ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 311, 2016-07-19 13:00

אלי אלאלוף: שלום.

אלי אלאלוף: הדיון הזה הוא מאוד מיוחד.

אלי אלאלוף: הוא מתכונת חדשה ואני שמח ששר הבריאות ומנכ"לו הסכימו להשתתף בו.

אלי אלאלוף: יש כאן שילוב של דיונים דחופים בהם התבקשנו על ידי המליאה לדון בוועדה וגם הרצון של חברי הוועדה לשמוע משר הבריאות ומהמנכ"ל שלו על המדיניות של המשרד וההתמודדות של עם אתגרים לא קטנים.

אלי אלאלוף: בוודאי כל אחד כאן, כולל קופות החולים, יוכל לבטא את דאגותיו בנושא זה או אחר.

אלי אלאלוף: יש לנו הצעה לדיון שהוגשה על ידי חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: שתי הצעות שונות.

יעל גרמן: הצעה אחת של מיכל והשנייה שלי.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין כאן את הנוכחות של חברי הכנסת מיכל בירן, דוקטור עבדאללה אבו מערוף, מאיר כהן, עבד אל חכים חאג' יחיא, מירב בן ארי, יעל גרמן, אורלי לוי אבקסיס, אוסאמה סעדי, יגאל גואטה.

אלי אלאלוף: כמו כן נמצאים כאן מנכ"לי הקופות, כל אחד לפי כבודו ולפי מעמדו.

אלי אלאלוף: ברוכים הבאים.

אלי אלאלוף: הנושא הראשון בו רצינו לדון הוא נושא הגירעונות בקופות החולים, אבל השר ביקש להקדים ולדווח על סיכומים שלו שבימים האחרונים עושים רק טוב למערכת הבריאות.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: אדוני השר, הרב ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה רבה וצהרים טובים לכולם.

יעקב ליצמן: רציתי להודיע ולהסביר את ההחלטות שקיבלנו אתמול שר האוצר ואני.

יעקב ליצמן: הדבר הראשון הוא החלטה והשני, לא כל כך החלטה אלא בדיקה.

יעקב ליצמן: קודם כל, לגבי ההחלטה.

יעקב ליצמן: אנחנו דיברנו על כך שאנחנו נעלה את סל התרופות מ-300 מיליון שקלים ל-550 מיליון שקלים.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

יעקב ליצמן: ההסכם יהיה לחמש שנים.

יעקב ליצמן: בתוך זה אנחנו מדברים גם על בדיקות גנטיות.

יעקב ליצמן: מדובר גם על כסף חדש של האוצר וגם על כסף של השב"נים וגם על כסף של חברות ביטוח.

יעקב ליצמן: אנחנו נציג את הכול ביחד בתכנית מסודרת בכנסת ובאופן רשמי.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר שני דברים בנושא הזה.

יעקב ליצמן: ראשית, לדעתי התוספת הזו היא בעיקר למחלות קשות, נושא עליו עשיתי קמפיין בשנה האחרונה כי חשבתי שצריך להוסיף כסף לתרופות מצילות חיים.

יעקב ליצמן: אני שמח שהשגנו והגענו להסכם.

יעקב ליצמן: ברור שזה הסל הגדול ביותר.

מירב בן ארי: כמה שנים כבר לא העלו את שר הבריאות?

יעקב ליצמן: ה-300 מיליון דולר קיימים כבר כמה שנים אבל היו 450 מיליון והשנה היו 415 מיליון, אבל זה היה בעקבות שנה בה לא היה כלום.

יעקב ליצמן: לכן, אם נאזן את זה, זה בהחלט הרבה מעבר.

יעקב ליצמן: אני שמח שהצלחנו בזה.

יעקב ליצמן: אני חייב לשבח, אדוני היושב ראש, את שר האוצר.

יעקב ליצמן: שום דבר לא מובן מאליו.

אלי אלאלוף: אתה גם חייב לשבח אותו וגם נעים לך לשבח אותו.

יעקב ליצמן: בהחלט נעים לי.

יעקב ליצמן: אני חייב לומר לכם שלא הכריחו אותו לכך אלא הוא הלך עם זה כל הזמן.

יעקב ליצמן: הוא חברתי, הוא רצה לעזור ואני שמח שמצאתי שיתוף פעולה אצל השר.

יעקב ליצמן: אני ממש מברך אותו.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיע לדבר השני ולומר לכם שהשלב הבא הוא סיעוד.

יעקב ליצמן: אני מתחיל את הקמפיין ברגע זה.

יעקב ליצמן: אני צריך עזרה של כולכם.

יעקב ליצמן: סיעוד הוא דבר חשוב, סיעוד הוא דבר שבשלב מסוים בעזרת השם נגיע כולנו לגיל גבורות ונצטרך בשלב מסוים את הדבר הזה.

יעקב ליצמן: זה פרויקט שאנחנו נגיע אליו.

יעקב ליצמן: האוכלוסייה מתבגרת.

יעקב ליצמן: אני שמח מאוד שתוחלת החיים בארץ עולה, גיל 82 אצל גברים ו-84 או 85 אצל נשים.

יעקב ליצמן: תקן אותי אם אני טועה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מאז קיבלת את הנתונים, זה לא השתנה.

יעקב ליצמן: לא השתנה.

יעקב ליצמן: ברור שאנחנו נצטרך לדאוג לאנשים שיהיו להם חיים יותר נעימים ויותר קלים.

יעקב ליצמן: לא מספיק שחיים יותר שנים.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין נשמר הפער בין תוחלת החיים בפריפריה למרכז?

יעקב ליצמן: אני אגיע לזה.

יעקב ליצמן: אני מניח שזה השתפר לאחרונה אבל אני אתייחס גם לזה.

יעקב ליצמן: אני יודע גם את זה והמנכ"ל אחר כך יסביר.

יעקב ליצמן: אורלי, תביני, הבוקר טוב שלי מתחיל בפריפריה.

יעקב ליצמן: היכן שאני נוגע, אם זה ב-MRI או בכל דבר שאני נוגע בו, אני שואל איפה הפריפריה.

יעקב ליצמן: אני שמח שעושים את זה.

יעקב ליצמן: עשיתי את זה ועושים את זה.

יעקב ליצמן: הפער הוא בערך ארבע שנים.

אורלי לוי אבקסיס: עדיין.

יעקב ליצמן: עדיין.

מירב בן ארי: הוא הציג את זה אתמול.

יעקב ליצמן: זה פחות או יותר המצב.

יעקב ליצמן: בהחלט זה בלתי נסבל ובהחלט אסור שזה יקרה.

יעקב ליצמן: את כל הצעדים, המנכ"ל יסביר אחר כך.

יעקב ליצמן: לגבי הסיעוד.

יעקב ליצמן: גם הכנסת צריכה להתערב בזה ולעזור.

יעקב ליצמן: העם רוצה את זה, הציבור רוצה את זה, כולם רוצים את זה ולכן רק צריך לומר רוצה אני.

יעקב ליצמן: לא רוצה להשתמש במילה כופים, אבל רוצה אני.

יעקב ליצמן: כולם רוצים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: מה צריך לקרות כדי שזה יצא לפועל?

יגאל גואטה: שום דבר.

יגאל גואטה: להגיד עוד שלוש פעמים תודה רבה לשר האוצר וזה יקרה.

מירב בן ארי: האמת, למה לא?

מירב בן ארי: אפשר להגיד תודה רבה לשר האוצר.

יעקב ליצמן: אני מוכן להגיד עכשיו תודה רבה לשר האוצר.

יעקב ליצמן: אני אפתיע אתכם, שר האוצר גם רוצה בזה.

יעקב ליצמן: אני יודע שגם שר האוצר רוצה בזה אלא שיש כל מיני בעיות בדרך.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לפרט כרגע אבל יש בעיות.

יעקב ליצמן: את השאר נסביר בפעם הבאה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת הסתייגות.

יעקב ליצמן: זאת לא הסתייגות אלא כוכבית.

אוסאמה סעדי: אדוני השר, איך זה משפיע על תקציב הקופות?

אוסאמה סעדי: הן בגירעונות.

יעקב ליצמן: אמרתי, זה חלק.

יעקב ליצמן: אגב, קופות החולים הסכימו לתת מהשב"ן עבור תרופות מצילות חיים.

מיכל בירן: בסוף הם יצטרכו להעלות את מחיר השב"ן.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מעלים מחירים.

יעקב ליצמן: בכל אופן, אם יהיו שאלות, נשמח לענות עליהן אחר כך.

יעקב ליצמן: הדבר השני עליו דיברנו בוועדה המשותפת עם האוצר.

יעקב ליצמן: אנחנו מוכנים לבדוק עבודות מטה על מנהלי מחלקות בבתי חולים עתידיים.

יעקב ליצמן: לא הקיימים היום אלא אלה שירצו להיות מנהלי מחלקות ויצטרכו לעבוד כל היום בבית החולים, לקבל תקציב מיוחד – לא סתם פול טיימרים.

יעקב ליצמן: בגדול עוד לא קיבלתי את המחיר, אבל בחלק גדול מאוד.

יעקב ליצמן: אני מדבר רק על מנהלי מחלקות ולא על מנהלי יחידות ואני לא מדבר על חקיקה אלא אני מדבר על תיאום עם הרופאים.

יעקב ליצמן: אני לא עושה שום דבר בכוח.

יעקב ליצמן: בודקים אפשרות, אם אפשר להעביר את זה, שכל מנהלי המחלקות יקבלו שכר כדי שיישארו בבתי החולים.

מיכל בירן: למה לא בקיימים?

יעקב ליצמן: הקיימים, לא.

אוסאמה סעדי: אבל הכללית עשתה את זה לפני כמה שנים.

יעקב ליצמן: יכול להיות.

יעקב ליצמן: אני אשמח מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה כל היום?

אורלי לוי אבקסיס: כמה שעות ביום?

יעקב ליצמן: זאת העבודה שלו.

יעקב ליצמן: הוא לא יכול לעבוד אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: יהיה אסור לו לגמרי לצאת מחוץ לבית החולים?

יעקב ליצמן: לעבוד באופן פרטי, לא.

יעקב ליצמן: אנחנו לא בנויים על תוספת שכר של 5,000 שקלים אלא הרבה יותר רציני.

יעקב ליצמן: אנחנו בודקים.

יעקב ליצמן: אנחנו לא עושים את זה בכפייה ולא הולכים לעשות את זה בחקיקה אלא בודקים אפשרות.

מיכל בירן: למה לא לאפשר את זה, אם זה בהידברות, גם לבתי חולים קיימים?

יעקב ליצמן: אני לא חושב שזה נכון לעשות אחורה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מדבר על מנהלים חדשים, לא על מסגרות חדשות.

יעקב ליצמן: על מנהלים חדשים.

יעקב ליצמן: מנהלי מחלקות חדשים.

יעקב ליצמן: כחבר כנסת, כיושב ראש ועדת כספים, מעולם לא נתתי חוק רטרואקטיבי.

יעקב ליצמן: אין דבר כזה חוק רטרואקטיבי אלא רק מהיום קדימה.

יעקב ליצמן: מה שהיה, יש להם הסכם רופאים וזה מה שיש ואני לא נכנס לזה.

יעקב ליצמן: עוד לא התחלנו בהידברות אבל נדבר עם ההסתדרות הרפואית ונדבר עם כולם.

יעקב ליצמן: אני אומר שזה הרצון ועל זה אנחנו רוצים לדבר.

יעקב ליצמן: את שאר הפרטים, בהמשך המנכ"ל ימסור.

יעקב ליצמן: אני רוצה לגעת בעוד כמה דברים אותם אנחנו בודקים לגבי התקציב הבא.

יעקב ליצמן: ראשית, יחד עם חברת הכנסת מירב בן ארי, נושא של חולה צליאק.

יעקב ליצמן: בהחלט אנחנו חושבים לתת לזה פתרון ולבדוק מצב בו נסבסד את המזון של חולי הצליאק שאין להם מזון אחר והוא יקר.

יעקב ליצמן: אנחנו מחפשים את הדרך.

יעקב ליצמן: אנחנו יושבים עם האוצר וכבר ישבנו גם עם משרד הכלכלה ואני חושב שאנחנו מגיעים לפתרון כזה או אחר.

יעקב ליצמן: הנושא הבא, חניונים.

יעקב ליצמן: את החניונים צריך לבטל.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק שלי יושבת על שולחן המשרד שלך.

אורלי לוי אבקסיס: כבר מזמן דיברנו על זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בהצעה לסדר דיברנו על זה.

יעקב ליצמן: אבל במקום שאת תתני לי לתת לך קרדיט, אתה נותנת לי קרדיט?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת אותך מה התקדם בנושא.

יעקב ליצמן: מחפשים דרך.

יעקב ליצמן: כרגע בתי החולים חיים מזה.

אורלי לוי אבקסיס: השלמת הכנסה.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.

יעקב ליצמן: אנחנו הצבנו היום, בשינוי משנים קודמות, את בתי החולים הממשלתיים.

יעקב ליצמן: אנחנו נקפיד שהם לא יעברו את התקציב שניתן להם ולא יחרגו וייכנסו לגירעון.

יעקב ליצמן: אני מודיע כאן שבית חולים שקיבל כסף והוא יגיע לגירעון, אני אתן הוראה לאגף התקציבים אצלי לבטל לו את הביטוח וכל מיני דברים שאנחנו נותנים לו.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאם אנחנו מגיעים להסכם עם בית חולים, שהוא יחרוג מהתקציב.

יעקב ליצמן: אנחנו לא רוצים לבוא לאוצר כל סוף שנה ולהגיד הצילו.

יעקב ליצמן: זה לא נכון לעשות.

יעקב ליצמן: הקדמנו להם, הגענו להסכם אתם לגבי התקציב והם חייבים לשמור על בסיס התקציב.

יעקב ליצמן: אני לא אסבול חריגה מתקציב בתי החולים.

מאיר כהן: האם במהלך השגרה יש נומרטור אצלך שמלווה את בתי החולים?

יעקב ליצמן: יושב כאן יאיר אסרף שהוא הממונה על התקציבים והוא הנומרטור שלי.

יעקב ליצמן: הוא בודק.

מיכל בירן: מה ההסכם אליו הגעתם?

מיכל בירן: העברתם אליהם כסף?

<משה בר-סימן טוב: בטח, ולא בסוף שנה.

יעקב ליצמן: בתחילת שנה.

יעקב ליצמן: הכנסת העבירה חוק, גם קופות החולים הן ספק כמו כל ספק ויצטרכו תוך שלושים ימים לשלם לבתי החולים כדי להקל עליהם.

יעקב ליצמן: גם את זה אנחנו נעשה.

יעקב ליצמן: הולכים לעשות כמה וכמה שינויים במערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: אני אתן את רשות הדיבור למנכ"ל.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת ישראל אייכלר.

<משה בר-סימן טוב: תודה רבה.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו נתייחס כאן לכמה סוגיות מרכזיות מאוד במערכת הבריאות שמעסיקות אותנו עכשיו עת אנחנו נמצאים לפני התקציב ואנחנו דנים עליהן עם משרד האוצר.

<משה בר-סימן טוב: קופות החולים, מערך האשפוז הלאומי, בתי החולים, סל התרופות כאשר השר כבר התייחס לסיכום.

יעקב ליצמן: פעם ראשונה שנכנסו בתקציבים גם בתי חולים ציבוריים ולא רק ממשלתיים.

יעקב ליצמן: הדסה, שערי צדק, נצרתים, לניאדו, כל אלה שהם לא ממשלתיים וגם הם יוכלו לקבל שוטף.

אלי אלאלוף: נצרתים, אלה שלושה בתי חולים.

אוסאמה סעדי: שונים.

יעקב ליצמן: אני עומד על כך שהם יתאחדו.

אלי אלאלוף: אבל אלה שלושה בתי חולים – האיטלקי, הסקוטי והצרפתי.

<משה בר-סימן טוב: גם אם תאחד את שלושתם, הם יהיו בית החולים הכי קטן בישראל.

<משה בר-סימן טוב: לגבי סל התרופות, הייתה כאן התייחסות וגם לרפורמה בסיעוד.

<משה בר-סימן טוב: עולם קופות החולים, יש לנו בעצם שלושה דברים שאנחנו צריכים לדאוג להם ואלה המקדם הדמוגרפי, מדד יוקר הבריאות, קופות חולים שמחזיקות בתי חולים וכתוצאה מכך נוצר עליהן נטל.

<משה בר-סימן טוב: אם אנחנו מסתכלים על המקדם הדמוגרפי שיש כאן, אנחנו רואים את הפער שיש בין המקדם הדמוגרפי של הנפשות המתוקננות שיש לקופות החולים, כלומר, הגידול באוכלוסייה שאנחנו משקללים לתוכו גם את הזדקנות האוכלוסייה כי האוכלוסייה לא רק גדלה אלא היא גם מזדקנת ולכן צורכי הבריאות שלה עולים.

<משה בר-סימן טוב: זה נמצא בפער לעומת מה שאנחנו נותנים בפועל.

<משה בר-סימן טוב: בשנת 2013 נעשה תיקון עת אנחנו נותנים את המקדם הדמוגרפי כמו באוכלוסייה, אבל זה עדיין לא מספיק.

