתת את דעתו על כל הדברים שעלו בוועדה, בפגישה אתכם, שזה גם החלקים של הנגשה וגם החלקים של - - -

עאידה תומא סלימאן: מתי הוועדה אמורה לתת את המענה?

<זוהר סער-לביא: עוד שלושה חודשים צריך להגיש את ההמלצות.

<אביבית מולונש-קבדה: מי נמצא בוועדה מאיתנו?

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה.

<אביבית מולונש-קבדה: את יודעת שמבקר המדינה עשה - - -

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: מבקר המדינה בדק את הנושא והגיע למסקנות בלי לשאול אף אישה שקיבלה את הזריקה.

<אביבית מולונש-קבדה: יפה, ורואים את הנתונים.

עאידה תומא סלימאן: ועל זה רציתי לקיים את הדיון.

<אביבית מולונש-קבדה: אז אני אשמח להתייחס.

עאידה תומא סלימאן: אז כנראה נצטרך לקיים דיון מיוחד בנושא הזה.

<אביבית מולונש-קבדה: עאידה, כל יום זה באמת דיני נפשות.

עאידה תומא סלימאן: שנייה, תאמיני לי שאני יודעת.

עאידה תומא סלימאן: אני רציתי לשאול את השאלה הבאה: בתוך שלושת החודשים שהוועדה תשב ותשים את המסקנות שלה, שאולי יאומצו ואולי יהיו במגירה ואם יאומצו צריך לפנות לאוצר לבקש את המימון וכו' וכו', את הסיפור שאנחנו מכירים.

עאידה תומא סלימאן: בתוך הזמן הזה - - -

<זוהר סער-לביא: חלק גדול מהדברים לא צריכים מימון, כי חלק מהדברים - - -

עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אם אין צורך במימון - - -

<זוהר סער-לביא: לא, לא הכל.

עאידה תומא סלימאן: וחלק גדול, אפילו ממה שבא בחוזר מנכ"ל, האם אפשר להבטיח שחוזר המנכ"ל, שהוא חוזר המנכ"ל, כבר יצא מאצלכם - זה כבר נמצא שם – איך מבצעים אותו?

<אביבית מולונש-קבדה: אם הם אומרים שהם לא יכולים לאכוף.

<זוהר סער-לביא: זה לא היה חוזר מנכ"ל, זה היה לדעתי משהו ש - - -

עאידה תומא סלימאן: טוב, אני אבקש - - -

<מרים גרייבר: אני רוצה להעלות משהו.

<מרים גרייבר: מילה אחת.

<מרים גרייבר: משפט אחד.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן, שנייה.

עאידה תומא סלימאן: שנייה.

עאידה תומא סלימאן: בנושא הזה אני ארצה לקיים פגישת עבודה יותר קטנה, שניכנס לעומק ונבחן את הנושא ונראה מה אפשר לעשות איתו.

<אביבית מולונש-קבדה: אנחנו נשמח לקחת חלק.

עאידה תומא סלימאן: אם זה חוזר מנכ"ל, אם זה לא חוזר מנכל, איך מבצעים אותו.

עאידה תומא סלימאן: אז אחד מהדברים שאנחנו מסכמים בישיבה הזו זה שאנחנו נעשה פגישת עבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני אתן שני משפטים לכל אחת, כי אני חייבת לסכם, יש לנו דיון.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תתחילי בשם ותפקיד.

<מרים גרייבר: אני מודה לך.

<מרים גרייבר: השם שלי הוא מרים גרייבר ואני יושבת ראש של עמותת יש, שזה ילדים שהיו בשואה ואני חושבת שאת יושבת ראש של נשים.

<מרים גרייבר: אני הייתי הרבה שנים ואני חושבת שאנחנו צריכים להכניס עוד נושא, והנושא הוא סיעוד, מפני שאנחנו הנשים – ואני אחת הזקנות כאן – אנחנו חיות יותר ואנחנו צריכות את הנושא של הסיעוד, מאד חשוב להכניס אותו לנושא שלך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של סיעוד קיים עכשיו על סדר היום ומדברים על זה ויש ניסיון של השר לקדם.

