ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 263, 2016-08-03 09:45

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תיקון אכרזה על חלק מגן לאומי הר הכרמל לפי תכנית מס' חפ/1020/י - 304-0095497, לחילופי שטחים אוניברסיטת חיפה לרשות הטבע והגנים.

דוד אמסלם: מנכ"ל אוניברסיטת חיפה, אני אתן לך להציג את הנושא.

<תומר רוזנר: משרד האוצר מגיש את הבקשה.

<תומר רוזנר: מי שמציג את הבקשה, עם כל הכבוד, זה לא הוא אלא האוצר.

<ברוך מרזן: בקצרה.

<ברוך מרזן: חתמנו על הסכם עם רשות הטבע והגנים להחלפת ייעודי קרקע.

<ברוך מרזן: ההסכם הזה הוא קריטי מבחינתנו להשלמת התב"ע.

<ברוך מרזן: השלמת התב"ע היא קריטית מבחינתנו לבניית מעונות לסטודנטים.

<ברוך מרזן: באוניברסיטת חיפה לומדים 18 אלף סטודנטים ויש לנו אלף מיטות ביחס של אחד ל-18 שזה היחס הגרוע ביותר מבין כל האוניברסיטאות.

<ברוך מרזן: במוסד לידינו, הטכניון, היחס הוא שונה.

דוד אמסלם: אני מבין שקודם כל הולכים להסדיר מצב קיים.

דוד אמסלם: בחלק מהמקומות כבר יש שם בינוי.

<ברוך מרזן: נכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה עושים את זה רק היום?

<ברוך מרזן: זה מה שנדרשנו והתבקשנו לעשות.

<ברוך מרזן: זאת שאלה טובה, למה בנינו כבר על שטח ירוק.

<ברוך מרזן: לא הייתי בתפקיד.

<ברוך מרזן: זה היה בשנת 1965.

אכרם חסון: בשנת 1965 לא היה פארק.

אכרם חסון: הפארק הוכרז נדמה לי ב-1 ביולי.

<תומר רוזנר: זה ב-1972, אבל לא חשוב.

אכרם חסון: הפארק הושלם ב-1971.

<יסמין טלמון: משרד האוצר הגיש את הבקשה.

<יסמין טלמון: מינהל התכנון מלווה את התהליך.

<יסמין טלמון: אנחנו מגיעים לכאן אחרי שקיבלנו את הסכמת השר להגנת הסביבה הקודם וגם הנכנס, נכון לאתמול בערב.

דוד אמסלם: חוות הדעת שקיבלנו מהיועץ המשפטי שלנו.

יעל גרמן: המעולה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: הוא ניסה להיות כמה שיותר גמיש.

<יסמין טלמון: מועצת גנים לאומיים ושמורות טבע, גם היא נתנה את הסכמתה לחילופי השטחים שמוצעים כאן.

<יסמין טלמון: ראש עיריית חיפה וראש עיריית נשר.

<יסמין טלמון: אנחנו מגיעים לכאן כדי לקבל את אישור הוועדה ואחר כך יהיה אפשר לתקן את האכרזה המקורית של הר הכרמל.

<תומר רוזנר: תציגי את הבקשה.

<יסמין טלמון: חילופי שטחים של 115 דונם, אחד מול אחד.

<יסמין טלמון: השטח שהאוניברסיטה תקבל אליה היה מוכרז כגן לאומי וחלקו אכן בנוי.

<יסמין טלמון: יש שם בנייה של מעונות סטודנטים, על חלק מהשטח.

יעל גרמן: על איזה שטח יש בנייה?

<יסמין טלמון: אולי דפנה, האדריכלית, תוכל לומר.

דוד אמסלם: את רוצה את ה-נ.צ?

יעל גרמן: לא.

יעל גרמן: על כמה מתוך ה-115 דונם בנו.

יעל גרמן: על דונם, על שניים, על עשרה, על עשרים.

<דפנה שחר: מרבית השטח בנוי.

יעל גרמן: את מעריכה שמאה דונם מתוך ה-115 דונם בנוי?

<דפנה שחר: לפחות.

<תומר רוזנר: אם יש לכם, תראו להם.