<משה בר-סימן טוב: עדיין יש את הפער הזה שיכול להיות מאוד גדול בין המקדם הדמוגרפי שניתן לקופות לבין מה שקורה בפועל.

<משה בר-סימן טוב: אם אנחנו מסתכלים שנים קדימה, דיברנו על זה אתמול, האתגר הכי גדול למערכת הבריאות הוא הזדקנות האוכלוסייה.

אורלי לוי אבקסיס: למה הפער גדל בשנה האחרונה, ב-2015?

<משה בר-סימן טוב: הקו הירוק הוא בכמה גדלה האוכלוסייה במדינת ישראל.

<משה בר-סימן טוב: זה נתון שהוא חושב בדרך מסוימת.

<משה בר-סימן טוב: זה בעצם גידול שקורה בדרך מסוימת והנתון הכחול הוא מה קורה בפועל בקופות החולים ברמה של הזדקנות האוכלוסייה.

<משה בר-סימן טוב: אלה שני מספרים שנקבעים כל אחד בנפרד ויש ביניהם איזשהו פער אקראי ואנחנו רוצים ליצור איזשהו מנגנון שמקשר יותר טוב בין המספרים וזה אחד הנושאים שאנחנו דנים עליהם.

מיכל בירן: גודלו של סל התרופות, אם הוא היה צריך להתאים לגידול הדמוגרפי, היה 750 מיליון.

מיכל בירן: שני אחוזים, 1.9 אחוז?

<משה בר-סימן טוב: לא.

<משה בר-סימן טוב: זה לא קשור.

יעקב ליצמן: לא מדברים באחוזים.

יעקב ליצמן: אגב, יש שנים שהסל מספיק ועוד נשאר.

יעקב ליצמן: לפני כמה שנים הכניסו כל מיני דברים נגד עישון.

איילת נחמיאס ורבין: אבל ממה זה נבע?

יעקב ליצמן: רואים השנה איזה תרופות, איזה תגליות, איזה טכנולוגיות.

<משה בר-סימן טוב: השנים האחרונות והשנים הקרובות מאופיינות בכך שיש יותר פריצות דרך בתחום של התרופות והתרופות הולכות ומתייקרות.

<משה בר-סימן טוב: לכן מה שבאנו לתת לו מענה בשנים האחרונות, הולך ונהיה פחות רלוונטי.

<משה בר-סימן טוב: אבל מה שאנחנו מציגים לכם כאן, זה בעצם הגירעון שנוצר בקופות החולים כתוצאה מהפער הזה בדמוגרפיה לאורך השנים, הגירעון המצטבר, כמעט שני מיליארד שקלים.

<משה בר-סימן טוב: בשקף הבא אנחנו רואים את הבעיה של מדד יוקר בריאות.

<משה בר-סימן טוב: כלומר, מדד המחירים אתו אנחנו מתקצבים את בתי החולים.

<משה בר-סימן טוב: בשקף הבא אנחנו רואים את הסכום של שניהם באופן תוצאתי שזה כמעט שלושה מיליארד שקלים גירעון.

<משה בר-סימן טוב: 1.7 מיליארד מתוך זה אנחנו משלימים באמצעות מבחני התמיכה.

<משה בר-סימן טוב: זה סכום מאוד גדול.

<משה בר-סימן טוב: אחד המהלכים שסיכמנו עליהם עם משרד האוצר הוא ש-800 מיליון מתוך זה יעברו ממנגנון של תמיכות למנגנון של עלות הסל.

<משה בר-סימן טוב: הרבה יותר בריא שהכסף יהיה לא מותנה במבחני תמיכה ובכל מיני התניות אלא יקבלו אותו באופן שוטף וודאי.

<משה בר-סימן טוב: עדיין נשאר כאן פער מאוד גדול של למעלה ממיליארד שקלים ובפער הזה, בגירעון הזה של קופות החולים, אנחנו רוצים לטפל.

אלי אלאלוף: ברוך הבא חברי חבר הכנסת יגאל גילאון.

מאיר כהן: בשאלה שלי אני חלילה לא מלין על קופות החולים, אני משוכנע שכולם עושים עבודה מצוינת, גם בפריפריה ובכל מקום, אבל יש לי שאלה.

מאיר כהן: חלוקת התקציב לקופות היא על פי קפיטציה מסוימת ואני חוזר ושואל, וזאת לא הפעם הראשונה, איך אני יכול – או אתם כנציגי המשרד שמחלקים את הכסף – בוודאות לבדוק שהיות וזו חלוקה על פי קפיטציה, אם נניח הנגב או לחילופין הגליל מקבל על פי הקפיטציה כך וכך שקלים, אכן הכסף הזה הולך לגליל או לנגב.

<משה בר-סימן טוב: מנגנון העבודה מול קופות החולים הוא כזה שהן מקבלות את הכסף לפי הנפשות הקפיטציוניות והן צריכות לתת שירותים לכל תושבי מדינת ישראל באיכות סבירה, בזמן סביר ובמרחב סביר.

<משה בר-סימן טוב: תפקיד הליבה שלנו, של משרד הבריאות, הוא אכן לפקח על קופות החולים שהן עושות את השימוש הנאות הזה במשאבים.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו לא צובעים כסף, זה כסף לאזור מסוים וזה כסף לתרופה מסוימת, אלא יש סל משאבים.

אורלי לוי אבקסיס: אני אחדד את זה.

אורלי לוי אבקסיס: סל השירותים בפריפריה על ידי הקופות, לא שהוא זוחל אלא הוא כמעט ולא קיים.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שגידלה שתי ילדות קטנות במרכז והיום מגדלת את שני הילדים הקטנים שלי בפריפריה, זה לא דומה.

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם מפקחים שהכסף הזה באמת מגיע ליעד, לפיתוח שירותים?

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שאנחנו שמשלמים – ותגיד את זה ההסתדרות הרפואית כי יש לה מחקר – ששמונים אחוזים של הפריפריה שמשלמים עבור המשלימים ושירותי הבריאות הנוספים, מסבסדים את המרכז כי פשוט לא פותחים להם את השירותים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: זה עיוות שאתם נותנים לו יד.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו היום נמצאים במצב בפריפריה הרבה יותר טוב ממה שהיינו בו לפני חמש שנים.

<משה בר-סימן טוב: עדיין יש לנו הרבה מה לעשות.

<משה בר-סימן טוב: מספר הרופאים בפריפריה, דיברנו על זה השבוע כאן, בבתי החולים בפריפריה, הוכפל.

מאיר כהן: אין לי ספק.

מאיר כהן: אני לא שואל על מספר הרופאים.

מאיר כהן: למשל באנגליה יש חלוקה על פי אזורי שזה הדבר החשוב ביותר.

מאיר כהן: באזור איקס יושב אחד כמו אסרף ודואג שהכספים בחלוקה יוסטו רק לאזור הזה.

יעקב ליצמן: בכל זאת, מאיר, כולנו משתוקקים, גם באנגליה, שהרפואה תהיה כמו בארץ.

יעקב ליצמן: אנחנו הרבה יותר טובים.

מיכל בירן: עלתה כאן שאלה עקרונית.

מאיר כהן: אורלי אמרה כאן משהו.

אילן גילאון: הרבה משתוקקים שהרפואה תהיה כמו בארץ, עד שהם באים לארץ.

אורלי לוי אבקסיס: אתם בסך הכול צריכים לפקח שההוראות שלכם נאכפות.

אורלי לוי אבקסיס: זה הכול כי הכספים האלו ניתנים בעצימת עיניים, תגידו שאתם תפתחו ואנחנו מאמינים לכם, אבל בדקתם?

אורלי לוי אבקסיס: ראיתם?

אורלי לוי אבקסיס: כמי שחיה שם אני אומרת לכם שזה לא קורה.

אורלי לוי אבקסיס: נקודה.

אלי אלאלוף: אני חושב שההערות של שני חברי הכנסת הן מאוד מרכזיות.

אלי אלאלוף: אני מציע שתתייחסו אליהן ואולי בסיכום ננסה לסכם אותם.

אלי אלאלוף: משה, ברשותך, אני מציע שתמשיך בהצגת המצגת כדי שנוכל להתייחס.

<משה בר-סימן טוב: בסדר גמור.

<משה בר-סימן טוב: המסר החשוב הוא בשקף הזה.

<משה בר-סימן טוב: מעבר לגירעון שיש, אנחנו הולכים באמת לצמצם את הפתרון שניתן על ידי מבחני תמיכה ולהעביר את זה לסל.

<משה בר-סימן טוב: עדיין אנחנו צריכים לטפל דרך מדד יוקר הבריאות ודרך הדמוגרפיה במבנה של הגירעון שיש בקופות החולים.

<משה בר-סימן טוב: כשאנחנו מסתכלים על בתי החולים, על מערך האשפוז הלאומי, אנחנו רואים כמה סוגיות מרכזיות שאנחנו צריכים להתייחס אליהן.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון, דיברנו על הגירעונות שיש במערכת והשר דיבר על התרבות שהייתה במשך הרבה שנים כאשר בסוף שנה מגיעים כקבצנים ואומרים שחסר כסף, ומצד שני אנחנו כמשרד היינו בשליטה הרבה פחות טובה על המערכת.

<משה בר-סימן טוב: הדברים האלה מביאים לשחיקה באמון הציבור במערכת הציבורית.

<משה בר-סימן טוב: בסוף, כשאנחנו מדברים על קריסה, קריסה, קריסה ובתי החולים לא מתפקדים בחורף, זה הדבר הראשון שפוגע באמון הציבור וגורם לנו להקצות כסף בצורה לא מתוכננת, לא על פי תכניות עבודה, לא על פי יעדים.

<משה בר-סימן טוב: אלה המחלות שהיו במערך האשפוז ואנחנו מנסים להתמודד אתן.

<משה בר-סימן טוב: בטח כשאנחנו מסתכלים קדימה על הצורך של המערכת הזאת להיערך להזדקנות האוכלוסייה, אנחנו לא יכולים להשלים עם זה.

<משה בר-סימן טוב: אמר השר שבמערכת הממשלתית, זאת הסובסידיה שאנחנו נותנים למערכת הממשלתית והיא נועדה לשקף שני דברים.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון, בשנת 2016 אנחנו נתנו את הסובסידיה מראש.

<משה בר-סימן טוב: היה צריך כאן הבעת אמון גם של האוצר וגם שלנו בבתי החולים לבוא ולומר שאנחנו יוצאים משיווי המשקל הזה בו נותנים פחות כסף בהתחלה ועוד כסף בהמשך וכולם רגילים להראות כמה רע להם כדי לקבל כסף.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו ניתן את הכסף מראש ואנחנו נעמוד על כך.

<משה בר-סימן טוב: אמר את זה השר בצורה הכי ברורה.

<משה בר-סימן טוב: אני הייתי באוצר הרבה שנים ולא שמעתי אף פעם שר בריאות מדבר כך במסר תקציבי לבתי חולים שאומר שאתם תעמדו בתקציב שלכם, נקודה, ואם לא, לא תקבלו כסף.

אורלי לוי אבקסיס: מה הסיבות שהיום הם לא עומדים בתקציב?

<משה בר-סימן טוב: ראשית, הרגל.

<משה בר-סימן טוב: היו רגילים לא לעמוד בתקציב.

יעקב ליצמן: יש בית חולים שאומר שהוא מרחיב את הפעילות.

יעקב ליצמן: אני לא מוכן שהוא ירחיב.

יעקב ליצמן: הוא גדול ואני לא רוצה שירחיב מעבר.

יעקב ליצמן: יש לו תקציב והוא צריך לעמוד בו כפי שעומדים בתקציב כל בתי החולים.

יעקב ליצמן: כל בית חולים רוצה להרחיב.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם זה יפגע בהתייעלות ובלקוח?

יעקב ליצמן: לא.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו מאמינים שנתנו.

<משה בר-סימן טוב: לא זרקנו מספר.

יעקב ליצמן: אגב, בית החולים הסכים בתחילת השנה.

<משה בר-סימן טוב: ישבנו עם כל בית חולים בישיבות מאוד ארוכות.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שולי מועלם.

<משה בר-סימן טוב: ישבנו עם כל בית חולים שעות מאוד ארוכות על תכניות עבודה ואיך בתקציב שיש לו הוא נותן יותר איכות ויותר זמינות ועומד ביעדים שיש לו.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון, רפואה במסגרת עמידה במסגרות התקציביות.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו נעמוד על כך.

<משה בר-סימן טוב: הקמנו גם חטיבת בתי חולים במשרד שהיא חטיבה שמנהלת את בתי החולים באופן שוטף ומקלה עלינו בצורך שלנו להיות רגולטור.

<משה בר-סימן טוב: מה שאתם רואים כאן, זאת חצי תמונה.

<משה בר-סימן טוב: הבעיה שלנו עם מערכת האשפוז היא שיש לנו הרבה כסף שאנחנו נותנים לבתי החולים הממשלתיים באמצעות סובסידיה אבל חצי או יותר מחצי של המערכת – אגב, בתי חולים שהם בבעלות שירותי בריאות כללית ובתי החולים הציבוריים, הדסה, שערי צדק, לניאדו, מעייני הישועה, הנצרתיים וכל השאר, לא מקבלים תקצוב לשוטף.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו יודעים שהיום להיות בית חולים במדינת ישראל, אי אפשר להיות בית חולים מאוזן ואז מישהו צריך לשלם את זה.

<משה בר-סימן טוב: בממשלה אנחנו משלמים את הכסף, בכללית עושים כל מיני קסמים בתוך הקופה ואנחנו משלימים לקופה במבחני תמיכה, הדסה בתכנית הבראה, לניאדו נכנס לתכנית הבראה ואנחנו מסתכלים מי הבא בתור.

<משה בר-סימן טוב: לכן כשאנחנו בסוף מסתכלים קדימה על מה אנחנו רוצים לעשות, אנחנו מסתכלים בצורה כוללנית.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון, אנחנו רוצים לעשות סדר.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו מכירים בכך שמערך האשפוז צריך לקבל תמיכה שוטפת ומסודרת מהממשלה.

<משה בר-סימן טוב: התחלנו בזה השנה.

<משה בר-סימן טוב: בראייה שלנו זה הישג אדיר.

<משה בר-סימן טוב: לראשונה בתי החולים הציבוריים מקבלים כסף מהממשלה שלא במסגרת תכנית הבראה אלא תקציב לשוטף.

<משה בר-סימן טוב: זה מאתיים מיליון שקלים, זה מעט, אבל זאת התחלה.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו צריכים באמת לראות שאנחנו עושים סדר בכל הדבר הזה כי באמת יש הרבה הוצאות שלא תלויות בקופות החולים, אם זאת הכשרת כוח אדם, מתמחים, שעת חירום, פריפריה, דברים מהסוג הזה שצריכים לקבל מענה.

יעל גרמן: מאתיים מיליון שקלים כולל הדסה?

<משה בר-סימן טוב: לא.

<משה בר-סימן טוב: מאתיים מיליון, זה מעבר להדסה.

יעקב ליצמן: אם הדסה היה בפנים, הוא היה אוכל את כל הכסף.

<משה בר-סימן טוב: אלה מאתיים מיליון שהם לא הדסה.

יעקב ליצמן: אגב, מי שיש לו תכנית הבראה, לא צריך לקבל.

<משה בר-סימן טוב: להדסה יש את המסלול הייחודי שלהם של תכנית ההבראה.

<משה בר-סימן טוב: מעבר לזה, יש מאתיים מיליון תמיכה שוטפת.

יעל גרמן: לא כולל את אשדוד.

<משה בר-סימן טוב: לא כולל את אשדוד.

<משה בר-סימן טוב: אשדוד עוד לא נפתח.

<משה בר-סימן טוב: הוא ייפתח במהלך שנה הבאה.

<משה בר-סימן טוב: תמיכה שוטפת.

<משה בר-סימן טוב: לא תקציב פיתוח, לא הסכם הבראה, לא שום דבר.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו מכירים בזה שבית חולים יש לו הוצאות שהוא לא יכול להביא אותן מקופות החולים כי הוא עושה כל מיני פעילויות שהן לא קשורות למכירת שירותים כי מבנה העלויות שלו כזה.

יעל גרמן: איך תחלקו את מאתיים מיליון השקלים?

<משה בר-סימן טוב: יש קריטריונים.

<משה בר-סימן טוב: זה לפי מבחני תמיכה.

<משה בר-סימן טוב: בגדול זה לפי מיטות, פעילות, מתמחים, קריטריונים שקופים וברורים.

<משה בר-סימן טוב: אין משחקים בדבר הזה.

מאיר כהן: זה חשוב מאוד.

<משה בר-סימן טוב: זה חשוב מאוד וזה משהו שאנחנו רוצים לקחת קדימה.

<משה בר-סימן טוב: כשאנחנו מחלקים כסף למערכת, אנחנו כמובן רוצים לקבל כל מיני דברים.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון, יציבות פיננסית.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו רוצים לראות שבתי החולים עומדים כמו שצריך.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו לא רוצים שמקרה הדסה יישנה.