עאידה תומא סלימאן: אני לא בטוחה שאני מסכימה לכל הדברים שקורים בנושא הזה, אבל אפשר לחשוב על דיון.

<מרים גרייבר: אבל אני חושבת שכדאי לנו לדון בזה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדון על נשים שהן פחות צעירות.

<מרים גרייבר: נכון, נכון.

עאידה תומא סלימאן: נקדיש לזה דיון.

<מרים גרייבר: נכון, וזה חשוב.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<שרון צ'רקסקי: שרון צ'רקסקי, מנכ"לית עמותת דלת פתוחה.

<שרון צ'רקסקי: השקפים כאן עברו מהר אז אני לא ראיתי התייחסות לנושא של בריאות מינית.

<שרון צ'רקסקי: זה נושא שאנחנו עוסקות בו ביום יום שלנו.

<שרון צ'רקסקי: בעצם מדובר על שני ממדים, אחד זה הנגשה של שירותי בריאות מינית, שזה בדיקות הריון, הכללה של כל אמצעי המניעה בתוך סל הבריאות, כולל אמצעי מניעה לשעת חירום וכלל כל הסוגים, לא רק גלולות - בדיקות למחלות מין וכן הלאה.

<שרון צ'רקסקי: הנושא השני הוא חינוך לבריאות מינית מגיל אפס, מותאם גילאית, תרבותית.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר מפחדת מהמשפט שעלול לצאת ואנחנו נקדיש לזה עוד דיון.

<שרון צ'רקסקי: אנחנו ביקשנו.

עאידה תומא סלימאן: להגיד לכם את האמת, אנחנו גם היינו צריכים לקחת בחשבון שאנחנו רצה שהשר יתייחס למכלול הנושאים ולא להיות מרוכזות רק בנושא אחד, על כל החשיבות של הנושא.

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו דנו בזה מכל מיני היבטים, אפשר להקדיש לזה דיון.

<שרון צ'רקסקי: ורק בעוד חצי משפט.

<שרון צ'רקסקי: לא התייחסנו לנושא של דו"ח מבקר המדינה בנושא של ועדות הפסקת היריון.

<שרון צ'רקסקי: זה נושא כבד, צריך - - -

עאידה תומא סלימאן: אתן באמת חושבות - - -

<שרון צ'רקסקי: ביקשנו דיון.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני יודעת שביקשתם את הדיון, אבל הדיון הזה הוגדר.

עאידה תומא סלימאן: אתן חושבת שאפשר לקיים דיונים של עשרות שעות בשעה אחת?

עאידה תומא סלימאן: ברור שאי אפשר.

<שרון צ'רקסקי: לא, לא היום.

<שרון צ'רקסקי: אני רק מציינת את זה.

עאידה תומא סלימאן: אז את מציינת.

עאידה תומא סלימאן: אני בדרך כלל לא זורקת לפח שום בקשה לדיונים ואתן כבר יודעות את זה.

<שרון צ'רקסקי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נגיע לזה ואנחנו נדון בזה, למרות שאני לא ועדת בריאות, אבל בכל זאת.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש דבר אחד, אני מאד מבקשת, אם זו בקשה לעוד דיון ואם זה להעלות עוד נושא, תעלו את זה בכתב, תשלחו לוועדה, נתייחס לזה בשיא הרצינות, אבל אני חייבת לסכם את הדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: כנראה לא, אבל בבקשה.

<מירי זיו: אני אעשה את זה בקצרה.

<מירי זיו: מירי זיו, מנכ"לית האגודה למלחמה בסרטן.

<מירי זיו: שתי בשורות טובות ואחת בעייתית, שפתאן אולי יעלה.

<מירי זיו: אחד, צריך כן לציין גם דברים טובים.

<מירי זיו: ישראל הובילה כבר בשנת 2009 לפי WHO בהיענות לממוגרפיה תוך כדי סגירת פערים.

עאידה תומא סלימאן: אבל העלינו את זה בדיון שהיה על סרטן השד.

<מירי זיו: אני רק מציינת.

<מירי זיו: בכל זאת, צריך להגיד.