<דפנה שחר: אין לי שטח מדויק, אבל גם אם הוא לא בנוי, יש שם כבישים, יש שם תחנת כיבוי אש שהוקמה.

<דפנה שחר: הוא בנוי בניגוד לחוק.

<יסמין טלמון: לא.

<יסמין טלמון: הכול בהיתרים, הכול בחוק, על פי תכנית שאישרה את הבנייה של המעונות האלה ועל פי זה הוצאו היתרים.

<יסמין טלמון: כל ההיתרים נשלחו גם לכאן.

<יסמין טלמון: הכול בנוי כחוק.

<יסמין טלמון: השאלה איך הסכימו לזה שייבנה בתוך גן לאומי, זאת שאלה שאף אחד מאתנו הנוכחים כאן היום לא יכול לתת את התשובה לכך.

<מנחם זלוצקי: זה נבנה על פי היתר אבל ההיתר לא חוקי.

<יסמין טלמון: זה לא נכון.

דוד אמסלם: ברשותכם, נשאלתם שאלה, נתתם תשובה.

<ענת יציב: אני יכולה לענות.

<ענת יציב: התכנית של גן לאומי, שמורת טבע הר כרמל, אושרה ב-1969 ובאמת השטח הוכרז ב-1971.

<ענת יציב: בשנת 1972 אושרה התכנית בתחום גן לאומי של מעונות סטודנטים של אוניברסיטת חיפה כאשר אתה רואה בתסריט שכל הרקע הוא גן לאומי וזה גם מה שכתוב.

<ענת יציב: יש התייחסות לגן לאומי.

<ענת יציב: השטח מסווג כגן לאומי בהתאם לתכנית המאושרת ויהיה מותר להקים בשטח תכנית זו מעונות סטודנטים ומגרשי חניה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, במסגרת הגן הלאומי מותר להקים.

<ענת יציב: התכנית שאישרה את זה.

דוד אמסלם: הבנתי שמדובר על משהו שהוא אי שם בשנות ה-60.

דוד אמסלם: אני מבין שבעצם הגן הלאומי כנראה הוכרז אחרי שהיו שם בתים וגם כשהוא הוכרז, הופשרו שם שטחים לבניית בתים וחניה.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אנחנו כרגע רוצים לעשות הסדרה של המצב הקיים, לעשות חילופים אחד תמורת אחד.

יעל גרמן: אני לא כל כך הבנתי את זה מהר כמו שאתה מבין ואני כן מבקשת לברר קצת יותר את המצב הסטטוטורי.

יעל גרמן: האם באמת המבנים שנבנו בשנת 1965 – אני מניחה שלא כולם נבנו ב-1965 ומניחה שהם נבנו לאורך כל השנים –

<ענת יציב: גם בשנות ה-70.

יעל גרמן: המבנים שנבנו, האם הם נבנו באמת על תב"ע מאושרת?

<ענת יציב: כן.

יעל גרמן: התב"ע אישרה לבנות?

<ענת יציב: כן.

יעל גרמן: אני שואלת את היועץ המשפטי שלנו.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: זאת שאלה שהעלינו לפני הדיון.

<תומר רוזנר: בהחלט הוצגו בפנינו היתרי הבנייה.

יעל גרמן: היתר בנייה יכול גם להיות לא חוקי.

יעל גרמן: כבר היינו בדברים האלה.

<קריאה: הוצגה גם תב"ע.

דוד אמסלם: אני רוצה לומר שני דברים בהיבט הזה.

דוד אמסלם: ראשית, הם אומרים שהתכנית עצמה, גם באכרזה, הייתה אפשרות לבנות במסגרת האכרזה.

דוד אמסלם: אני לא יודע איך, אבל אז הכריזו וכנראה אז חשבו שבמסגרת גן לאומי יכולים להיות מעונות סטודנטים ומגרשי חניה.

יעל גרמן: האם במסגרת התב"ע היה כתוב שניתן.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: החסם הוא לא התב"ע אלא החסם הוא הגן הלאומי.

דוד אמסלם: זאת הבעיה.

דוד אמסלם: תב"ע, אתה יכול לשנו ת אותה פה ושם.