<משה בר-סימן טוב: למדנו את הלקח.

<משה בר-סימן טוב: גם הקמנו במשרד הבריאות יחידה לפיקוח ומעקב שוטף אחרי בתי החולים הציבוריים ואנחנו רוצים איכות וזמינות.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו רוצים שהכסף הזה שאנחנו נותנים למערכת ייתן לנו תוצאות ואנחנו יודעים שהדבר הזה אפשרי.

<משה בר-סימן טוב: דיברנו על הגברת האחריות הניהולית שלנו כמשרד בריאות, מעבר למסרים שאנחנו אומרים.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו עושים את המעקבים השוטפים אחרי תקציב בתי החולים והקמנו, כמו שאמרתי, את יחידת הניהול, חטיבת בתי החולים במשרד הבריאות.

<משה בר-סימן טוב: נעבור לסל התרופות.

<משה בר-סימן טוב: השר דיבר על כך ואין לי הרבה מה להוסיף.

<משה בר-סימן טוב: זה מקבל את העוצמה שיש לזה.

<משה בר-סימן טוב: זה בהחלט תיקון היסטורי ואנחנו מביאים כאן בשורה גדולה למערכת.

מירב בן ארי: זה חמש שנים.

<משה בר-סימן טוב: ההסכם הוא לחמש שנים.

<משה בר-סימן טוב: 550 מיליון שקלים בכל שנה.

<משה בר-סימן טוב: זה בהחלט מהלך מרשים.

<משה בר-סימן טוב: נמשיך לרפורמה בסיעוד ונדבר מעט על העקרונות שלה.

<משה בר-סימן טוב: היום אנחנו נמצאים במערכת שמבחינת הקשיש היא כאוטית.

יגאל גואטה: דרך אגב, ה-550 מיליון שקלים, שר הבריאות קודם אמר תודה רבה לשר האוצר אבל עדיין אין מישהו שיגיד תודה רבה לשר הבריאות ולכן אני אומר את זה.

<משה בר-סימן טוב: מעבר לשר, צריך לומר תודה גם לאנשי אגף התקציבים שגילו כאן אחריות לאומית.

<משה בר-סימן טוב: נמצא כאן רן רידניק מאגף התקציבים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: מגיע לך, רן.

<משה בר-סימן טוב: נחזור לסיעוד.

<משה בר-סימן טוב: אמרנו שהקשיש היום מתמודד מול מערכת כאוטית – משרד הבריאות, קופות החולים, משרד הרווחה, המוסד לביטוח לאומי כאשר מול כולם הוא צריך ללהטט.

<משה בר-סימן טוב: היקף הכיסוי הציבורי שהוא לא מספק.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו מטילים מבחני הכנסה קשים גם על הקשיש וגם על בני משפחתו ויש מחסור בתשתיות.

<משה בר-סימן טוב: לכן אנחנו רוצים לעשות מהלך הוליסטי - השר דיבר על כך פעמים רבות – שזה ליצור את הרצף הטיפולי, לראות שאנחנו יוצרים כיסוי במידה ההולמת, שנוכל לעשות ביעילות הנכונה, להקטין את הנטל על משקי הבית והכי חשוב, כמו שראינו בתרופות שרוצים לתכנן לטווח ארוך, גם כאן לתכנן לטווח ארוך.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו נמצאים בסך הכול ארבע-חמש שנים לפני בום גדול של הזקנות האוכלוסייה.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו אומרים את הנתון הזה כל פעם.

<משה בר-סימן טוב: בשנת 2015 הגידול נטו בבני ה-75 פלוס עמד על 5,000.

<משה בר-סימן טוב: בשנת 2021, בעוד חמש שנים מהיום, הוא יעמוד על למעלה מעשרים אלף.

<משה בר-סימן טוב: כלומר, יותר מפי ארבע.

<משה בר-סימן טוב: יש כאן משהו גדול מאוד שקורה בחברה הישראלית והוא עם אפקט אדיר על מערכת הבריאות.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו רואים את הביטוי של זה בהרבה מאוד מקומות, אם זה בנדל"ן, בפנסיה, בביטוח הלאומי ובמערכת הבריאות יש לזה ביטוי מאוד גדול ואנחנו חייבים להיערך לזה.

אורלי לוי אבקסיס: מה עלות הרפורמה?

<משה בר-סימן טוב: העלות של הרפורמה היא 2.5 מיליארד שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: מי יתקצב אותה?

<משה בר-סימן טוב: על פי ההצעה שלנו, ממומנת מהעלאה של 0.6 אחוז בדמי הביטוח הלאומי.

אורלי לוי אבקסיס: זה בעצם יוריד את הדרישה מהמשפחה לממן את האשפוז?

יעקב ליצמן: לדעתי 0.6 אחוז, זאת הורדת מסים ולא העלאת מסים.

יעקב ליצמן: זה יגרום לכך שאנשים במגזר הפרטי יעברו לכאן.

מיכל בירן: זה יותר פרוגרסיבי מזה שכל אחד עכשיו צריך לשלם.

יעקב ליצמן: וגם לא יכניסו את הידיים לכיס של הילדים וזה לא פחות חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: זו השאלה שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, הציבור, נממן את זה כי בסופו של דבר זאת העלאת מסים גם אם במצטבר אנחנו מקבלים.

מיכל בירן: אבל החזקים יממנו יותר מהחלשים.

אורלי לוי אבקסיס: ברור.

יעקב ליצמן: מי שמרוויח 10,000 שקלים יצטרך לשלם ארבעים שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, מהכנסת ה-18 אנחנו מתנהלים בנושא הזה ואני אמרתי לך יותר מפעם אחת.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שהיה עם בריאות השיניים, גם כאן אני תומכת.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא כמה זה יוריד באמת בנטל המשפחתי.

אורלי לוי אבקסיס: האם מרגע שתעשו את הרפורמה - - -

יעקב ליצמן: אנשים משלמים היום או דרך ביטוח פרטי או דרך אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מדברת על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת על הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: היום האשפוז בבית אבות ציבורי עולה למשפחה כסף ואם אין לה בן, אז לאישה.

יעקב ליצמן: את זה אנחנו רוצים לבטל.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם זה הולך יד ביד וזה יבוטל בהוראה.

אלי אלאלוף: אורלי, ברשותך, הנושא כל כך חשוב שהוא שווה דיון נפרד.

יעקב ליצמן: אגב, אני חושב שהיושב ראש צודק שהוועדה תקיים דיון נפרד בנושא הסיעוד.

אלי אלאלוף: גם היום תהיה התייחסות.

אלי אלאלוף: אני מזכיר שעד שעה 3:15 אנחנו כאן.

<משה בר-סימן טוב: התייחסות אחרונה לעניין של צמצום פערים ודיבר על זה השר.

<משה בר-סימן טוב: בכל דבר שאנחנו עושים, אנחנו מקצים הקצאה לא פרופורציונאלית לפריפריה.

<משה בר-סימן טוב: הסכם הרופאים – ונמצא כאן דוקטור אידלמן – בו ניתנה תוספת דיפרנציאלית חסרת תקדים לרופאים.

<משה בר-סימן טוב: זה היה ב-2011 עת שר הבריאות היה סגן שר הבריאות ואנחנו ראינו את האפקט של זה.

אורלי לוי אבקסיס: רק נזכיר שבתקציב האחרון ניסיתם לבטל לחלוטין את ההעדפה לפריפריה ואם לא היינו מספיק ערניים, לא היינו מצליחים לתקן את ה-75 מיליון שקלים.

<משה בר-סימן טוב: חשוב לפקח עלינו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נמשיך.

אורלי לוי אבקסיס: רק סמנו לנו ואנחנו נביא בוועדת הכספים.

מירב בן ארי: או כאן, בוועדה הזאת.

<משה בר-סימן טוב: מספר הרופאים בפריפריה כמעט הוכפל בשנים האחרונות וזה הישג אדיר למערכת הבריאות, לתושבי הפריפריה.

<משה בר-סימן טוב: גם כשאנחנו מקצים מעבר לזה תוספת מיטות, אנחנו נותנים תעדוף לפריפריה.

<משה בר-סימן טוב: מוקדים, מוקדי לילה שאנחנו עכשיו הולכים לשדרג אותם לקראת שנה הבאה, גם בהם יש תעדוף לפריפריה.

<משה בר-סימן טוב: תכנית לקיצור תורים.

<משה בר-סימן טוב: כל הדברים שאנחנו עושים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים להסיק שהתקציב הפעם יהיה בלי ההורדה של הייעוד לפריפריה, העדפה או תמריץ לרופאים שעברו לפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: שלא נשחק כמו חתול ועכבר בוועדת הכספים עוד פעם.

אורלי לוי אבקסיס: ה-75 מיליון שקלים הם בבסיס התקציב?

אלי אלאלוף: עכשיו אני צריך להתמודד עם שתי נשים?

אורלי לוי אבקסיס: יש תקציב לרופאים בפריפריה?

אורלי לוי אבקסיס: אתם ממשיכים עם התכנית בה אתם גאים?

אלי אלאלוף: אני מבקש.

אורלי לוי אבקסיס: אידלמן, עוד לא התקבלה החלטה לגבי הרופאים בפריפריה?

אלי אלאלוף: חברים, לא נעים לי בדיון כל כך חשוב בו מתאפשר לנו להתעדכן על ידי הבוסים הגדולים של המערכת.

אלי אלאלוף: בואו נעשה דיון שמאפשר דיון מסודר.

אלי אלאלוף: אתמול היה לנו כאן דיון על מעורבות והשפעה של דוח העוני על משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: אני חייב לציין בסיפוק רב, למרות ההססנות שהייתה לנו, מאיר כהן שמינה אותי ואני בעצמי שהבאתי את הדוח לא האמנתי שהמערכת תדע לקלוט את הדוח הזה.

אלי אלאלוף: אתמול היה דיווח על כך ובאמת יצאנו מאוד מעודדים.

אלי אלאלוף: ברור, ברור, ברור שהאוכלוסיות העניות מקבלות פחות שירות מכפי שצריך אבל יש רגישות והמערכת מסתכלת בראייה כוללנית ואחרת על מצב העוני והעניים בארץ.

אלי אלאלוף: אני באמת רוצה לציין שהיה דיווח מאוד מרשים של משה בר-סימן טוב בעניין הזה והוא עומד לרשות

אלי אלאלוף: כם כולל תקציבי, כולל מגמות וכולי עבור האוכלוסיות שאנחנו כולנו מקווים שיצאו מהמצב הזה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לך, משה, על הכנות ובוודאי לשר, אבל השר כבר מקבל יותר מדי מחמאות.

אלי אלאלוף: היו שתי הצעות לדיון של חברת הכנסת מיכל בירן ויעל גרמן.

אלי אלאלוף: בבקשה, ההתייחסויות הראשונות של חברי הכנסת ואחר כך אני מבקש ממנכ"לי קופות החולים שנמצאים כאן להגיב.

אלי אלאלוף: בבקשה, תשתדלו לעשות זאת בדקות ספורות.

מיכל בירן: דבר ראשון, אני באמת רוצה להחמיא ושתדעו שלפולניה זה קשה.

מיכל בירן: יש שני דיונים מהירים שלי שנמצאים כאן היום ואני חושבת שיעל גרמן נמצאת בשניהם, גם על סל התרופות וגם על תקצוב קופות החולים.

מיכל בירן: אלה היו שני דיונים שעושים עליהם היום את הדיון במשולב.

מיכל בירן: בסופו של דבר, זה נוגע לאותו עניין, היכולת של המערכת כן להתארגן מבעוד מועד.

מיכל בירן: אני כן מברכת על מה שעשיתם עם בתי החולים ובינתיים, כמו שאני מבינה, זה לא קורה עם קופות החולים.

מיכל בירן: אנחנו כן נמצאים במצב שבו הגירעון הוא מבני.

מיכל בירן: כשמעדכנים את מדד יוקר הבריאות ובעצם לא מעדכנים את העלויות האחרות, שבסופו של דבר לקופת חולים שאין בתי חולים, הם צריכים לשלם עוד ועוד על בתי חולים, ואני מבינה גם שחלק מעליית השכר של מנהלי המחלקות עלולה להביא למצב שיצטרכו לממן את זה משם.

מיכל בירן: אני מאוד מברכת על שינוי הגישה, שאפשר יהיה להתארגן מראש.

מיכל בירן: אנחנו יודעים מה המשמעות כשלא מתארגנים מראש.

מיכל בירן: לא עושים חישוב נכון כי לא יודעים אם בסוף זה כן יגיע או לא יגיע.

מיכל בירן: אני מברכת על המגמה הזאת.

מיכל בירן: כל מה שאני מבקשת זה שיהיה חישוב ריאלי.

מיכל בירן: אף אחד מאתנו לא רוצה שיהיה חישוב יתר, שיבז

מיכל בירן: בזו כסף על חוסר יעילות של קופות חולים או של בתי חולים, אבל אתם שמכירים את המערכת ביחד עם הגופים תעשו חישוב אמיתי.

מיכל בירן: בסופו של דבר, ואת זה צריך להבין, גם כאשר מדברים על תוספות, כל עוד האוכלוסייה של מדינת ישראל, וטוב שכך, ממשיכה לגדול כל הזמן ולהזדקן כל הזמן, אם לא מוסיפים בקצב הזה, זה קיצוץ דה פקטו.

מיכל בירן: שוב, אתם הוספתם יותר מאחרים, אתם לא המצאתם את הבעיה, הכול נכון אבל כל עוד אלה סכומים נומינליים ולא מנגנונים בסיסיים של עדכון קבוע, זה מכניס גם את המערכת כל הזמן, כל פעם וכל שנה, לריב על הסכומים האלה בניגוד למצב בו יש מנגנון ברור שידוע מראש.

מיכל בירן: כל קופת חולים לא ממציאה את הנתונים של הגידול הדמוגרפי, אלה הנתונים שהמדינה יושבת עליהם ומכירה אותם.

מיכל בירן: כשיש יותר אנשים אבל הכסף הכללי נשאר באותו סכום או גדל בסכום קטן, זה אומר שהמימון פר אדם קטן.

מיכל בירן: אני באמת מברכת על היוזמה ונראה שאתם הולכים בכיוון הזה.

מיכל בירן: אני מבקשת שגם בהקשר של קופות החולים תלכו, כמו שעשיתם עם בתי החולים, ובמקום שכל פעם נוריד אותם על הברכיים ונשחרר קצת כסף, תגיעו להסכמות סבירות על העלויות האמיתיות של המערכת.

יעקב ליצמן: מה אז יעשו חברי הכנסת?

מיכל בירן: שאלה מאוד טובה.

מיכל בירן: תראה, המזל הוא שמייצרים לנו מספיק צרות במדינה הזאת שאם תסיימו עם הבריאות, נעבור לתחום אחר.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת יעל גרמן.

יעל גרמן: אדוני השר וכבוד היושב ראש.

יעל גרמן: אני רוצה להזכיר שאת ההצעה לסדר אנחנו ביקשנו, גם מיכל וגם אני, כאשר קיבלנו וראינו את הפרסומים בעיתון על כך שיש כוונה מצד האוצר להקפיא את סל הבריאות עד שנת 2019.

יעל גרמן: זו הייתה הסיבה שנזעקנו.

יעקב ליצמן: זה רק אומר שהכותרות בעיתונים לא מדויקות.

יעל גרמן: יכול להיות שאז הן היו מדויקות.

אילן גילאון: היא אומרת שבאנו לקלל ואנחנו יוצאים מברכים.

מיכל בירן: עדיף כך.

יעל גרמן: דברים כל הזמן משתנים.

יעל גרמן: על כל פנים, אנחנו באנו כדי לבקש שזה לא יוקפא ואני נמצאת כאן כדי לברך.

יעל גרמן: חייבים קודם כל לציין את זה.

יעל גרמן: להעלות את סל הבריאות למשך חמש שנים ל-550 מיליון שקלים, אני אומרת שזה חלום.

יעל גרמן: אני חושבת שאסנת היום היא המאושרת באדם וכמובן אתה אדוני השר ואתה אדוני המנכ"ל, אבל היא זו שממונה על סל הבריאות ועושה עבודה פשוט משגעת ונהדרת.

יעקב ליצמן: היא כאן.

יעל גרמן: כן.

יעל גרמן: ראיתי אותה.

יעל גרמן: גם ראיתי את האושר שלה.

<מידד גיסין: גם ארגוני החולים.

יעל גרמן: זאת דוקטור אסנת לוקסנבורג.

יעל גרמן: אני רוצה להוסיף ולומר שעצם העובדה שהתוספת הולכת לסל ושלא החליטו את ההחלטה שאני יודעת שרבים מסביב לשולחן היו בעדה אבל אני מאוד התנגדתי לה, להביא את התרופות מצילות החיים מתוך תשלומים לשב"ן או מתוך השב"ן, אני חושבת שאם זה היה, זה היה צעד לא נכון, צעד שגוי שהיה גורם לכך שבסופו של דבר לא כל הכסף היה מגיע לתרופות.

יעל גרמן: ברגע שהכסף מגיע לסל התרופות, מאה אחוזים ממנו מגיעים לתרופות.