<מירי זיו: אנחנו הרבה מעל הממוצע ואנחנו מובילים בנושא הזה.

<מירי זיו: הניידות שלנו מגיעות גם - - -

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מצטערת - - -

<מירי זיו: רגע, תני לי רק לסיים.

<מירי זיו: הניידות שלנו מגיעות בין הערביות ויודעות, אין היום הבדל, אבל יש לנו גם ניידת – בקשר למה ששאלת על הנגשה – לא רק בנושא ממוגרפיה – יש לנו בדרום ניידת פליאטיבית לחולי סרטן, שכבר לא רק שאין תחבורה, הם גם פיזית למרבה הצער בסוף הדרך; ויש לנו ניידת פליאטיבית יחד עם שירותי בריאות כללי,ת שמגיעה אליהם הביתה, גם ליישובים שאת התייחסת אליהם, עם ג'יפ 4x4 שמגיע לאותם אנשים כדי להקל על הכאב שלהם וכדומה.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: כל הכבוד.

<מירי זיו: דבר נוסף שאני רק רוצה לציין, לפני שאני אבקש מפתאן.

עאידה תומא סלימאן: לא, את לא תוכלי לבקש מפתאן.

עאידה תומא סלימאן: אני אבקש, אם יש צורך.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<מירי זיו: בסדר.

<מירי זיו: את תבקשי.

<מירי זיו: כי זה נושא שחשוב לגבי נשים במגזר הערבי.

<מירי זיו: כן צריך לציין שבנושא מלנומה היינו מספר שלוש בעולם.

<מירי זיו: מספר שלוש ב-20 המדינות המובילות.

<מירי זיו: את הגברים הצלחנו להוריד למספר 13 והנשים ירדו למספר 20.

<מירי זיו: שמחנו לרדת - - -

עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תודה.

<מירי זיו: ולגבי - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת.

עאידה תומא סלימאן: הדיון היום הוא לא דיון על הסרטן למרות שאני יודעת ואתם יודעים טוב מאד שהקדשתי לזה דיון מיוחד, יותר מדיון.

עאידה תומא סלימאן: אני צריכה לפתוח עוד דיון עכשיו, שהוא מאד חשוב, גם כן בנושא בריאות נשים.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אוכל למרוח את הישיבה עד אין סוף.

עאידה תומא סלימאן: אז תסלחו לי - - -

<מירי זיו: אבל עישון פאסיבי של נשים בחברה הערבית, חשוב מאד - - -

עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, סליחה, אני הזכרתי את העניין של העישון.

עאידה תומא סלימאן: אני מחכה לתשובה.

<מירי זיו: תקשיבי - - -

עאידה תומא סלימאן: קיימתי דיון על הנושא.

עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני חושבת שנכחת או לא?

<מירי זיו: לא, פתאן היה.

עאידה תומא סלימאן: אז נו, אז אני מבקשת.

עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להעלות את הכל עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד שמחה לשמוע שיש ניידת לחולי סרטן סופניים, אבל לא על זה דיברתי.

עאידה תומא סלימאן: זה טוב, אבל אני רוצה שלא נגיע - - -

<מירי זיו: לא, שאלת את - - -

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שלא יגיעו אנשים למצבים סופניים עד שיקבלו את הטיפול.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה טיפול לפני זה, מה לעשות?

<מירי זיו: צודקת.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נסכם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר גלשנו לישיבה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: ד"ר דנה, זה לא יכול לחכות?

<דנה צפת: משפט אחד.

עאידה תומא סלימאן: בבקשה.

<דנה צפת: רציתי להתייחס למצגת של ד"ר ארבל, שהיא הציגה שהפער היחיד שמצאו משרד הבריאות זה בענייני הטיפול בנשים כשהן מגיעות לחדר המיון עם אירוע לב חריף.

<דנה צפת: אז אני רציתי להעלות את זה שאנחנו חייבים, כחלק ממה שאת הצגת היום, לתקצב משאבים כדי להעלות את המודעות לא רק בקרב נשים, אלאט גם בצוותי הרפואה, כדי לטפל כמו שצריך בנשים.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בזה: כמובן שאני מודה לכבוד השר על זה שהוא נכח איתנו והוא קבע מהתחלה שהוא יהיה נוכח איתנו לשעה והוא נשאר שעה ועשרים דקות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מודות על זה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מודות לצוות שהכין את המצגת, למרות שאני חושבת שהיה צריך להיכנס יותר לעומק.