דוד אמסלם: הגן הלאומי הוא הבעיה.

דוד אמסלם: היא אומרת שבעצם באותה אכרזה אפשרו את זה, אבל אני לא שם, אני כרגע לא פקח עירייה שבא לבדוק את היתר הבנייה.

דוד אמסלם: אנחנו באים להסדיר את המצב הסטטוטורי של הקרקע גם אם כל הסיפור שם הוא בלי היתרים.

דוד אמסלם: זה לא חשוב כרגע לדיון.

דוד אמסלם: מה שחשוב הוא שבעצם הרת"ג תומך בנושא, ושנית, הם הולכים להסדיר את המצב הקיים במקום להמשיך להיות בחלם וכולי, ושלישית, הם בעצם גורעים אחד תמורת אחד.

דוד אמסלם: זאת אומרת, הם נותנים כאן והם מקבלים שם.

דוד אמסלם: זה מה שחשוב כאן.

דוד אמסלם: זה לא שאנחנו גורעים ולא מקבלים כלום.

יעל גרמן: אני בכל זאת רוצה להעיר.

יעל גרמן: אני חושבת שיש חשיבות רבה האם באמת הבנייה הייתה חוקית או לא חוקית כי שער בנפשך שכל רשות כזאת כמו אוניברסיטה או אפילו רשות ממלכתית תחליט שהיא רוצה לנכס לעצמה איזשהו שטח ציבורי שאסור בו לבנות שטחים אפילו לבנייני ציבור.

יעל גרמן: קודם היא תעשה ולאחר מכן היא תבוא אלינו כדי להכשיר את זה.

יעל גרמן: אני לא חושבת שאתה רוצה את זה ובוודאי שאנחנו לא רוצים את זה.

יעל גרמן: לכן אני חושבת שיש חשיבות רבה לדעת האם הדברים האלה נעשו כחוק או לא כחוק.

יעל גרמן: אם הם נעשו באמת כחוק ואם באמת החוק אפשר להם לבנות, זה סיפור אחד.

יעל גרמן: אם החוק לא אפשר להם לבנות והם בנו בצורה פירטית ובניגוד לחוק, אני חושבת שיש לזה משמעות רבה כי ברגע שאנחנו מכשירים את השרץ, אנחנו למעשה אומרים לבאים אחריכם, יאללה, תעשו מה שאתם רוצים כי בסוף יכשירו את זה.

דוד אמסלם: אני אענה לך בשני היבטים.

דוד אמסלם: האחד, כמו שאמרתי, ועדת הפנים היא לא פקח של עיריית חיפה.

דוד אמסלם: שנית, אנחנו באים מבחינת שימושי הקרקע.

דוד אמסלם: גם אם יש שם בניין אחד, זה לא רלוונטי.

דוד אמסלם: אנחנו באים כרגע מבחינת שימושי הקרקע.

דוד אמסלם: אנחנו לא עושים את זה כיוון שיש שם בניינים.

דוד אמסלם: אני רק שמח שהם מסדירים מצב קיים כי הרבה פעמים אנחנו ממשיכים להתנהל בתכניות כאילו אנחנו לא מבינים מה קורה שם, כאילו אנחנו באוויר.

דוד אמסלם: כאן זאת גם הסדרת מצב קיים, גם ברמה העניינית.

דוד אמסלם: בואי נגיד שמשתלם להם, לרת"ג.

דוד אמסלם: אני לא בא מזווית האוניברסיטה.

דוד אמסלם: הם מקבלים עכשיו שטחים שהם יותר פתוחים והם לא בנויים.

יעל גרמן: בוא נראה אותם.

דוד אמסלם: אני מסביר לך.

דוד אמסלם: לכן, הם עושים אחד תמורת אחד.

דוד אמסלם: הם נותנים כאן דונם ומקבלים שם דונם.

יעל גרמן: והאכרזה היא אחד מול השני.

דוד אמסלם: בוודאי.

יעל גרמן: אולי באמת נראה איזה שטח נגרע ואיזה שטח הוסף.

דוד אמסלם: בבקשה תראו לה.