יעל גרמן: אני לא יודעת עד כמה בסופו של דבר קופות החולים מנצלות את הכסף, ואני מבינה שזה נמצא בבדיקה אדוני השר ואדוני המנכ"ל, וצריך יהיה אכן לבדוק כמה באמת מסל התרופות שעובר לקופות באמת בסופו של דבר מגיע לתרופות וכמה זולג לקופות.

<קריאה: לחולים.

יעל גרמן: אין ספק שברגע שהכסף מגיע לסל התרופות ומגיע מסל התרופות, יש לנו כאן הוצאה של מאה אחוזים נטו על תרופות בלי תקורה, בלי זליגה של רווחים לכאן ולשם ודברים מהסוג הזה.

יעל גרמן: על כך אני בהחלט מברכת.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת עליזה לביא.

אלי אלאלוף: נמצאים כאן הרבה חברי כנסת.

יעל גרמן: זה רק אומר עד כמה הבריאות מעניינת את כולם.

יעל גרמן: אני רוצה גם לברך על כך שהוחלט ללכת על פול טיימרים.

יעקב ליצמן: לא הוחלט.

יעקב ליצמן: זה בבדיקה.

יעל גרמן: מה שיוחלט.

יעל גרמן: אני חושבת שזו החלטה חשובה מאוד שיכולה לחזק את מערכת הבריאות הציבורית ואולי באמת לגרום לכך שאתם רופאים שהיום בשעה 2:00 ו-3:00 עוזבים את בתי החולים הציבוריים ונוהים אחרי הרפואה הפרטית, אולי הם באמת יישארו.

יעקב ליצמן: יש גם חשש שחלק לא ירצו להיות מנהלי מחלקות.

יעל גרמן: נכון.

יעל גרמן: אין החלטה שאין בצדה חשש.

יעל גרמן: כל החלטה, יש בצדה חשש אבל כאשר יש חזון ויש איזושהי מטרה לאורה הולכים, בסופו של דבר אני מאמינה שגם מגיעים למטרה והמטרה כאן היא חיזוק מערכת הבריאות הציבורית ולתת את כל התמריצים כדי שהרופאים יישארו במערכת הציבורית, שיהיו להם כמה שפחות פיתויים לעבור למערכת הפרטית.

יעל גרמן: מי שירצה לעבור למערכת הפרטית, זה בסדר גמור.

יעל גרמן: הדבר האחרון עליו אני רוצה להעיר.

יעל גרמן: היה עוד מהלך שנעשה לאחרונה וכמובן שאני מאוד מברכת עליו וזה הנושא של החזר הסדר וההסדר עם הרופאים.

יעל גרמן: אני ראיתי את הטרוניות וראיתי את ההשמצות האלה והאחרות ואני רוצה לחזק את ידיכם, את ידי משרד הבריאות.

יעל גרמן: זאת החלטה שגם היא באה ואין לי ספק שבסופו של דבר תביא לחיזוק מערכת הבריאות הציבורית.

יעל גרמן: כן, תמיד יהיו כאלה שיבואו ויגידו שזה לא טוב, שרופאים כאלה ילכו ורופאים אחרים אולי לא יגיעו להסדר, אבל זאת הדרך כאשר המטרה היא מערכת הבריאות הציבורית שלנו.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מירב בן ארי ואחריה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מירב בן ארי: תודה רבה אדוני.

מירב בן ארי: כבר באתי לרשום לך פתק כי אני חייבת ללכת למקום אחר אבל אני רוצה לברך אותך השר ליצמן וכמובן את השר כחלון על ההישג ההיסטורי הזה.

מירב בן ארי: רק לפני יומיים ישבתי אצל משה במשרד ואני גם חייבת לציין אותו כי יש אתו שיחות שוטפות ונושאים שאפשר להעלות אצלו במשרד.

מירב בן ארי: אני חושבת שדיברנו על סל הבריאות ובאמת זו החלטה מדהימה והחלטה היסטורית.

מירב בן ארי: אני כמובן רוצה לפרגן לך לגבי הצליאק.

מירב בן ארי: זאת עבודה של יותר משנה, עבודה מסיבית מהצעות חוק שהגשנו בהתחלה עד לכל מיני יוזמות, אבל בסוף באמת לבוא עם החלטה להוזיל את סל המוצרים, שזה בדיוק אותו יוקר מחיה בו אתה עוסק ואני שמחה לקחת חלק וכמובן להמשיך ללוות את זה עד שמשרד האוצר יוציא את המכרז למפעלים.

מירב בן ארי: אני רוצה לומר לך משהו שאמרתי גם למשה בפגישה שלנו.

מירב בן ארי: הנושא אתו התמודדנו גם בוועדה הזו וגם בוועדה למעמד האישה, הנושא של הפרעות אכילה, נושא שמתפתח בשנים האחרונות.

מירב בן ארי: בשיחה שלי עם משה העלינו את העניין הזה.

מירב בן ארי: זה עיסוק של השנים האחרונות ולצערי זו תופעה נוראית אליה הגיעו צעירות שהן ממש על סף אנורקסיה וזה כבר לא עניין של טרנד אלא עניין של בריאות.

מירב בן ארי: יש לך מקומות שמפעילים אבל יש צורך בפיקוח גם בתל השומר וגם במקומות אחרים, גם בפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

מירב בן ארי: לצערי הנושא הזה בשנים האחרונות הוא נושא שנכנס חזק מאוד ולדעתי מהיכרות אתך, אם תתערב בנושא, תוכל לתת מענה.

מירב בן ארי: מילה אחרונה לסיום.

מירב בן ארי: כמובן כל מה שקשור לסיעוד, אתמול במליאה עסקנו בהצעת החוק שדיברה על גיל שמונים ואמרנו שצעירים כנראה לא נהיה אבל בסופו של דבר נהיה קשישים.

מירב בן ארי: כמובן חשוב לומר שגם הוועדה, בה אני חברה וגם בכלל כחברת כנסת, תעזור בכל מה שאפשר למשרד הבריאות להוביל את הנושא הזה של הסיעוד.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני מתנצלת אבל אני יוצאת.

אלי אלאלוף: אחרי אורלי נעשה הפסקה בשמיעת חברי הכנסת ועוברים לציבור.

אלי אלאלוף: הציבור רוצה לשמוע ולהשמיע.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אני כבר מתנצלת כי גם אני אאלץ לעזוב לפני תום הישיבה אבל חשוב לי לומר כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, אני באמת רוצה לברך את שר הבריאות ליצמן שעוד בכנסת ה-18 הוכיח שהנושא של הפריפריה ושל מעוטי היכולת הוא משהו שנוגע ללבו ולאו דווקא מגדרית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים את זה גם ברעיון של העברת נושא טיפולי השיניים לילדים לידי המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: זה בהחלט נעשה לפי חשיבה ואני חייבת לומר שבהתחלה זה נגס בתקציב סל התרופות שהוא היה המקור התקציבי.

יעקב ליצמן: בפעם הראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: בפעם הראשונה ואמרנו שכדאי להתחיל ממקום כלשהו כי אז האוצר שיחק משחק ואמר תביא חלק מהכסף וברגע שתעביר את זה הוא יביא את היתרה.

יעקב ליצמן: אני חייב לומר שהיחיד שתמך בי אז זה משה שהיה רפרנט באוצר.

יעקב ליצמן: הוא אמר לי ללכת על זה כי אני הולך לצעד היסטורי.

יעקב ליצמן: כך הוא אמר לי.

יעקב ליצמן: הוא אמר שאביא כסף והוא יביא לי מצ'ינג והוא הביא הרבה יותר מהכסף שאני הבאתי לו.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו חשב שרק המעמד הנמוך ייהנה מזה, אז יש את המחקרים שמביאים גורמים נוספים והם מוכיחים שמעמד הביניים נהנה אולי אפילו יותר מהמעמד הנמוך.

יעקב ליצמן: אגב, בעוד חצי שנה נכנסת עוד שנה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב הפסדנו שנתיים בהפסקה קטנה.

אלי אלאלוף: דוח העוני חיזק, נכון?

אורלי לוי אבקסיס: אין ספק.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך אדוני היושב ראש שהיכן שהיה שר שהיה רגיש לדברים האלה, דוח העוני שלך חיזק ואפילו קידם את הפעילות בנושאים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב יש משרדים בהם אנחנו לא רואים שינוי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שנראה את השינוי.

אורלי לוי אבקסיס: אני סומכת עליך שתדפוק על השולחן כדי שיישמו גם את הדברים גם במשרדים השונים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לבקש משהו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בדיון התקציבי הקודם, אדוני השר, גילינו תוך כדי תנועה בוועדת הכספים ובעזרה מחברים שהמשרד התכוון להפסיק את התמריצים לרופאים לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: המסמך הזה היה בידיים שלנו ואם לא היינו מתזמנים אותו נכון עם חדשות ערוץ 2, אני רוצה להגיד לך שזה היה עובר.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה עובר מתחת לשולחן כי כשאנחנו שאלנו, ואני באופן ספציפי, את הנציגים של המשרד שלך בוועדה, הם אמרו שלא הייתה כוונה כזו וזה כאשר המסמך אצלי ביד.

אורלי לוי אבקסיס: שם נמחקה לחלוטין המילה פריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: קרי, אין הטבות למי שעובר לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם התגאיתם ואתם מתגאים השכם והערב בכמה הנושא הזה של תמריצים – של הסכם הרופאים שנעשה בכנסת ה-18 – הביא לשיפור ולהגדלת מספר הרופאים בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עדיין מתמודדים במקרה קיצון, כמו שאמרה חברת הכנסת יעל גרמן, עם פערים של עד שמונה שנים בתוחלת החיים בין המרכז לפריפריה, בממוצע ארבע שנים.

אורלי לוי אבקסיס: זה אמור לפתור.

אורלי לוי אבקסיס: הפערים הם תוצאה של חוסר בנגישות לשירותי בריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייתי גם במרכז וגם בפריפריה, זה זועק לשמים.

אורלי לוי אבקסיס: כאימא לילדים אני אומרת לכם שלפעמים אתה רוצה להכות את עצמך על כך שגזרת על הילדים שלך לקבל שירותים פחותים רק בגלל שבחרת לגור בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה כאילו שותף לעונש הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הילדים בפריפריה ראויים שיפתחו להם גם את שירותי הבריאות הנוספים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לחדד עוד משהו ואני מסתמכת על מחקר של ההסתדרות הרפואית בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: השב"נים האלו שכולנו מדברים בהם שהם בערך שמונים אחוזים מהאזרחים במדינה משלמים אותם, בעצם מסבסדים את המרכז וגם כך המרכז משופע או נמצא בשיא לעומת הפריפריה בשירותים לאותם לקוחות.

אורלי לוי אבקסיס: האם זה הגיוני?

אורלי לוי אבקסיס: האם אתם כמשרד בריאות מתכוונים לעשות משהו עם זה?

אורלי לוי אבקסיס: לא יתכן שתתנו אישור לגבות כספים נוספים עבור תשלומים ולפעמים אתה לא בוחר בזה ואתה צריך קלינאי תקשורת – זה מוגבל, אתה צריך ריפוי בעיסוק – זה מוגבל, אתה צריך הידרותרפיה – זה מוגבל כי גם אין שירותים בפריפריה אבל גם אם יש, אין הסכמים בין הקופות לבין המפעילים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גוזרים על אותם אנשים או שיתחילו לנסוע בתחבורה ציבורית ולבזבז כספים מטורפים וימי עבודה כי אם אני מבית שאן צריכה לנסוע לנצרת עילית כדי לקבל איזשהו שירות מסוים, זה אומר שמשהו דפוק במערכת.

אורלי לוי אבקסיס: כשיש לך רכב פרטי, זה נסבל, אבל כשאתה צריך לנסוע בכמה אוטובוסים עם ילד שזקוק לשירות הזה, זה בלתי נסבל בעליל.

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם עושים בנוגע לזה?

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, אני מודה לך גם על הדיון הזה ואני גם מודה על הכוונה לעשות דיון נפרד ומעמיק בכל הנושא של הביטוח הסיעודי.

אורלי לוי אבקסיס: אם לוקחים מהציבור, בבקשה שאותן משפחות קשות יום לא יידרשו לשלם.

אורלי לוי אבקסיס: אני פועלת מול פניות ציבור של אנשים שנשארו אחרי שההורים שלהם הלכו ולא היה להם כסף לשלם את ימי האשפוז שלהם והם בחוב מול משרד הבריאות, חוב שמעקל להם את החשבונות כי ההורה שלהם התאשפז בבית אבות סיעודי ציבורי ולמשפחה אין כסף.

אורלי לוי אבקסיס: ומה קורה אם אתה ילד שלא היית בקשר עם ההורים?

אורלי לוי אבקסיס: ילדה שעברה התעללות תידרש לשלם את הביטוח של אותו הורה מתעלל כי המדינה תרדוף אחריה רק בגלל הקשר הביולוגי?

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי, זה לא נורמלי ואת זה צריך לתקן.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני שוב מתנצל בפני חברי הכנסת אבל אני מבקש מנציגי הקופות ואחר כך מנציגי החולים ונציגי הרופאים.

אלי אלאלוף: רן סער, מנכ"ל מכבי.

אלי אלאלוף: הדיון הראשון שהיה לי כיושב ראש הוועדה בנושא של גירעונות קופות החולים, אני חייב את השיעור הזה לרן סער.

אלי אלאלוף: אני באמת מודה לך על השיעור המאלף שקיבלתי אז שלימד אותי.

אלי אלאלוף: זו אחת הסיבות שהביאו אותנו לדיון היום.

<רן סער: תודה.

<רן סער: כבוד השר, כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, שלום לכולם.

<רן סער: אני כל כך רוצה לברך על התוספת לסל ואני כל כך רוצה לשמוח את שמחת המערכת, אבל אני שואל את עצמי קודם כל, וגם אתכם, למה אני ברגשות מעורבות.

יעקב ליצמן: זה יעלה לך כסף.

<רן סער: אני רוצה להסביר.

<רן סער: למשל, אנחנו מעבירים כסף צבוע לטובת תרופות מסוימות.

<רן סער: מאיפה נולד המס על הביטוח המשלים?

<רן סער: אני רוצה להסביר רגע מה זה ביטוח משלים ומה זה השב"ן.

<רן סער: אלה שירותי בריאות נוספים.

<רן סער: זה מעין סוג של מס עקיף של המדינה שבעזרתו אנחנו מאפשרים לתת שירותי בריאות נוספים.

<רן סער: כן, גם ניתוחים פרטיים שהם לא כל כך פופולריים כאן אבל אם אני בודק את הניתוחים של מכבי, רוב הניתוחים הפרטיים הם ניתוחים קטנים, לא יקרים, שהתורים להם בבתי החולים הציבוריים הם שנתיים ושלוש.

<רן סער: ילד שיש לו כפתורים באוזניים והוא נזקק לניתוח כי כואב לו, צריך לחכות שנתיים-שלוש בציבורי אבל השב"ן מאפשר את זה.

<רן סער: האם ידעתם שבביטוח על של מכבי – מכבי שלי – שבעים אחוזים הם טיפולי שיניים?

מאיר כהן: רצית להגיד משהו על סל התרופות.

<רן סער: אני אומר שאני מתקשה כי אם נותנים – תנו ולמה להטיל עכשיו מס על השב"ן למשל?

<רן סער: אני שואל ואני מנסה להסביר על השב"ן.

<רן סער: האם ידעתם שבביטוח על של מכבי – מכבי שלי – שבעים אחוזים מהטיפולים הם טיפולי שיניים?

<רן סער: כשאנחנו הולכים לטיפולים משקמים שלפעמים עולים עשרות אלפי שקלים , השב"ן נותן חמישים אחוזים הנחה על הטיפול.

<רן סער: הוא נותן תשעים אחוזים בפרימיום של מכבי – מכבי שלי – על טיפולים משמרים, שאלה עקירות וטיפולי שורש.

<רן סער: תשעים אחוזים.

<רן סער: זאת לא בריאות?

<רן סער: מכבי היא הקופה היחידה שנותנת כיום במדינת ישראל פתרון לתרופות יתום.

<רן סער: תרופות יתום הן תרופות שלא מעניינות אף אחד במדינה.

איילת נחמיאס ורבין: אותנו הן מעניינות.

<רן סער: לא מעניינות.

<רן סער: אנשים משלמים מאתיים אלף שקלים, מיליון שקלים על איזו תרופה, התרופה לא נרשמת בישראל כי יש פתרון.

<רן סער: השב"ן נותן את זה.

<רן סער: השב"ן של מכבי ואת זה צריכה לתת המדינה.

<רן סער: אני מקווה שזה יגיע עכשיו מסל התרופות.

<רן סער: אני מצפה שלא יוטל מס על השב"נים.

<רן סער: אנחנו נותנים עכשיו סל תרופות מול סל תרופות.

<רן סער: אני מצפה שנושא התרופות בשב"נים יוסדר כי היום הוא לא מוסדר.

<רן סער: אין סיבה שמכבי תיתן תרופות יתום אלא המדינה תיתן.