עאידה תומא סלימאן: ריבוי החומר לא אפשר לנו להתייחס לכל.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתייחס אולי כאשר נקבע את הדיונים המאד ספציפיים סביב נושאים מוגדרים שעלו.

עאידה תומא סלימאן: ממילא הוועדה כבר דנה, אולי כבר בלמעלה מעשר ישירות בשנה אחת בנושאים שקשורים לבריאות נשים ואנחנו נמשיך לעקוב אחר הנושא הזה, אם זה בנושא של ייצוג נשים בצוותים הרפואיים ובמוקדי קבלת ההחלטות במערכת הבריאות, ואם זה בנושא של הנגשת השירות לכלל הנשים ואם זה ברמת השירותים שמונגשים.

עאידה תומא סלימאן: אין מה להגיד, נכון שמשתמשים במושג רפואה מגדרית יותר.

עאידה תומא סלימאן: להגיד לכם את האמת, אני לא מרגישה עדיין שהגענו לאן שאנחנו רוצים להגיע בהבנת מה זה רפואה מגדרית ובתכנון מערכת הבריאות, שתיקח בחשבון את הרפואה המגדרית כמו שהיא.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו היינו רוצות לראות.

עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שלא לוקחים את הצרכים המיוחדים של נשים ואני עדיין מתעקשת וזה לא התערבות כאילו שאני אחליט איזו תרופה כן תיכנס לסל או לא.

עאידה תומא סלימאן: קטונתי מלעשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם אני מסתכלת על סל התרופות והטכנולוגיות במדינת ישראל ורואה שרק 3.6% מזה מוגדר לנשים, מתוכו 2.4% - כאשר אומרים לי שעניין הפריון ועניין הילודה הוא חשוב ואני רואה ש-2.4% מהתרופות קשורות לזה, אז תסלחו לי – יש פער גדול בין ההצהרה לבין העשייה ואנחנו נדאג שהפער הזה ייסגר.

עאידה תומא סלימאן: תפקידנו לכוון אל הפער הזה וכן אנחנו רוצות יותר תקציבים לסל התרופות במדינה.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, כשרוצים להוציא תקציבים, האוצר יודע להוציא אותם והם מכוונים לסדר עדיפות שונה לגמרי מבריאות גם של נשים וגם של האזרחים באופן כללי.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שאנחנו נדרוש שלא רק כן תהיה לנו בריאות, אלא גם איכות חיים טובה שבאה איתה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה לפנות לאוצר, שחשבו שאין להם נגיעה לדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: כשפנינו לאוצר שיגיע, הם לא הבינו מה הקשר שלהם לדיון הזה.

עאידה תומא סלימאן: אז הנה, אנחנו שומעים מה הקשר.

עאידה תומא סלימאן: לגבי כל המידע שביקשנו והתכניות שביקשנו מהמשרד – אנחנו נוציא מכתב מסודר לבקש אותם בכתב שיגיעו לוועדה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נקיים את פגישת העבודה בעניין באופן יותר מצומצם.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נעקוב אם באמת ב-1 בספטמבר ייצא הנתב באמהרית בעניין הבריאות, מהמשרד.

עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שלא יהיה שום דיליי בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: למה אתן מחייכות?

<קריאה: לא, סתם.

<קריאה: קבעת כזה תאריך.

עאידה תומא סלימאן: זה לא אני קבעתי.

עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי דיווח פה, הלכתי לפי הדיווח כמו ילדה טובה.

עאידה תומא סלימאן: אתם נתתם את התאריך הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני אבדוק את התאריך הזה.

עאידה תומא סלימאן: זאת חובתי ככלב השמירה.

עאידה תומא סלימאן: הדיון הבא הוא בעניין טיפול בנפגעות מין ואני חושבת שממילא תצטרכו להישאר ונשמע גם את התשובה על זה.

עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.