יעל גרמן: ממה שאני הבנתי, לא בטוח שכל מה שנבנה אכן נבנה לפני שהוכרז הגן הלאומי.

דוד אמסלם: אמרתי לך ואת לא הקשבת.

דוד אמסלם: הגן הלאומי אפשר את הבנייה.

דוד אמסלם: האכרזה באותה תקופה אפשרה לבנות מעונות וחניות.

דוד אמסלם: התפיסה המשפטית אז אפשרה.

דוד אמסלם: היום אני מניח שאף אחד לא היה עושה את זה אבל אז אפשרו את זה.

דוד אמסלם: אבל זה לא משנה כי אני לא בא מההיבט הזה.

דוד אמסלם: (מראים את התרשים).

<תומר רוזנר: זה צריך להיות לפרוטוקול.

יעל גרמן: איך אפשר להראות לפרוטוקול?

דוד אמסלם: זה בסדר.

דוד אמסלם: תראי להם את התצ"א השנייה.

<דפנה שחר: את רואה, זה חלק מהתכנית של מבני הציבור של האוניברסיטה.

יעל גרמן: זה הקו הכחול.

<דפנה שחר: זה חלק מהתכניות של האוניברסיטה.

<דפנה שחר: יש כמה.

יעל גרמן: איפה הקו הכחול של האוניברסיטה?

יעל גרמן: איפה היום לאוניברסיטה מותר לבנות?

יעל גרמן: אני רוצה לראות שאתם לא נותנים משהו שהוא ממילא לא שלכם.

יעל גרמן: אני רוצה לראות את הקו הכחול של האוניברסיטה, איפה לאוניברסיטה מותר היום לבנות.

<דפנה שחר: עד עכשיו לאוניברסיטה היו שטחים עד לכאן.

<דפנה שחר: זה הקו הכחול המלא של האוניברסיטה.

יעל גרמן: בכל האזור הזה מותר לאוניברסיטה לבנות.

<דפנה שחר: נכון.

<תומר רוזנר: לא מותר להם לבנות.

<תומר רוזנר: זה השטח על שמם.

<תומר רוזנר: זה לא שמותר להם לבנות.

יעל גרמן: זאת אומרת, זה סטטוטורי.

יעל גרמן: החלק הזה באמת שייך לכם ואתם נותנים אותו עכשיו ומעבירים אותו לרת"ג.

<דפנה שחר: נכון.

יעל כהן-פארן: הגן הלאומי הוא בצד הזה.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, השתכנעתי.

דוד אמסלם: אני שמח.

דוד אמסלם: זה הישג גדול.

אכרם חסון: אני תושב האזור.

אכרם חסון: בעברי, עת הייתי ראש עיר, הייתי חבר ועד הנאמנים של אוניברסיטת חיפה.

אכרם חסון: קודם כל, זה צורך חיוני מאוד.

אכרם חסון: חסרים אלפי מעונות לסטודנטים.

אכרם חסון: יש סטודנטים שבאים מהגליל העליון, באים ממקומות מרוחקים ואין להם מקומות וצריכים להגיע לשכור דירה בעוספייה וכל בוקר לנסוע לאוניברסיטה.

אכרם חסון: אני אומר שזה צורך חיוני מאוד.

אכרם חסון: גברתי היקרה, אני רוצה לומר לך שאני כראש עיר נלחמתי נגד הפארק, ומדוע?

אכרם חסון: הפארק לקח אדמות מדלית אל כרמל ומעוספייה, יותר מ-35 אלף דונם ולא נתן להם במקביל אפילו דונם אחד.

אכרם חסון: אנחנו חיים שם 360 שנים.

אכרם חסון: גם קיבוץ בית אורן קיים שם, גם ניר עציון קיים שם ועוד כמה מקומות, כך שהם היו לפני הכרזת הפארק.

אכרם חסון: ברגע שהפארק הוכרז ולקח מאה אלף דונם והאכרזה הסופית הייתה ב-1 ביולי 1971, לא לקחו בחשבון את צורכי האוכלוסייה שחיה במקום.

אכרם חסון: בין האוכלוסייה הזאת הייתה אוניברסיטת חיפה ולכן לעניות דעתי הדבר הזה מוצדק.