<רן סער: לכן אני מתקשה לברך בפה מלא.

<רן סער: כשזה יקרה, ברור שאני אברך כי 500 מיליון שקלים או 450 מיליון שקלים, כי זה מה שהמדינה נותנת ואת השאר היא לוקחת ממקום אחר, זאת בהחלט בשורה.

<רן סער: אני רוצה לומר מילה על גירעונות הקופות שזה הנושא השני שעל הפרק.

<רן סער: אנחנו כל שנה, ופעמיים בשנה, יש לנו ריטואל.

<רן סער: אנחנו באים לכאן, לוועדה, וכל פעם אנחנו אומרים את אותם דברים.

<רן סער: העולם חושב שאנחנו עושים ניסים במערכת הבריאות הישראלית, בדגש על הקופות.

<רן סער: רואים כמה השקעה של המדינה ורואים איזה תוצרי בריאות יש לנו.

<רן סער: אנחנו כל שנה באים ואומרים, מצטטים את הבג"ץ מ-2012.

<רן סער: מה אמר הבג"ץ?

<רן סער: משפט אחד.

<רן סער: "מדובר בשאלה הנוגעת במישרין לזכות לבריאות של כל אזרחיה של מדינת ישראל.

<רן סער: זכות זו אשר עוצבה ועוגנה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי מתרוקנת אט אט מתוכן נוכח השחיקה השיטתית בתקציבי קופות החולים".

<רן סער: בנק ישראל פרסם עבודות וקרא נגד השיטה, נגד שיטת התקצוב והבעיה המבנית שבתקצוב קופות החולים, כי הרי קופות החולים מממנות את המערכת דרך התקצוב הזה.

<רן סער: ואני שואל עד מתי.

<רן סער: מדובר כאן על בתי חולים.

<רן סער: נאמר במשפט קטן, למרות שהגרפים הראו שחסר המון בקופות החולים, שאנחנו נטפל גם בקופות החולים.

<רן סער: עד מתי נתעלם מהגירעונות המצטברים?

<רן סער: מהגירעונות הצפויים בעקבות השיטה הנוכחית?

<רן סער: לפי השקפים חסרים מיליארדי שקלים, יש ויכוח על כמה מיליארדים, במערכת במצטבר וכל שנה בתהליך הנוכחי יחסרו למערכת עוד 500 מיליוני שקלים.

יעקב ליצמן: אנחנו בהחלט מתכוונים לטפל בקופות החולים.

יעקב ליצמן: אי אפשר לטפל בו זמנית גם בבתי החולים וגם בקופות החולים אבל אני אומר לך חד משמעית שאתם בתור.

יעקב ליצמן: אולי לא תשמח לשמוע את זה.

<רן סער: זה בסדר.

<רן סער: אני מייצג למעלה משני מיליון חולים וכך אני רואה את הדברים.

יעקב ליצמן: אני מתכוון גם לאזן את קופות החולים.

<רן סער: יש כאלה שאחראים במדינה על התקציב והם דואגים ודורשים שפחות נשים רופאים ופחות נשים עובדים.

<רן סער: מצד שני יש אחראי על הבריאות והבריאות אומרת איכות רפואה, תורים קצרים וכיוצא בזה.

<רן סער: לבסוף, מה שקורה זה שקופות החולים – וזה עניין של שנים, זה כבר מ-2002, זה בעצם מ-1995 – נשחקות ונשחקות.

<רן סער: לא הקופה נשחקת אלא השירות הרפואי נשחק, הוא נחלש, הוא נעשה פחות איכותי, פחות זמין, פחות שירותי.

<רן סער: אנחנו כולנו שליחי ציבור.

<רן סער: מה זה מנכ"ל קופה?

<רן סער: כולנו באותו צד של המתרס.

<רן סער: אנחנו שליחי ציבור.

<רן סער: תחליט המדינה מהי רמת השירות הנדרשת ותתקצב בהתאם מראש.

<רן סער: לא רוצים מתנות אלא רוצים תקצוב מראש.

<רן סער: כמו שאמרתי, אדוני השר, אני מייצג שני מיליון מבוטחים שעדיין לטעמי מצפים לבשורה האמיתית והבשורה האמיתית מבחינתי, וזה מה שחשוב לי בוועדה הזאת וחשוב שחברי הכנסת ידעו, שהוועדה תקרא למדינה לעשות את הדבר האמיתי, את התיקון הנכון, לסדר אחת ולתמיד את נושא תקציב קופות החולים.

<רן סער: תקציב קופות החולים בעצם מממן אחרי כן את כל השירותים הרפואיים במדינה ולכן קופות החולים תחילה.

<רן סער: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: זאב, בבקשה, מנכ"ל קופת חולים מאוחדת.

<זאב וורמברנד: תודה רבה.

<זאב וורמברנד: אני מאוד מאוד מברך את השר, את המשרד וגם את שר האוצר על המעבר ל-550 מיליון שקלים.

<זאב וורמברנד: אין לי שום הערה.

<זאב וורמברנד: נכון להטיל מס.

<זאב וורמברנד: נכון להטיל מס כי מהמהלך הזה הקופות ירוויחו דרך השב"נים שלהם וגם חברות הביטוח.

<זאב וורמברנד: לי יש ניסיון מצטבר.

<זאב וורמברנד: הייתי הרבה שנים מנכ"ל כללית, הייתי שותף להקמת חברת הביטוח המשותפת של כללית לאותו זמן והראל, דקלה, ואני יודע את המשמעות של להרוויח כסף.

<זאב וורמברנד: האנשים פונים קודם כל לקופות וכל מי שמחזיק ביטוח משותף, קודם כל מנסה ללכת לקופות ואנחנו בקופות רואים את זה כחלק מה-DNA שלנו, לא להתעמר בלקוחות ולתת להם את התרופות.

<זאב וורמברנד: לכן אני בהחלט תומך שלממן את זה בשיטה של להטיל מס כדי לתת את הסל הזה של ה-550 מיליון שקלים.

אילן גילאון: אני מקווה שאתה לא מדבר עכשיו על דקלה.

<זאב וורמברנד: עשיתי חשבון שהמאתיים מיליון שקלים, הכספים הגדולים שרצים היום בביטוחים הפרטיים ובשב"נים, מדובר על שניים-שלושה אחוזים ולא יותר.

<זאב וורמברנד: חבר'ה, בואו נשים כאן פרופורציות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: איך תבטיח?

<זאב וורמברנד: תחרות.

<זאב וורמברנד: יש לי כמה נקודות עליהן אני רוצה לדבר.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לכם ששר האוצר נגד העלאת מסים.

<זאב וורמברנד: לגבי הקופות והגירעון בקופות.

<זאב וורמברנד: גם כאן יש הבדל גדול ביני לבין מנכ"ל הקופה שדיבר לפני.

<זאב וורמברנד: אכן חסר כסף ואכן חסרים בסל שני מיליארד שקלים אבל אנחנו באנו לנהל את הקופות ואני כאן בסיבוב שני.

<זאב וורמברנד: כאשר עושים הסכמי ייצוב, כאשר קופות מתחייבות שלוש שנים לעמוד ביעדי גירעון, צריך לדרוש מהן לעמוד ביעדי גירעון.

מיכל בירן: אם הם ריאליים מלכתחילה.

<זאב וורמברנד: אם לא, שלא יחתמו.

מיכל בירן: שמים להן את היד מאחורי הגב, מורידים אותן על הברכיים ואז הן מסכימות.

<זאב וורמברנד: מותר לי להגיד את דעתי.

<זאב וורמברנד: נכון?

<זאב וורמברנד: אני מנכ"ל קופה.

<זאב וורמברנד: אני באתי לקופה וחתמתי הסכם ייצוב תחת שרת הבריאות הקודמת ולא ידעתי מה יש לי.

<זאב וורמברנד: עשיתי תכנית הבראה טוטלית למאוחדת.

מיכל בירן: העלית עכשיו את הפרמיה לחברים שלכם?

<זאב וורמברנד: רגע.

מיכל בירן: תודה.

מיכל בירן: הבנתי.

<קריאה: הם העלו.

מיכל בירן: הבנתי.

<זאב וורמברנד: למה אתה מדבר בשמי?

<זאב וורמברנד: אני הורדתי השתתפויות, אם את שואלת.

<זאב וורמברנד: אני אגיע לזה.

<זאב וורמברנד: עשיתי את זה בניגוד לקופה אחרת, אני הורדתי השתתפויות.

אלי אלאלוף: זה לא הדיון.

אלי אלאלוף: אני שוב מבקש מחברי הכנסת לא להפריע להצגה של הדברים ואני מבקש שהדיון יתמקד בנושא.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתתייחסו לדיווח שקיבלנו מהשר והמנכ"ל.

אלי אלאלוף: לא באנו לדון כאן במעמד ובמצב של קופה זו או אחרת.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין בחיוב את כניסתה של חברת הכנסת נורית קורן.

<זאב וורמברנד: כאשר מנכ"ל קופה בא לחתום הסכם ייצוב, ואנחנו יודעים את הגירעון, הוא יודע את מצב הקופה שלו והוא עושה משא ומתן עם האוצר והבריאות במשך חצי שנה, אני מניח שהוא מרוויח מספיק והוא חכם מספיק כדי לחתום על הסכם שהוא התכוון לעמוד בו.

<זאב וורמברנד: אם אנחנו בתוך המערכת נחתום על הסכמים שאנחנו לא מתכוונים לעמוד בהם, זה לזלזל בכספי הציבור.

<זאב וורמברנד: עובדה היא שמאוחדת שנה שנייה ברציפות, שחתמה הסכם, עומדת בו.

<זאב וורמברנד: אני דווקא כאן פונה גם לאוצר וגם לבריאות ומבקש לא לתת פרס לקופות שלא עבדו נכון והחליטו לבנות מגדלים פורחים באוויר ולחרוג מאותם הסכמים, כי מחר, בסיבוב הבא, גם אנחנו נעשה את זה.

<זאב וורמברנד: משפט לגבי הפריפריה.

<זאב וורמברנד: אני חושב – ואמרה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס משפט מאוד יפה – שיש מושג שנקרא פריפריה חברתית.

<זאב וורמברנד: מהיום שבאתי למאוחדת אמרתי לא רעננה, לא רמת השרון, לא תל אביב, לא קריית אונו אלא צפת, כרמיאל, חדרה, בית שמש, ביתר, קריית ארבע.

<זאב וורמברנד: למה במקומות שהלכנו אליהם ויש פריפריה חברתית, למה אתמול פתחנו מרפאה במודיעין עילית ויש לי שם במרפאה חמישה מנהלי מחלקות?

<זאב וורמברנד: למה כשפתחתי בבית שמש לפני שבוע מוקד גניקולוגי לילה, הבאתי את שערי צדק?

<זאב וורמברנד: למה אומרת חברת הכנסת שלא מגיעים לבית שאן ולמה לא מגיעים לדימונה?

<זאב וורמברנד: התשובה היא פשוטה.

<זאב וורמברנד: כי אנחנו כמאוחדת מאשקלון דרומה חסומים.

<זאב וורמברנד: אין לנו רופאים.

<זאב וורמברנד: יש שם מונופול שלא מאפשר לנו לקבל רופאים.

<זאב וורמברנד: אותו הדבר בצפון כבוד היושב ראש, אם רוצים לפתח את התחרות בצפון וזה מה שצריך לעשות, צריך להעביר את הסבסוד לרופאים, את הכסף לרופאים בפריפריה, דרך הקופות.

<זאב וורמברנד: הדרך היחידה שלי, ואני מתחייב כאן, ככל שתהיה תחרות, תהיה תחרות.

<זאב וורמברנד: עובדה היא שאצל הבדואים בדרום שם אני יודע לייצר תחרות, אנחנו מביאים את הרופאים הכי טובים.

<זאב וורמברנד: לעשרים כפרים ערבים בצפון, הכול מלא.

<זאב וורמברנד: היכן שחוסמים אותנו, היכן שלא מאפשרים לנו – וכאן אני פונה לשר הבריאות – להשיג רופאים, שם לא תהיה תחרות.

<זאב וורמברנד: היכן שאין תחרות, אין שירותים.

<זאב וורמברנד: עובדה היא שאנחנו יודעים להביא שירותים במקומות השונים אבל לא מגיעים לשם.

<זאב וורמברנד: זה נושא שצריך לדון בו, על הפריפריה החברתית.

<זאב וורמברנד: מספיק לדבר רק על פריפריה של מרחב.

מיכל בירן: תענה לי על השאלה.

מיכל בירן: העליתם את הפרמיות לביטוחים המשלימים, כן או לא?

<זאב וורמברנד: אני עונה לך.

<זאב וורמברנד: עד לפני שבוע גבינו השתתפות בייעוץ, בערך 500 שקלים.

<זאב וורמברנד: יושבת כאן קופה שגובה 350 עד 500 שקלים ייעוץ.

<זאב וורמברנד: אנחנו הורדנו ל-200-250 שקלים.

<זאב וורמברנד: תשובה טובה?

מיכל בירן: אני שמחה לשמוע, אבל האם העליתם פרמיה בביטוחים המשלימים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: תשובה לא טובה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה עושה השוואה?

<זאב וורמברנד: לא רצינו להעלות פרמיות גם בסיעודי והאוצר הכריח אותנו.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: זה לא נורא שתשמעו דיווחים חיוביים.

אלי אלאלוף: אנחנו כל הזמן בביקורת עצמית מטורפת.

אלי אלאלוף: מותר להגיד גם דברים חיוביים.

אילן גילאון: שבח עצמי גם טוב.

אילן גילאון: למה ביקורת?

אלי אלאלוף: דוקטור אידלמן, בבקשה.

אלי אלאלוף: אחר כך אדון גיסין.

<ליאוניד אידלמן: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<ליאוניד אידלמן: כבוד שר הבריאות.

<ליאוניד אידלמן: אני מאוד מאוד מברך על 550 מיליון השקלים לסל הבריאות.

<ליאוניד אידלמן: אני במשך שנים דיברתי על הוספה ועדכון כל שנה בשני אחוזים וזה מעל ומעבר.

<ליאוניד אידלמן: אני מאוד שמח על כך, מה גם שזה לחמש שנים.

<קריאה: למה מעל ומעבר?

<קריאה: זה מתחת למתחת.

<ליאוניד אידלמן: זה לחמש שנים קדימה, שזה מאוד חשוב.

<ליאוניד אידלמן: בנושא הזה כל הזמן הטרידה אותי העובדה שהוועדה שיושבת לא יכולה לתכנן לשנים קדימה והנה כאן היא יודעת כמה כסף עומד לרשותה במהלך חמש שנים וזה דבר מאוד מבורך.

<ליאוניד אידלמן: השר הזכיר את הנושא של מנהלי המחלקות.

<ליאוניד אידלמן: זה לא נושא לדיון כי זה נושא למשא ומתן.

<ליאוניד אידלמן: יש גם החלטה של בית הדין הארצי בנושא הזה ואם הממשלה מחליטה לשנות משהו בפרקטיקה הפרטית - - -

יעקב ליצמן: אמרתי את זה.

<ליאוניד אידלמן: אני יודע.

<ליאוניד אידלמן: אני פשוט אומר שהנושא הזה הוא למשא ומתן ולכן אני לא אתייחס לזה עתה.

<ליאוניד אידלמן: כן הזכרתי את זה כי אני חושש מאוד שכמו שבנושא של קדנציות של מנהלים, נושא בו התקדמנו ואמרנו שאנחנו בעד, אבל בסוף הכול נפל בגלל שאגף התקציבים החליט שזה יקר מדי ולכן אני חושש מאוד שגם בנושא הזה לא תהיה התקדמות גדולה כי אני מבין שאין כוונה של אגף התקציבים להשקיע בזה כסף.

<ליאוניד אידלמן: כמו שאין כונה, וזה מבחינתי חשוב מאוד להדגיש, להוסיף מיטות.

<ליאוניד אידלמן: לא שמעתי שמוסיפים מיטות.

<ליאוניד אידלמן: כל שנה במדינת ישראל יש עלייה בשני אחוזים באוכלוסייה והמשמעות של זה היא שכל שנה צריכים להוסיף 300-400 מיטות ואם לא מוסיפים כל שנה 300-400 מיטות, ואני לא רואה שום הכנה לכך, אנחנו עוד פעם נראה בכל חורף 150-200 אחוזים תפוסה במחלקות ואנשים ימשיכו לשכב במסדרונות וימשיכו לשכב בחדרי אוכל.

<ליאוניד אידלמן: הנושא הזה, אי אפשר להתעלם ממנו.

<ליאוניד אידלמן: אני מדבר על נושא שהוא חריף ביותר ורן סער הזכיר אותו, לגבי המתנה לניתוחים במשך שנתיים-שלוש.

<ליאוניד אידלמן: קיצור תורים, בינתיים את כל התכניות האלה לא מרגישים בשטח.

<ליאוניד אידלמן: אי אפשר לשים את העגלה לפני הסוסים.

<ליאוניד אידלמן: לפני שמקצרים תורים בציבורי, אי אפשר לחסום מהמטופלים את הגישה לרפואה הפרטית.

<ליאוניד אידלמן: אי אפשר לעשות את זה.