אכרם חסון: אנחנו חיים בטבע.

אכרם חסון: תמיד אמרנו לאנשי הפארק שכאשר הם לא היו שם, אנחנו שמרנו על הפארק.

אכרם חסון: הרי הפארק נמצא בזכות האנשים שגרים שם שנים רבות ולכן חשוב שיהיה פארק אבל חשוב גם לחיות ביחד.

אכרם חסון: הפארק צריך לשרת את האוכלוסייה.

אכרם חסון: כשבאנו ודיברנו אתם, אמרו שיש בתוך התב"ע דברים שמותר לעשות.

אכרם חסון: הנה, עובדה, יערות הכרמל, הסנטוריום, יש שם בית מלון מפואר מהכי טובים שכולם מכירים אותו, לשם באים אנשים כי הוא חלק מהתב"ע המאושרת.

אכרם חסון: אותו דבר האוניברסיטה.

אכרם חסון: לכן חשוב שתמיד נוכל לחיות ביחד עם הטבע ועם רשות הטבע והגנים אבל מצד שני צריך לקחת בחשבון את הצרכים של האוכלוסייה כי אם כל המקום הוא פארק, לאן ילכו האנשים?

אכרם חסון: בואו נגיד, דלית אל כרמל ועוספייה, לאן יתרחבו?

אכרם חסון: נעבור משם לגליל?

אכרם חסון: נעבור למרכז הארץ?

דוד אמסלם: תלוי את מי אתה שואל.

אכרם חסון: כשהייתי ראש עיר, הפארק בא לקראתי וגרע 2,200 דונם כדי לתת לדלית אל כרמל ועוספייה קצת להתרחב, למרות שזה לא מספיק.

אכרם חסון: אבל הם באו כי הבינו שיש צרכים.

אכרם חסון: אני תומך בתכנית הזאת.

אכרם חסון: אני בדקתי את התכניות האלה.

אכרם חסון: בזמנו היו היתרי בנייה ויכול להיות שחשבו במובנים אחרים מהמובנים של הירוקים ושל התכנון כיום כי בזמנו רשות הטבע והגנים הייתה בתחילת דרכה והפארק היה בכרמל בתחילת דרכו ואף אחד לא ידע בדיוק מה צריך לעשות.

אכרם חסון: לשמחתי הרבה היום יש אוזן קשבת והם באים לקראת הצרכים של האוכלוסייה.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת אכרם חסון.

<מנחם זלוצקי: רציתי להוסיף נתון נוסף.

<מנחם זלוצקי: התכנית הזאת נדונה גם במועצת גנים לאומיים ושמורות טבע וגם המועצה, לאחר שדנה ושקלה את כל הנושאים שעלו גם כאן, המליצה על ביטול האכרזה שעכשיו באה לכאן.

<מנחם זלוצקי: דבר נוסף, אם יורשה לי.

<מנחם זלוצקי: אנחנו מדברים על תקופה בה היו שתי רשויות, רשות שמורות הטבע ורשות הגנים הלאומיים ובאמת הפרשנות הייתה אחרת באותה תקופה.

<מנחם זלוצקי: תבוא לכאן בפעם הבאה עוד תכנית בהר מירון.

<מנחם זלוצקי: היום אין ספק שהעמדה המשפטית היא ברורה והיא שמגורים, כולל גם מעונות סטודנטים, הם לא אחד היעדים של גן לאומי.

<מנחם זלוצקי: היום זה לא היה עובר, אבל אנחנו מדברים על שנות עבר.

יעל גרמן: זה כמעט עבר עם ה-25 יחידות דיור שניסיתם להכניס לנו לפני כמה חודשים והיושב ראש עצר את זה.

דוד אמסלם: זה היה משהו אחר.

יעל גרמן: גם היה בהר הכרמל.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: הוא מתכוון שזה עבר כשטח שמורה.

דוד אמסלם: הם רצו לגרוע.

דוד אמסלם: זה משהו אחר.

דוד אמסלם: כאן זאת גם שמורה.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לוודא שהשטח שמוחלף מוכרז כגן לאומי.

<יסמין טלמון: יוכרז.

<יסמין טלמון: לאחר שהתכנית תאושר אפשר יהיה להכריז עליו.

<תומר רוזנר: אפשר יהיה להכריז או שיוכרז?

יעל כהן-פארן: צריך להגיע שוב לוועדה?

<יסמין טלמון: הכוונה היא כמובן להכריז.

יעל כהן-פארן: אני רוצה שנוסיף את זה.

יעל כהן-פארן: אולי אפשר להוסיף את זה.

יעל כהן-פארן: תראו, בניסוח של המכתב ליושב ראש הוועדה כתוב ש"יתווסף לגן הלאומי".

יעל כהן-פארן: השאלה היא אם במונח הזה יתוסף לגן הלאומי, זה מוכרז או שאתם צריכים אחר כך להביא לנו את זה אולי מתי שהוא בעתיד ואנחנו נכריז.

יעל כהן-פארן: אני רוצה שנגמור את הכול כאן היום.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת.

<יסמין טלמון: הוועדה דנה בביטולי הכרזות.

<יסמין טלמון: כשיש אכרזה זה לא מגיע לוועדה.

<יסמין טלמון: האכרזה נעשית על ידי שר האוצר נכון להיום ובדרך יש התייעצות עם שרים ועם עוד גורמים, לפני האכרזה.

<יסמין טלמון: הכוונה כמובן היא לאשר את התכנית עם השטח שמיועד לגן לאומי ולאחר אישור התכנית ללכת למסלול של האכרזה.

<מנחם זלוצקי: אני רוצה להוסיף עוד דבר.

<מנחם זלוצקי: בדיון שהיה במועצת גנים, אחת ההחלטות שהמועצה קיבלה הייתה להמליץ לאכרזה את השטח הזה כי זה צריך גם לקבל את האישור.

דוד אמסלם: ההערה של חברת הכנסת פארן היא הערה נכונה וטובה.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים ליצור כאן הכרה בטוחה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, כמו שאמרנו, אם גורעים מכאן, מוסיפים משם.

דוד אמסלם: אנחנו כאן בעצם גורעים אבל אם היינו יכולים גם להוסיף, באותה נשימה היינו גם מוסיפים.

דוד אמסלם: שלא יקרה מצב שאנחנו גורעים ולא מוסיפים.

דוד אמסלם: לכן אנחנו נתנה את הגריעה באכרזה.

<יסמין טלמון: טוענים שיש בעיה חוקית לעשות את זה.

<יסמין טלמון: חוק שמורות טבע וגנים לאומיים קובע גם את המסלול של האכרזה וגם את המסלול של ביטול האכרזה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: לא התכוונתי.

<יסמין טלמון: החוק אומר שאי אפשר לשנות את הייעוד למשהו אחר מגן לאומי עד שלא מבטלים קודם את האכרזה ולכן התכנית הזאת שראיתם אותה עכשיו היא לא יכולה להתאשר עד שלא תבוטל קודם כל האכרזה.

יעל כהן-פארן: נעשה את זה הפוך.

יעל כהן-פארן: תביאו לנו את האכרזה ואז נאשר לכם את התכנית.

<מנחם זלוצקי: זה באותה תכנית.

<יסמין טלמון: מהצד השני, בסעיף שעוסק איך מכריזים, אחד התנאים הבסיסיים לאכרזה הוא אישור תכנית.

<יסמין טלמון: לכן אנחנו במסלול מובנה של מה קודם ומה אחר כך.

<יסמין טלמון: אנחנו חייבים קודם לבטל את האכרזה ואחר כך לתת תוקף לתכנית, לאשר אותה, ורק אחרי שהיא מאושרת אנחנו יכולים ללכת לאכרזה.

<ברוך מרזן: כל התניה נוספת שתתקבל כאן, תעכב את התהליך.

דוד אמסלם: אל תיכנס לשם.

דוד אמסלם: זה בסדר.

<ברוך מרזן: יש הסכם חתום.

<תומר רוזנר: זה לא קשור אליכם.

דוד אמסלם: אתן תומכות?

יעל גרמן: כן.