איילת נחמיאס ורבין: לפי מה שקורה בתאגיד השידור הציבורי, מסתבר שבמדינת ישראל מנסים לרתום את העגלה לפני הסוסים.

איילת נחמיאס ורבין: אחר כך מגלים שזה לא עובד.

<ליאוניד אידלמן: מי שמגלה שזה לא עובד, אלה המטופלים.

<ליאוניד אידלמן: כל יום שחולף, התורים מתארכים.

<ליאוניד אידלמן: זה בלתי נסבל.

<ליאוניד אידלמן: לא נותנים תורים לשנה הזאת בציבורי, לא נותנים תורים לניתוחים שהם פשוטים יחסית, שהם משנים איכות חיים מקצה לקצה.

<ליאוניד אידלמן: לא נותנים תורים.

<ליאוניד אידלמן: המערכת הציבורית צריכה לתת פתרון לבעיות האלה ולשם כך היא צריכה לקבל כסף.

<ליאוניד אידלמן: בינתיים כולם נלחמים בכולם ורואים שהקופות נלחמות בקופות ובתי החולים נלחמים בבתי החולים כי אין כסף.

<ליאוניד אידלמן: עדיין יש בעיה קשה מאוד מבחינת התקצוב ואני יודע שכבר אגף התקציבים מתכנן בחוק ההסדרים החדש סנקציות על קופות שחרגו מתקציב ותמרוץ על עמידה ביעד פיננסי, שזה נשמע יפה מאוד, אבל אני יודע שהחולים ישלמו מחיר על זה כי הקופות יצטרכו להוריד את השירותים.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד לך שאתה מודיע לי דברים מרעישים שיש בחוק ההסדרים שלי לא ידוע עליהם.

יעקב ליצמן: זה לא יהיה.

<ליאוניד אידלמן: אני שמח.

יעקב ליצמן: אף אחד לא דיבר אתנו על זה ולא יהיה דבר כזה.

<ליאוניד אידלמן: אני שמח אם הסעיפים האלה ייפלו.

<ליאוניד אידלמן: דבר אחרון.

<ליאוניד אידלמן: הבעיה כשאין כסף ומנסים לחסוך, מסמנים רופאים כאשמים בהוצאות האלה כי הרופאים דורשים תרופות, הרופאים דורשים תקנים, הרופאים דורשים גם בדיקות נוספות ואז, כשמסמנים כמטרה את הרופאים, מתחיל עליהום על הרופאים וזה מה שקורה היום.

<ליאוניד אידלמן: על ידי כך פוגעים ברקמה הכי עדינה של יחסים בין חולים לרופאים.

<ליאוניד אידלמן: תזכרו, לאותם מטופלים אין אלטרנטיבה והם צריכים ללכת לרופא וכשהם שומעים בתקשורת וגם בדיונים בכנסת כל יום שהרופאים הם לא בסדר, זה פוגע באותו מטופל.

<ליאוניד אידלמן: תפסיקו עם העליהום על הרופאים.

מאיר כהן: למי אתה אומר את זה?

<ליאוניד אידלמן: אני אומר את זה בכל דיון שאני שומע על הרופאים.

מאיר כהן: מתי שמעת כאן?

<ליאוניד אידלמן: רופאים בורחים בשעה 2:00 בצהרים מהעבודה.

<ליאוניד אידלמן: למה הוא בורח?

<ליאוניד אידלמן: הוא הולך לטפל בחולה.

<ליאוניד אידלמן: הוא לא הולך לעשות משהו לא תקין.

<ליאוניד אידלמן: רופא יהיה תמיד במקום שם יהיה החולה.

<ליאוניד אידלמן: חולה יהיה במקום שאפשר לקצר תורים והרופא יהיה שם.

<ליאוניד אידלמן: כאשר מאשימים רופאים בכל הבעיות של המערכת - - -

מאיר כהן: אתה שוב חוזר לזה.

מאיר כהן: אני לא זוכר שבוועדה הזו האשימו רופאים.

מיכל בירן: בחוק ההסדרים האחרון העברנו סט של רפורמות.

<ליאוניד אידלמן: אלה דברים שאתם העברתם בכנסת.

<ליאוניד אידלמן: יש השמצות בלתי נסבלות כלפי רופאים.

<ליאוניד אידלמן: תראה איזה הסבר נותנים.

<ליאוניד אידלמן: מסבירים שצריך לקצץ בגלל שרופאים לא בסדר.

אילן גילאון: תשמע מה אומרים על הפוליטיקאים.

אלי אלאלוף: היות ואני מרגיש שהאצבע היא כלפי, אני אמשיך להגיד.

אלי אלאלוף: המלחמה שלנו היא לא ברופאים חס ושלום, אלא להפך.

אלי אלאלוף: אני הסברתי אפילו בישיבה אצלך לפני פחות משבוע כמה חשיבות אנחנו מייחסים לרופאים אבל גם מותר לרופאים לקבל ביקורת ואנחנו יודעים את זה.

אלי אלאלוף: אף אחד מאתנו לא מושלם וגם לא הרופאים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהמאבק של הכנסת הזאת, של הרוב הזה שהיום מנהלת הממשלה, הוא מאבק לטובת האזרח החלש ביותר והחלש ביותר יקבל את השירות הטוב ביותר, נרצה או לא נרצה, גם אם עכשיו זאת לא המציאות, רק דרך שירות הרפואה הציבורית ולא הרפואה הפרטית.

אלי אלאלוף: שני החוקים שהעברנו בחוק ההסדרים הקודם באו כדי לחזק את המגמה הזאת ונמשיך בה.

אלי אלאלוף: אני מודיע שנמשיך בה ואני מודיע בשם שר האוצר – שר הבריאות כאן והוא יתבטא כפי שהוא רוצה – שנחזק את המערכת הציבורית ואולי חלק מהרופאים ייפגע.

אלי אלאלוף: אני אומר את זה באחריות מלאה כי זה ברור שהרופאים מעוניינים בשלב מסוים ללכת לרפואה הפרטית ולא להמשיך ולשרת ברפואה הציבורית והמבין יבין כי אתם חיים את זה ולא אנחנו.

אלי אלאלוף: שמואל בן יעקב מהאגודה לזכויות החולים.

<שמואל בן יעקב: תודה רבה.

<שמואל בן יעקב: כולם מדברים על גירעון לקופות ועל ההתייעלות שכולם מצליחים להתייעל.

<שמואל בן יעקב: לפחות לפי הנתונים ששמעתי מדוח ה-OECD, קופות החולים נחשבות יעילות בכל קנה מידה.

<שמואל בן יעקב: אני חושש מאוד שכל תכניות ההתייעלות וכל ההסדרים כל שנה, אם הקופות כל כך יעילות, איך אפשר להתייעל עוד?

<שמואל בן יעקב: על גב החולים.

<שמואל בן יעקב: יש לי תחושה שחלק מההתייעלות הזאת היא על גב החולים.

<שמואל בן יעקב: אני למשל פגשתי עמותה של כליות והיא אומרת, תראה, בחלק מהמכונים שמטפלים בחולי כליות אין דיאטניות.

<שמואל בן יעקב: הקופות מתחילות לחסוך בחלק מהשירותים שנותנים.

<שמואל בן יעקב: אני קורא גם למשרד האוצר, כשעושים התייעלות, תקפידו להעלות את רמת השירות הרפואי ולא להתייעל ולחסוך על הגב של החולים.

<שמואל בן יעקב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: טלי קפלן.

אלי אלאלוף: תציגי את עצמך ואת הארגון שלך.

<טלי קפלן: שלום.

<טלי קפלן: מנכ"לית עמותת צעדים קטנים לילדים שחולים בדושן ובקר.

<טלי קפלן: קודם כל, אני מברכת מאוד על המהלך להגדלת הסל.

<טלי קפלן: יחד עם זאת רציתי לשאול בהקשר לנושא שעלה, מה לגבי ההתייחסות לתרופות של מחלות נדירות ואיך זה מקבל ביטוי .

אלי אלאלוף: אחר כך המנכ"ל יתייחס.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת אילן גילאון שהוא בין היוזמים.

אילן גילאון: אני אשתדל לא לחזור על דברי קודמי.

אילן גילאון: קודם כל, אלוהים עדי שאני צעדתי אחרי כל שר בריאות במדינת ישראל מאז ויקטור שם-טוב ועד היום.

אילן גילאון: אני חושב שאין כאן עניין של ניגוד עניינים.

אילן גילאון: לעניין התודות.

אילן גילאון: לא מדובר כאן בתודות.

אילן גילאון: זאת תוספת משמעותית אבל צריך להבין שהבור איננו מתמלא מחולייתו.

אילן גילאון: כאן דיברנו על קבינט ובעיני הקבינט הזה יותר חשוב מהקבינט הביטחוני, ראשית, משום שהוא מטפל בהרבה יותר חיים של אנשים באופן סטטיסטי, ושנית, מכאן גם לא מדליפים מכאן אלא הכול גלוי.

אילן גילאון: צריך להיות ברור שבסופו של דבר המאבק - אתה קורא לו מאבק, ואני אומר שהלוואי שיהיו חיים הוגנים משוחררי מאבק שכולנו מעוניינים בו – הוא לא כדי דלא למסות את השב"נים אלא שבכלל לא יהיו שב"נים כי כל דבר שאין בבחירתו של האדם, הוא איננו שב"ן, מהתרופה שצריכים הילדים של ה-SF או מהתרופה שצריכים צעדים קטנים ומכל הדברים האחרים.

אילן גילאון: כל מה שאיננו בבחירה של אדם, צריך להיות בסל התרופות וכל דבר אחר הוא סטייה מחוק בריאות ממלכתי כפי שאני יכול לדמיין לעצמי את הסל הזה.

אילן גילאון: אנחנו הרי לא נולדנו אתמול ואנחנו גם לא עולים חדשים ואנחנו גם אנשים מידתיים ואנחנו אכן רואים את הדברים הללו.

אילן גילאון: אני באמת מודה שאני בעניין הזה חשבתי שאולי יש לי ניגוד עניינים, אני כל הזמן חולה והיפוכונדר ואני יותר מדי מתעניין בבריאות ובסל, וכל פעם שמדברים על הסל, אני תמיד קופץ.

אילן גילאון: באמת הייתה הודעה בעקבותיה ביקשנו את הדיון הדחוף לגבי הסל.

אילן גילאון: כל חצי שנה אני מניח מחדש את החוק של המנגנון האוטומטי עליו דיבר דוקטור ליאוניד אידלמן, על שני אחוזים, זה פחות או יותר השערוך של ההזדקנות וגידול האוכלוסייה הטבעי, כדי שנתחיל למצות מתוך הדבר הזה ולהתחיל לקפוץ למעלה.

אילן גילאון: נדמה לי, אני לא יודע, אולי יש עוד פוליטיקאים, שאני בין הפוליטיקאים היחידים שאומר את הברירה בצורה הכי אכזרית ובקצה הכי קוטבי שלו על אף שאני תושב עוטף עזה איכשהו.

אילן גילאון: אשדוד.

אילן גילאון: אני מעדיף מיטה בבית חולים.

אילן גילאון: אם אני צריך לקנות כיפת ברזל או מיטה בבית חולים, אני אקנה מיטה בבית חולים.

אילן גילאון: באופן יחסי ל-OECD כי זה מה שאנחנו משתדלים להשוות, לנו יש רפואה הרבה יותר טובה מרוב מדינות ה-OECD אבל באופן יחסי ביחס של מיטות-חולים, כל פרמטר רפואי, אנחנו נמצאים ביחס של אחד לשתיים או אחת לשמונה, נדמה לי.

אילן גילאון: לכן זה אומר בסופו של דבר שאנחנו מברכים על כל העלאה וזאת העלאה מאוד משמעותית והשר הזה הוא מצוין כמו שהשרה הקודמת הייתה מצוינת.

אילן גילאון: המשמעות האמיתית של רשת בריאות ממלכתית מאוזנת ועם כל הרגולציה שצריך לעשות אותה כדי שכוחות לא יברחו ורופאים לא יברחו ולתת את האיזון בפריפריה – זה בלי שב"נים.

אילן גילאון: סל התרופות צריך לכלול כל מה שקשור לבריאות והוא לא בבחירתו של האדם, הייתי אומר למעט ניתוחים פלסטיים וגם זה אחרי השלום נצטרך להכניס פנימה.

אילן גילאון: ראשית, ברכות.

אילן גילאון: שנית, קצת נרגענו.

אילן גילאון: שלישית, תמיד צריך לראות גם את הכוס שאיננה מלאה ותקציב הבריאות הוא החצר האחורית של תקציב המדינה וגם לו יש את החצרות האחוריות שלו ואת זה צריך להבין.

אילן גילאון: יש לו חצרות אחוריות שלו או מחלות יתומות שאין להן מספיק PR ויחסי ציבור.

איילת נחמיאס ורבין: זה לא סקסי כמו סרטן.

אילן גילאון: שום דבר לא סקסי.

אילן גילאון: כל הדברים האלה צריכים להיות שם.

אילן גילאון: תמיד אומרים, מה אתה רוצה, גם לזה וגם לזה?

אילן גילאון: אני במו עיני ראיתי מלחמה בין אוסטיאופורוזיס לסוכרת על הסל, וזה דבר שבמציאות שלנו אסור שיקרה.

אילן גילאון: בסופו של דבר זה עניין של החלטה פוליטית.

אילן גילאון: רק החלטה פוליטית, היכן שמים ומהיכן לוקחים.

אילן גילאון: אני באמת רוצה לברך כי הנושא של מיסוי נכון, פרוגרסיבי, הוא צריך לקרות דרך מס בריאות או איחוד כל המסים ביחד שאפשר גם לעשות אותו אבל שם זה צריך לעבור ואז כל אחד צריך להיות בטוח שכאשר הוא שוכב עקוד מתחת למאורות הגדולים של שולחן הניתוח, עשר שניות לפני שהוא נרדם, הוא צריך להיות בטוח שלא משנה איזה שב"ן יש לו וכמה הוא שילם ואם יש לו מושלם או פלטינה או יהלום או דברים אחרים, יתפרו אותו בחוט הכי טוב ויעשו לו את הדבר הכי טוב שיכול להיות.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

איילת נחמיאס ורבין: חלק מהדברים כבר אמרתי לשר ביותר מהזדמנות אחת.

איילת נחמיאס ורבין: ראשית, אני רוצה מאוד לשבח את המהלך בנושא של הפחתת הסוכרים במזון.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה מהלך קריטי.

איילת נחמיאס ורבין: אני יושבת ראש שדולת התעשייה בכנסת והתעשייה שמעה ממני דברים לא פשוטים בעניין הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי להם שבעיני זאת הזדמנות, לא איום, והם שומעים את זה ממני בכל מקום.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי שאני בהחלט משבחת את המהלך.

איילת נחמיאס ורבין: כולם דיברו על סל התרופות ואני רוצה לומר משהו אחר.

איילת נחמיאס ורבין: אמרתי שהמהלך בנושא של הפחתת הסוכר במזון הוא קריטי בעיני.

איילת נחמיאס ורבין: כיושבת ראש שדולת התעשייה בכנסת, אמרתי לחברות המזון בצורה מפורשת שזאת הזדמנות כי זאת הזדמנות למחקר ולהרבה דברים חשובים ואני חושבת שזה מהלך מאוד דרמטי כי בסוף הבעיה של קופות החולים והבעיה שלנו כציבור היא ברפואה המונעת יותר מכל דבר אחר ושם צריך להשקיע הרבה מאוד אנרגיה.

איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לדבר הנושא של מחלות יתום ודיברתי אתך על הנושא הזה, השר.

איילת נחמיאס ורבין: אתה הזכרת את מחלות היתום.

איילת נחמיאס ורבין: דיברתי גם עם אסנת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מדברת על המחלות הנדירות.

איילת נחמיאס ורבין: ניסיתי להבין היא האם באמת מכבי היא קופת החולים היחידה שמשלמת עבור התוויה.

<קריאה: כן.

<קריאה: מכבי היום היא בית למחלות יתום.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, יש שדולה בכנסת לנושא.

איילת נחמיאס ורבין: נכון.

איילת נחמיאס ורבין: אני דיברתי גם עם היושב ראש על הצעת חוק וגם דיברתי עם חברת טבע וגם עם פארמה ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שצריך בחקיקה לייצר קרן מחקר לתרופות למחלות יתום.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאין דרך אחרת.

יעקב ליצמן: למה רק למחלות יתום?

איילת נחמיאס ורבין: אדוני השר, אני אסביר לך.

<רן מלמד: גם לחמלה צריך.

איילת נחמיאס ורבין: אני אסביר לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שגם לחמלה, אבל אני אסביר לך מדוע.

איילת נחמיאס ורבין: משום שלא יעזור כלום, אין קבוצה מספיק גדולה שחולה במחלות האלה.

איילת נחמיאס ורבין: בישראל יצאה בשורה להרבה מאוד חולים במחלות בעולם.

איילת נחמיאס ורבין: רובנו מכירים את הקופיקסון אבל יש גם תרופות נוספות.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר – אני לא יודעת אם אדוני השר ראה – בעקבות מחקר בנושא הדושן שהיא מחלה מאוד קשה, יש התקדמות.