יעל כהן-פארן: השאלה היא איך מכניסים את ההתניה.

<תומר רוזנר: זה יהיה תנאי באכרזה.

דוד אמסלם: הצד של הפרוצדורה פחות חשוב לי.

דוד אמסלם: יכול להיות שצריך קודם כאן ואחר כך שם.

דוד אמסלם: אני מכיר את כל הסיבוכים.

דוד אמסלם: בהחלטה שלנו אנחנו בעצם מתנים את ההחלטה, מאשרים את האישור כמובן אחרי ששמענו אתכם ואנחנו מבקשים שזה יהיה, כמו שאמרתם, אחד תמורת אחד.

<תומר רוזנר: בתנאי שעם אישור התכנית, השר יכריז על החלק הנותר.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: צריך להקריא את הצו?

<תומר רוזנר: כן.

דוד אמסלם: הצו לפניכם?

<יסמין טלמון: אין לי אותו כאן.

דוד אמסלם: לא שלחתם את הצו?

<יסמין טלמון: לא.

דוד אמסלם: אולי מישהו יכול לפקסס לך אותו.

<תומר רוזנר: צריך להקריא את הצו.

<תומר רוזנר: אתם פעם ראשונה כאן?

<יסמין טלמון: נכון.

<יסמין טלמון: זה מוזר.

<יסמין טלמון: אין לי כאן את הצו.

<יסמין טלמון: אנחנו מכינים את הצו אחרי שאנחנו עוברים את כל המהלך ומקבלים את כל האישורים מכולם, כאשר חלק מהם זה אתם.

דוד אמסלם: יש כאן הליך פורמלי שצריך להקריא את הצו כדי לדעת על מה, גוש, חלקה, משהו.

דוד אמסלם: יש איזשהו נוסח משפטי שאני צריך להקריא אותו לוועדה.

דוד אמסלם: אחרי שהבנו את הכול, עכשיו אנחנו הולכים לקטע הפורמלי.

דוד אמסלם: אני צריך להקריא משהו ולהביא את זה בפני חברי הוועדה להצבעה.

<תומר רוזנר: יש אישור עקרוני ואחר כך תבואו שוב עם הצו.

דוד אמסלם: להצבעה בלי דיון?

<תומר רוזנר: הקראה והצבעה.

<יסמין טלמון: בדרך כלל אנחנו מכינים את הצו אחרי.

דוד אמסלם: לא.

<תומר רוזנר: תמיד אתם מביאים את הצו.

דוד אמסלם: אם יש לכם עכשיו ואתם יודעים לקבל את זה אפילו בווטסאפ ולהביא אלי ואני אקריא.

<יסמין טלמון: לא.

<יסמין טלמון: זה לא מוכן.

דוד אמסלם: אם כן, אנחנו נאשר את הבקשה.

<פיאד טמיש: אדוני יאשר את התכנית עצמה.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: זה לא כך.

<תומר רוזנר: אלה לא אלתורים כאן.

<פיאד טמיש: לא את התכנית עצמה אלא נקריא.

<תומר רוזנר: זה לא עובד.

<תומר רוזנר: אין אלתורים בדברים האלה.

<פיאד טמיש: אני ממשרד המשפטים.

<פיאד טמיש: אולי אפשר להקריא את הנתונים.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אי אפשר.

<יסמין טלמון: אני אקריא משהו שאולי הוא יעזור לקבל את ההחלטה בצורה הנכונה.

<יסמין טלמון: על פי סעיף 26 לחוק גנים לאומיים ושמורות טבע, ביטול האכרזה על שטח או חלק משטח מגן לאומי או משמורת טבע כפוף להסכמת השר להגנת הסביבה, המועצה לגנים לאומיים ושמורות טבע, הרשות המקומית ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

<תומר רוזנר: זה תיקון של החוק, עד כמה שאנחנו יודעים.

<יסמין טלמון: נכון.

<תומר רוזנר: זה לא הצו.

<תומר רוזנר: אנחנו צריכים את הצו.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אני מסכם.

דוד אמסלם: הוועדה מאשרת באופן עקרוני את הנושא.

דוד אמסלם: התקיים דיון בנושא השטחים המתווספים והנגרעים.