איילת נחמיאס ורבין: ההתקדמויות האלה הן בצעדים איטיים והמשפחות האלה זקוקות לנו והן זקוקות לחברות התרופות שבאופן טבעי זה לא מספיק כלכלי להשקיע במחלות האלה, וסליחה על ההתבטאות הלא רגישה בעניין הזה אבל זאת הדרך היחידה לומר את זה.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להבין את זה.

איילת נחמיאס ורבין: לכן אני מאוד מאוד אודה למנכ"ל המשרד וכמובן לשר אם אתם תנסו לעזור לנו לקדם את הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזאת הצעת חוק מאוד חשובה.

יעקב ליצמן: אני חושב שלגבי החוק אני לא מסכים, אבל לקדם את הנושא – כן.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת דוקטור עבדאללה אבו מערוף.

עבדאללה אבו מערוף: אני מברך את יושב ראש הוועדה על הדיון החשוב הזה ואת היוזמים וכמובן שאומר ברכות על העלאת הסל ל-550 מיליון שקלים ואני מברך את שר הבריאות והמנכ"ל.

עבדאללה אבו מערוף: אני מחזק את ידיהם ונקווה שבמשך חמש השנים האלה תהיה איזושהי תוספת כי אני בטוח שסל התרופות יצטרך עוד להשתפר.

יעקב ליצמן: תבקש שלא תהיה קיצוץ.

עבדאללה אבו מערוף: קיצוץ, בטח לא.

יעקב ליצמן: נקווה שלא.

עבדאללה אבו מערוף: לא אחזור על הדברים שנאמרו כאן גם עמיתיי חברי הכנסת וגם הקולגה שלי דוקטור ליאוניד אידלמן.

עבדאללה אבו מערוף: מערכת הבריאות, כל שקל שמושקע במערכת הבריאות למניעה וליעילות ולשיפור, הוא עשרה שקלים לסיעוד.

עבדאללה אבו מערוף: יש עוד הרבה דברים לשפר וצריך לצאת מנקודת מבט חשובה ביותר שאין רווח ברפואה.

עבדאללה אבו מערוף: יוצא שמשרד הבריאות, משרד האוצר, המיסים וחברות הביטוחים המשלימים והמושלמים, מכבי שלי, שירותי בריאות שלי וכולי, לוקחים מיליארדי שקלים ואוספים על חשבון האזרח.

עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, יועיל משרד הבריאות או משרד האוצר לסדר את העניין כך שלא יהיו שב"נים ולא יהיו שירותים נוספים.

עבדאללה אבו מערוף: כל מערכת הבריאות צריכה להיות ציבורית לחלוטין והמיליארדים האלה שחברות הביטוח אוספות – סליחה, גוזלות – תחת כותרת - - -

יעקב ליצמן: למה גוזלים?

עבדאללה אבו מערוף: בסדר, סליחה.

עבדאללה אבו מערוף: תחת כותרת ניתוח פלסטי, איזשהו ניתוח, ניתוח פרטי ללא תור.

עבדאללה אבו מערוף: למה האזרח הפשוט הולך מהר לעשות ניתוח פרטי או לקבל איזשהו שירות נוסף?

עבדאללה אבו מערוף: צריך לעשות ניתוח הרניה, בקע, והוא הולך לפרטי כדי שלא יצטרך לחכות שנתיים.

עבדאללה אבו מערוף: זה ברור.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אתן לכם עכשיו דוגמאות.

עבדאללה אבו מערוף: אני חוזר על אתה נוסחה שנאמרה.

עבדאללה אבו מערוף: הרבה כסף, יש עושר של ייצור אבל מחלקים חלוקה לא טובה.

עבדאללה אבו מערוף: יש כסף, אז מקורות הכסף צריכים להיות בחלוקה, כפי שאמר אילן, בצורה נכונה ומתאימה.

עבדאללה אבו מערוף: כל עניין קופות החולים, לא מספיק שמשרד הבריאות יגיד בבקשה ואני מתנער מהרגולציה.

עבדאללה אבו מערוף: יש רגולציה וזאת רגולציה טובה, אבל אין מספיק רגולציה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן הוא חייב להביא את קופות החולים ולהתחשבן אתן מבחינה ניהולית איך, מה ומתי.

עבדאללה אבו מערוף: זה מאוד חשוב.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על בתי החולים הציבוריים.

עבדאללה אבו מערוף: משרד הבריאות חייב לקחת את האחריות הרגולטורית על קופות החולים.

עבדאללה אבו מערוף: אם לקופת חולים יש את הכסף והיא לא מנצלת אותו כמו שצריך, נתחשבן בצורה נכונה.

עבדאללה אבו מערוף: על מחלות נדירות דיברו.

עבדאללה אבו מערוף: אני יושב ראש השדולה למחלות נדירות ואני חושב שאכן דיברנו על זה עם כבוד השר ואנחנו בכיוון התחלתי.

עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה ורוצה שנמצא פתרון כלשהו לעניין הזה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מברך על הפתרון לצליאק ועל כל העשייה הטובה שאתה עושה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברים, אני מבקש לעדכן אתכם לגבי לוח הזמנים.

אלי אלאלוף: בשעה 15:00 אני אתן את רשות הדיבור לשר למנכ"ל להגיב.

אלי אלאלוף: עד אז נשארו לנו עשר דקות כך שאל מי שמדבר יותר מהזמן שאני חושב שהוא הגיוני, זסה על חשבון מישהו אחר.

<קריאה: תן לנו.

<קריאה: אנחנו הקליינטים.

<קריאה: שירות לקליינט.

אלי אלאלוף: דיברו כבר שני ארגוני חולים וגם דוקטור אידלמן.

אלי אלאלוף: מידד גיסין, בבקשה, קצר מאוד.

אלי אלאלוף: דקה כל אחד.

<מידד גיסין: צב"י, צרכני בריאות ישראל.

<מידד גיסין: גם אנחנו, ארגוני החולים, מברכים את השר על ה-550 מיליון השקלים.

<מידד גיסין: האמת היא שלא ציפינו שנגיע לסכום כזה.

<מידד גיסין: מצד שני, זה שגובים או מתכוננים לגבות את המימון ל-250 מיליון שקלים מהחולים, זאת היא בעיה רצינית.

<מידד גיסין: השר הזכיר שיש גם כסף חדש והיינו רוצים לדעת כמה כסף חדש יש.

יעקב ליצמן: אמרתי שיש.

<מידד גיסין: אני רוצה לדבר על משהו לשמו הגענו היום.

<מידד גיסין: אנחנו גם ראינו ושמענו שהאוצר מתכונן לתת כסף, 300 מיליון שקלים, כמו שהיה בשש השנים האחרונות ואז החלטנו שהדרך היחידה - - -

יעקב ליצמן: זה לא רלוונטי.

אלי אלאלוף: זה לא רלוונטי.

<מידד גיסין: אני לא בטוח שזה לא רלוונטי כי אנחנו מבקשים שקיפות.

<מידד גיסין: אנחנו מבקשים לדעת למה האוצר קבע 300 ולא 400 מיליון שקלים.

<מידד גיסין: למה לא מאה מיליון שקלים?

אלי אלאלוף: אני מבקש, באמת.

יעקב ליצמן: אתם מוטרדים למה קיבלתי 550 מיליון שקלים ולא 400 מיליון שקלים?

<קריאה: למה לא קיבלת 800 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: הוא התחיל את הדברים ואמר שהוא אפילו לא חלם על כך שנקבל 550 מיליון שקלים.

<מידד גיסין: לנושא הסיעוד.

אלי אלאלוף: אמרנו שבנושא הזה לא נקיים היום דיון.

אלי אלאלוף: אמרנו שנקיים דיון ספציפי.

אלי אלאלוף: היות ואני מכיר את החריצות שלך, אני בטוח שבדיון הספציפי אתה תהיה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: ממש בקיצור רב.

ישראל אייכלר: העניין הזה של המדינה העשירה והאזרחים העניים עובר עכשיו תהליך ושינוי גדול מאוד ואני רוצה לברך על כך.

ישראל אייכלר: בשעתו עת המדינה הייתה ענייה, המדינה לקחה אחריות על כך שלכל אחד תהיה קורת גג, יהיה קופת חולים, תהיה רפואה, יהיה חינוך וכולי.

ישראל אייכלר: מאז המדינה עברה לקפיטליזם, אני אומר את זה במילה אחת, המדינה מתעשרת והאזרחים מתרוששים.

ישראל אייכלר: מה שקורה כאן, ההעלאה הזו של סל הבריאות, אני רואה בזה ממש בבחינת נס באווירה שהייתה בשנים האחרונות והמדינה התחילה להגיד שהיא תהיה פחות עשירה ואני אתן יותר לאזרחים ועל כך צריך לברך.

ישראל אייכלר: הבעיות שיש במערכת הבריאות הן קשות.

ישראל אייכלר: אני מצטרף לכל המברכים אבל מה שקורה בחדרי המיון בלילות, השר פועל בזה ויודע את זה, רק השבוע סיפרו לי שני אנשים, אחד בחדר מיון אחד ואחד בחדר מיון אחר, שהם חיכו שש שעות בחדר מיון בלילה.

ישראל אייכלר: זה דבר בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: אנשים לא הולכים לשם כדי לבלות וצריך לעשות איזושהי מהפכה בעניין הזה.

ישראל אייכלר: יש משהו שנראה לי שאני ממש מנדנד בו כי השר כבר שומע את זה ממני שנים וכבר הסכים אתי וכבר היה סיכום בנושא - - -

אלי אלאלוף: חשבתי שבסיעה אתם פותרים בעיות.

ישראל אייכלר: בסיעה אנחנו פותרים בעיות אבל מה שאמרתי אתמול בעניין האנשים שמרגישים חשש לאירוע מוחי או אירוע לבבי והם לא מתאשפזים אלא מקבלים טיפול בחדר מיון, בעיקר הקשישים, זה דבר שצריך לבוא בתקציב הבא לידי פתרון.

ישראל אייכלר: חייבים לאפשר מימון של הסעות לאנשים, בעיקר עניים, שיש להם בעיה ואין להם רכב והם מזמינים אמבולנס אבל פעם שנייה כבר פוחדים להזמין אמבולנס.

ישראל אייכלר: אם השר יכול לבשר לנו בעניין הזה שיהיה תקציב להסעות לאנשים רק במקרה של חשש של רופא לאירוע מוחי או אירוע לבבי, אני מאוד אברך על כך.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: רן מלמד.

<רן מלמד: קודם כל, באמת ברכות לשר ולמנכ"ל על ההישג.

<רן מלמד: אני כן רוצה להעלות שני דברים כאשר דבר אחד עלה אתמול בדיון וזה נושא מיצוי הזכויות.

<רן מלמד: הנגישות לשירותים, לא רק לחדרי מיון אלא ההגעה לרופא מלבד הפחד כמה זה יעלה, היא הגעה מורכבת ומסובכת והרבה אנשים לא יכולים לעשות אותה בלי שיש להם אפילו יכולת להשתמש בתחבורה ציבורית נאותה.

<רן מלמד: לפעמים לא חשוב כמה קופות חולים יש בפריפריה הדרומית או הצפונית, יש בהחלט לא מעט ישובים שאנשים פשוט לא הולכים לרופא.

<רן מלמד: אם כן, בקשה ראשונה, אם אפשר לשקול את הנושא של ניידות בריאות של קופות החולים או של המשרד או בדרכים אחרות שאני מוכן לדבר עליהן עם השר ועם המנכ"ל כדי לקדם ולהנגיש את הנושא של הבריאות באזורים המוחלשים האלה.

<רן מלמד: הנקודה השנייה נוגעת לתרופות ולטיפולי החמלה שניתנים על ידי חברות התרופות.

<רן מלמד: הדברים ניתנים לאוכלוסיות בלי שהקריטריונים שקופים לציבור בדרך כלל.

<רן מלמד: לכל חברת תרופות יש לה את הקריטריונים שלה ואת הדרך בה היא עושה את זה.

יעקב ליצמן: יש קריטריון אחד – חמלה.

<רן מלמד: כן.

<רן מלמד: לכן אני חושב שצריך לעשות סדר גם בנושא הזה.

אילן גילאון: לא צריך חמלה.

אילן גילאון: צריך ביטוח.

אילן גילאון: עזבו את החמלה בצד.

<רן מלמד: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד.

<רן מלמד: אני לא הולך רק על הביטוח אבל אני חושב שטיפולי החמלה צריכים להיכנס ככספים למרכז אחד שממנו אפשר יהיה לתת את התרופות על פי קריטריונים למי שמגיע לו.

<רן מלמד: הם לא ייקראו חמלה וזה ייעשה בצורה הרבה יותר שוויונית ונכונה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, אחרון הדוברים לפני שהשר והמנכ"ל יתייחסו.

<קריאה: סליחה, אבל בתוך עשר הדקות שנותרו, רק חברי כנסת מדברים?

ישראל אייכלר: היושב ראש מנהל את הישיבה.

אלי אלאלוף: אני מראש מתנצל בפני כל מי שלא דיבר.

<קריאה: אנחנו באנו מרחוק.

<קריאה: זה לא הגיוני שלא יינתן לנו לדבר.

<קריאה: יש כאן בן אדם שסובל ממחלה והוא נמצא כאן.

<קריאה: אני מבקשת לתת לו לדבר שתי דקות.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: תודה רבה.

מאיר כהן: אדוני השר, אדוני היושב ראש, אדוני המנכ"ל, אני בהחלט יוצא מכאן עם תחושה נהדרת.

מאיר כהן: אני חייב לציין – זקנתי וגם סבתי – שבכל זאת יש איזו תחושה שיש ידיים מכוונות.

מאיר כהן: אני חייב להגיד את זה גם לזכותה של שרת הבריאות הקודמת, כמו שאילן אמר.

מאיר כהן: יש לי תחושה שההגה נמצא בידיים הנכונות ואני משבח אותך, אדוני השר.

מאיר כהן: אני מצטרף לברכות על הגדלת סל התרופות.

מאיר כהן: אני רוצה לבקש ממך.

מאיר כהן: היות ואני גר בדימונה, עליתי ממרוקו לדימונה, וזה מה שאני יודע, כל פעם שאני מקבל את הנתונים על הפערים הגדולים בתוחלת החיים, אני אומר שבמדינה כל כך קטנה כמו מדינת ישראל, אסור שזה יקרה.

מאיר כהן: אסור שזה יקרה.

מאיר כהן: לכן עיקר ענייני ואני שמח שיש לי הרבה שותפים כאלה כאן הוא לא רק בבריאות טובה אלא בבריאות טובה במיוחד בעיירות הפיתוח ובמגזר הבדואי ובצפון ובפריפריה החברתית.

מאיר כהן: אני מודה לך על זה שאתה זמין ובכל פעילות שאנחנו עושים לצפון או לדרום, אתה נמצא שם.

מאיר כהן: אכן אתה עם הפריפריה ועל זה תקבל ממני לעולם את כל התשבחות.

מאיר כהן: אני מחזק אותך במה שאתה אמרת ואני אומר את זה מכובעו של שר רווחה לשעבר.

מאיר כהן: אכן יש מקום, אילן, ליעילות.

מאיר כהן: יש מקום ליעילות.

מאיר כהן: לעתים אנחנו חושבים שרווחה ובריאות וחינוך זה מקום שבו אנחנו צריכים לשפוך ולא להסתכל.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: בגלל שהאמצעים הם לא כל כך, אנחנו צריכים לחייב את בתי החולים ואת הקופות כן ביעילות וכן במעקב אחרי כל שקל שהולך.

מאיר כהן: אני מבקש ממך אדוני להתייחס לדבר אחד שאנחנו קצת מטשטשים.

מאיר כהן: יש מקום לרפואה פרטית ואני אומר את זה ובלבד שהיא לא פוגעת ומחלישה את הרפואה הציבורית ובלבד שהיא לא נעשית על חשבון הרפואה הציבורית.

מאיר כהן: אבל בכל אופן, אנחנו חיים בתוך מדינה שאחרי שאנחנו נדאג שהרפואה הציבורית היא הטובה ביותר שיש, אנחנו בהחלט יכולים לתת מרחב פעולה גם לרפואה פרטית.

מאיר כהן: כלומר, זה לעתים מכעיס אותי שזה הפך להיות מילת גנאי.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: אל תשכחו, ישב כאן לידי הקומוניסט האחרון במדינת ישראל - - -

עבדאללה אבו מערוף: לא.

עבדאללה אבו מערוף: לא האחרון.

עבדאללה אבו מערוף: אני כאן.

מאיר כהן: אדוני הדוקטור, כל פעם אני שומע אותך וכמורה להיסטוריה אני אומר איזה יופי אם הייתי יכול להביא אותך לתלמידים שלי.

מאיר כהן: אבל אדוני, אנחנו לא נמצאים במדינה קומוניסטית אלא אנחנו נמצאים במדינה שכן, עם כל המלחמה שלנו לרפואה ציבורית צודקת, נכונה ולהגדלת סל התרופות, יש מקום לא לראות ברופאים שעובדים ברפואה פרטית כאויבי העם.