דוד אמסלם: היות ולא היה לנו צו פורמלי שקיבלנו מכם, אני אביא את הנושא רק להקראה והצבעה.

דוד אמסלם: אני יכול להביא את זה גם בפגרה?

<תומר רוזנר: ודאי.

דוד אמסלם: ברגע שאתם תביאו את זה בפנינו, בהזדמנות הראשונה אני אביא את זה רק להקראה והצבעה באופן מידי.

דוד אמסלם: אני מתפלא שלא באתם עם זה, אבל בסדר.

<יסמין טלמון: זה אף פעם לא נדרש.

<יסמין טלמון: באף דיון קודם זה לא נדרש.

<תומר רוזנר: תמיד נדרש.

<מנחם זלוצקי: זה רק אישור הוועדה.

<מנחם זלוצקי: כרגע קראנו את החוק.

<מנחם זלוצקי: זאת לא הכרה.

<תומר רוזנר: אתם רוצים לראות את הפרוטוקול?

<תומר רוזנר: אנחנו ודאי דורשים את זה בכל חקיקת משנה, בוודאי בצווים מהסוג הזה.

<יסמין טלמון: אני יכולה לומר שאת השיעור קיבלנו כרגע.

<יסמין טלמון: מעכשיו והבא תמיד יהיה כאן צו.

<תומר רוזנר: זה לא חדש.

דוד אמסלם: יש לנו כאן את תומר שמלווה את הוועדה זמן רב.

דוד אמסלם: אני נמצא כאן שנה אבל הוא מלווה אותה זמן יותר ארוך והוא יודע מה הוא אומר.

דוד אמסלם: סגרנו את הסיפור.

דוד אמסלם: ברוך יכול להיות רגוע.

דוד אמסלם: בסוף ההליך הפורמלי, צריך להקריא משפט והחברים צריכים להצביע עליו.

דוד אמסלם: אני לא יודע מה להקריא להם.

דוד אמסלם: אני לא יכול להגיד להם שיש איזה גן לאומי ליד חיפה ולכן בואו נצביע עליו.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים נוסח.

דוד אמסלם: יש איזשהו הליך שאני צריך להקריא להם גוש, חלקה, משהו יותר ספציפי.

<יסמין טלמון: גושים וחלקות אפשר.

<תומר רוזנר: כבר הסברנו שלא.

דוד אמסלם: תומר כבר מתרגז.

<תומר רוזנר: כי כבר שואלים את אותה שאלה עשר פעמים.

דוד אמסלם: בדרך כלל הוא לא אוהב ששואלים אותו את אותה שאלה שלוש פעמים.

דוד אמסלם: פעמיים, איכשהו הוא עונה, אבל בפעם השלישית הוא מאבד את הסבלנות.

דוד אמסלם: תביאו לי את הצו ואני מבטיח לכם שברגע שאתם מביאים לי, בהזדמנות הראשונה שיש לוועדה, אני אקריא את הצו ונצביע עליו.

דוד אמסלם: עשינו שמיניות באוויר לקיים את הדיון הזה לפני היציאה לפגרה בגלל ברוך.

דוד אמסלם: היום יש דברים אחרונים לסגור לפני היציאה לפגרה.

דוד אמסלם: זה היום האחרון שלנו ואכן עשינו מאמץ גדול לסיים את זה היום.

דוד אמסלם: רק היום עמדו לנו על הפרק שלוש אכרזות אבל דנו רק בזאת כי היה חשוב לי לקדם אותה.

<יסמין טלמון: הצו יישלח היום.

דוד אמסלם: יש לנו דיון בשעה 10:30 ואני מעריך שהוא ייקח לפחות חצי שעה.

דוד אמסלם: תנסו לארגן לי את הצו.

דוד אמסלם: זה לא חייב להיות מודפס בעשרה העתקים אלא אפילו משהו ידני שאוכל להקריא אותו ואז אני אנסה לסגור את זה אפילו בשעה הקרובה.

<יסמין טלמון: בסדר.

<יסמין טלמון: ננסה להעביר כמה שיותר מהר.

דוד אמסלם: תודה רבה.