מאיר כהן: תודה רבה לכם.

אלי אלאלוף: אני רוצה שוב להתנצל בפני נציגי ארגוני החולים.

אלי אלאלוף: הנוכחות שלכם היא ההצדקה לקיום הדיון הזה.

<קריאה: אדוני, לא הצלחנו לומר את מה שבאנו להגיד.

אלי אלאלוף: לכל אורך הדיון שילבנו.

אלי אלאלוף: אנחנו לא יכולים לשלב את כולם.

אלי אלאלוף: הטכניקה הפשוטה הייתה אומרת שלא נכניס אתכם, אבל הכנסנו כדי שתדעו מה מתרחש.

<קריאה: זה גם הבית שלנו.

אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר שאין לנו במערכת, לא של הוועדה ולא של הסיעה, שום דבר נגד הרופאים אלא רק שבחים עבור עבודתם אבל יש לנו מדיניות שמעודדת את הרפואה הציבורית.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שלי יש יחסים מאוד מיוחדים ואני מאוד מעריך את דוקטור אידלמן ושום דבר הוא לא אישי.

אלי אלאלוף: אני מבקש לקחת מהזמן של השר והמנכ"ל דקה ולאפשר לליטל לדבר.

<ליטל כראדי: תודה.

<ליטל כראדי: אני מצטערת על הדרמה.

<ליטל כראדי: אני אובחנתי לפני שלוש שנים באידר-אטיניטיס.

<ליטל כראדי: זאת לא מחלת יתום בארץ אבל בכל זאת מתייחסים אליה כך.

<ליטל כראדי: מנכ"ל מאוחדת שיושב כאן

<ליטל כראדי: אמר שהוא קודם נותן תרופות אבל אני לא מקבלת אפילו פלסטר מקופת חולים שלי.

<ליטל כראדי: כמו כן כל החולים במחלה הזאת.

<ליטל כראדי: אנחנו סובלים מדי יום וזה פוגע בתפקוד שלנו, סבל גופני וסבל נפשי שלא מפסיק.

<ליטל כראדי: אנחנו לא מקבלים שום טיפול במדינה הזאת ולא מקבלים שום דבר.

<ליטל כראדי: התרופה היחידה שיכולה לעזור לנו קוראים לה יומירה והיא עולה 6,000 שקלים לשתי זריקות.

<ליטל כראדי: 12 אלף שקלים בחודש, זה סכום שסטודנטית במדינת ישראל, גם אם היא תעבוד בשש עבודות, לא תוכל לשלם.

<ליטל כראדי: כל הסובלים מהמחלה הזאת הם חבר'ה צעירים, בחורים ובחורות בגיל העשרים לחיים שלהם שסובלים כל יום.

<ליטל כראדי: הקופה היחידה שעד כה נותנת את ה-יומירה, זאת מכבי.

<ליטל כראדי: באמת, ייאמר לזכותכם.

<ליטל כראדי: כל שאר קופות החולים ממשיכות להתעלל בחולים שלהן.

<ליטל כראדי: אנחנו לא מקבלים שום תמיכה רפואית משום גוף במדינה.

<ליטל כראדי: כל מה שאני עושה בחודש האחרון זה להתחנן בפני האנשים לקבל את התרופה היחידה שתיתן לי שקט נפשי ושקט פיזי ואני לא מקבלת את זה משום מקום, לא מחברת התרופות, לא מקופת החולים שלי שאפילו לא נתנה לי זכות לערער על הבקשה הראשונית שלי.

<ליטל כראדי: הם לא מוכנים לשמוע אותי.

<ליטל כראדי: כשאני מגיעה לקופה, האחיות שם מסובבות לי את הראש.

<ליטל כראדי: לי אין יותר מקום לפנות אליו ולכן חברה שלי התפרצה.

<ליטל כראדי: אין לנו לאן לפנות.

<ליטל כראדי: אני לא יודעת מה לעשות.

<ליטל כראדי: אתם העזרה האחרונה שלי.

<קריאה: תעברי למכבי.

אלי אלאלוף: ליטל, באמת לבי אתך ועם כל החולים, הצעירים שסובלים מהמחלה הזאת.

אלי אלאלוף: לא כאן לומר מה אנחנו יכולים לעשות אבל אני לוקח את זה באופן אישי לתשומת לבי ובשם הוועדה אני אנסה להתמודד עם הבעיה.

אלי אלאלוף: אני רוצה לומר, חברים, כולם שיבחו את נושא סל התרופות שהוא מאוד משמעותי, גדול ומרכזי לציבור אבל אנחנו שמענו בדיווחים, גם של השר וגם של המנכ"ל, על הרבה צעדים משמעותיים מאוד שנעשים ונעשו וייעשו.

אלי אלאלוף: התבקשתי למסור בשם שר האוצר שכל התוספת התקציבית שתהיה במדינה בשנים 2017-2018, רוב התוספת תלך לשירותי בריאות, חינוך ורווחה.

אלי אלאלוף: זאת המדיניות של שר האוצר ולכן מה ששמענו היום משר הבריאות זה בעקבות אותה מדיניות שנקבעה על ידי שר האוצר ועל ידי הממשלה כולה, כי ההחלטות האלה מגובות בהחלטות ממשלה ובהסכמים קואליציוניים.

אלי אלאלוף: אני חייב להגיד את זה בצורה גלויה ביותר.

אלי אלאלוף: ההסכמים הקואליציוניים שהביאו להחלטות אוניברסליות באו בעיקר משתי סיעות, מסיעת אגודת ישראל ומסיעת כולנו.

אלי אלאלוף: תבינו, לא הייתה שום המלצה, אם זה בקצבאות ילדים, אם זה בקשישים, שלא היו בהסכמים הקואליציוניים של שתי המפלגות האלה.

אילן גילאון: אנחנו לא היינו בקואליציה.

אלי אלאלוף: אתה יודע כמה אנחנו אוהבים אותך והלוואי שתהיה בקואליציה עם הרגישות והידע האדיר שלך.

אלי אלאלוף: אני מציין את הדברים כי בבריאות אין מקום למפלגתיות אלא יש רק מקום לגישה אוניברסלית ואני רוצה להודות לשני הנציגים של המשרד.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: אדוני השר, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: תודה על הדיון היום, גם על המחמאות וגם על הביקורת.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה חשוב.

יעקב ליצמן: רשמתי כל מיני דברים שנאמרו כאן אבל אני אתחיל מהסוף.

יעקב ליצמן: כל מי שיש לו בעיות עם תרופות יתום או מעין יתום או משהו דומה, אני מציע לכם לרדת עכשיו ל-2440, לחדרי, ואנחנו נבדוק במה ניתן לעזור לכם.

יעקב ליצמן: בזה נסיים את כל הבעיות שהועלו כאן.

יעקב ליצמן: זה לא סוד שיש לי דין ודברים עם קופת חולים מכבי שהיא בעיקר מטפלת במחלות היתום.

יעקב ליצמן: זה עולה להם כסף רב ואנחנו מטפלים בזה.

יעקב ליצמן: יש הרבה הוצאות וצריך לבדוק.

יעקב ליצמן: נגיע להסדר מה צריך לעשות עם זה.

יעקב ליצמן: אני מניח שכל מה שאנחנו מטפלים עכשיו בחלק מהדברים, תרופות מצילות חיים, גם שם אולי נמצא איזה פתרון רפואי.

יעקב ליצמן: הייתה שנה אחת בוועדת הסל שנתנו את הדעת למחלות יתום.

יעקב ליצמן: הייתה שנה אחת בה אישרו כסף רב רק למחלות יתום.

יעקב ליצמן: מאחר ואני לא מתערב בוועדת הסל ובעבודתה אלא רק ממנה את החברים, אני אומר שנשאיר את זה שם.

יעקב ליצמן: צריך לפנות לוועדת הסל ולראות אם הם יכניסו או לא.

יעקב ליצמן: זה לא ענייני אבל אני אומר לעוזרים שלי לבדוק במה ניתן לעזור לכל אחד.

יעקב ליצמן: נגיד כמה דברים כלליים.

יעקב ליצמן: קודם כל, אני שמח שאילן רוצה לעבור לקואליציה ואני מזמין אותו.

יעקב ליצמן: אני אודיע לראש הממשלה.

מיכל בירן: כותרת.

אילן גילאון: אתה מזמין אותי.

יעקב ליצמן: אני אודיע לראש הממשלה שיזמין את אילן לקואליציה.

ישראל אייכלר: תיזהר, הוא רוצה להיכנס כיהדות התורה.

יעקב ליצמן: יהדות התורה כבר מלאה.

יעקב ליצמן: בהחלט יש בעיה בתקצוב.

יעקב ליצמן: יש בעיה ואי אפשר לתקן את הכול בבת אחת.

יעקב ליצמן: הדבר היחיד שאנחנו רואים בתורה על רגל אחת, ואהבת לרעך כמוך.

יעקב ליצמן: זה הדבר היחיד.

אילן גילאון: לי יש רק רגל אחת.

יעקב ליצמן: זה הדבר האחד שאנחנו יודעים, ואהבת לרעך כמוך.

יעקב ליצמן: אי אפשר לתקן את הכול בבת אחת.

יעקב ליצמן: עשינו צעדים, עושים צעדים, שיבחתי את שר האוצר כי באמת הוא חברתי ואני אומר לכם את זה בכנות.

יעקב ליצמן: יש לי כרגע דיונים לגבי הסיעוד ואני אשמח שיעזרו לי.

יעקב ליצמן: אם לא שר אוצר חברתי, לא היינו מגיעים לאן שהגענו אתמול בדיונים.

יעקב ליצמן: את הפריפריה, כפי שאמרתי בהתחלה, הכרנו.

יעקב ליצמן: אנחנו נותנים מענקים ורוצים לחדש אותם.

יעקב ליצמן: זה עוד בדיוני תקציב.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר לכם שלפני שהייתי בקדנציה, עשינו הסכם של חמש שנים, 960 מיטות, משה אז היה באוצר וזה מסתיים עכשיו.

יעקב ליצמן: אנחנו בהחלט מתכוננים למשא ומתן חדש.

יעקב ליצמן: בהחלט צריך להגדיל את מספר המיטות וצריך להביא כסף חדש.

יעקב ליצמן: אני לא מתכוון לעשות מהפכות.

יעקב ליצמן: מה שהיה לפני שנה, היה.

יעקב ליצמן: יש לי עוד כאב ראש לא קטן, אבל אני רוצה לומר כמה דברים.

יעקב ליצמן: יש פקידונים למיניהם שכותבים בעיתון כל מיני דברים עלי ואל משרד הבריאות מבלי שהם יודעים מה שקורה.

יעקב ליצמן: הם לא יודעים אם זה נכון או לא.

יעקב ליצמן: הם אומרים שאני רוצה להרכיב רשימות של חמישים רופאים בקופות החולים להחריג אותם מההסדרים.

יעקב ליצמן: הם לא מבינים שעל כל חמישים רופאים אני ארכיב, יהיו לי 250 שונאים, 2,500 שונאים.

יעקב ליצמן: אני צריך להיות טיפש כדי להרכיב רשימות.

יעקב ליצמן: הדבר היחיד שרציתי – העיתונאים אפילו לא דיברו אתי אלא כתבו כותרת כי מישהו או מישהי במקום מסוים נתן כותרת ונוח לתת כותרת שליצמן מתערב לגבי הרופאים, שליצמן עושה רשימות – אין לי רשימות, אין לי קשר עם אף אחד ולא זאת המטרה.

יעקב ליצמן: המטרה שלי היא שכל הרופאים הבכירים יהיו בתוך קופות החולים ובתוך ההסדר החדש.

יעקב ליצמן: זאת המטרה ועל זה אני אקפיד ואני לא מפחד מאף אחד.

יעקב ליצמן: אני אעשה סנקציות גם נגד קופות חולים שלא יעשו את זה ואפשר לרשום את זה.

יעקב ליצמן: לא מפחד.

יעקב ליצמן: כל הרופאים הטובים חייבים להיות בכל הסדר בכל קופות החולים.

יעקב ליצמן: אני אומר את זה ברור וחד משמעית.

יעקב ליצמן: הנושא הבא הוא הנושא עליו דיברנו, התרופות.

יעקב ליצמן: 550 מיליון שקלים ואנחנו צריכים להקפיד בלי התערבות בסל שהסכום יהיה עבור מחלות קשות.

יעקב ליצמן: יש מחלות קשות.

יעקב ליצמן: יש היום דברים חדשים במערכת ואני אפילו לא מכיר אותם וזה לא מעניין אותי.

יעקב ליצמן: יש היום דברים חדשים ברפואה והם עולים המון כסף וחייבים לתת פתרון לציבור כך שיהיו נגישים ואנשים לא יצטרכו לנסוע למקום כלשהו או למכור דירות או לעשות שנור.

יעקב ליצמן: זאת המטרה שלנו.

יעקב ליצמן: רציתי לעשות בשב"ן הרבה יותר ואני חייב להגיד לכם שזה לא מס.

יעקב ליצמן: הסכמתם.

יעקב ליצמן: גם אני הסכמתי לעשות את זה מהשב"ן, אז נעשה את זה בצורה כזאת שנוציא את זה וציבור ייהנה.

יעקב ליצמן: לעשות בתוך הסל, כולם מברכים על כך כי עדיף הסל מאשר לעשות את זה מתוך השב"ן.

יעקב ליצמן: זה מה שעשיתי ועל זה אני עומד.

יעקב ליצמן: דיברו על אנורקסיה, דיברו על כל מיני דברים אחרים שאני לא רוצה להיכנס אליהם כי אלה שהעלו אותם לא נמצאים כאן.

יעקב ליצמן: יש נושא אחד שלא דיברתי עליו.

יעקב ליצמן: לגבי טיפולי שיניים, אנחנו עולים לגיל 15.

יעקב ליצמן: ההסכם עם האוצר הוא עד גיל 18.

יעקב ליצמן: אנחנו גם בודקים בשיתוף עם השרה גילה גמליאל לעשות זאת לגבי זקנים מגיל שבעים ומעלה.

אלי אלאלוף: בהתאם להחלטת דוח העוני.

יעקב ליצמן: אני אוסיף ואומר בהתאם לדוח העוני.

אלי אלאלוף: זה בהסכם.

<קריאה: מה עם השקעה במניעה?

יעקב ליצמן: קודם כל, מותר לי לחדש לך משהו?

יעקב ליצמן: מי שעשה את קמפיין הג'נאק פוד, זה אני.

יעקב ליצמן: מי שעשה את כל הנושא הזה, זה רק ממילה אחת שאמרתי, ג'אנק פוד אאוט, ג'אנק פוד אסור, חברה מסוימת אאוט.

יעקב ליצמן: אני לא מתכוון דווקא לחברה איקס אלא אמרתי כל החברות האלו.

יעקב ליצמן: מישהו צריך לשכנע אותי שאוכלים סנדביץ' עם בשר מעובד, שאני לא רוצה להגיד לכם מה אמרו עליו, שזה בריא, בלי להיכנס עם מורידים שני מיליגרם סוכר או מוסיפים שני טון מלח.

יעקב ליצמן: זה לא מעניין אותי.

יעקב ליצמן: אני העליתי את זה על הפרק.

אלי אלאלוף: במיוחד שזה לא כשר.

יעקב ליצמן: אני לא יודע.

יעקב ליצמן: לא בדקתי.

אילן גילאון: כאן בכנסת אתם יכולים לאכול במזנון.

אילן גילאון: זה אוכל של שערי צדק, זה בסדר גמור.

יעקב ליצמן: אוי ואבוי אם ייתנו בכנסת את האוכל של בתי החולים.

יעקב ליצמן: אני לא אוכל כאן.

יעקב ליצמן: רבותיי, אני מתכוונים לעשות שיתוף פעולה עם גילה גמליאל.

יעקב ליצמן: תודה רבה על הדיון, תודה רבה לחברי הכנסת, רשמתי הרבה הערות שאני אקח אותן אתי.

יעקב ליצמן: כל הרפורמות שעושה משרד הבריאות, שאני חלק לא מבוטל מהן, מגיעות מהערות האזרחים, מהמכתבים ומהטלפונים.

יעקב ליצמן: אני שמח שגם היום קיבלתי הערות שאני מתכוון לטפל בהן.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: משה, בבקשה.

<משה בר-סימן טוב: אני אהיה קצר.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון לגבי מנהלי מחלקות, כמה הערות ברשותכם.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו בנינו את המערכת באופן כזה שהמימון הציבורי הוא יחסית מועט ונתנו לרופאים לעבוד במערכת הפרטית.

<משה בר-סימן טוב: כך המערכת הזאת בנויה במשך עשרות שנים.

<משה בר-סימן טוב: זאת לא שאלה של אתיקה של רופאים אלא זה מבנה מערכת.

<משה בר-סימן טוב: יש רצון לבחון האם אנחנו יכולים לשנות את הדבר הזה.

<משה בר-סימן טוב: צריך להבין שזה שינוי מאוד גדול שדורש היערכות מערכתית אדירה אחרת.

<משה בר-סימן טוב: יש שתי תופעות שאנחנו לא מסכימים שיקרו כתוצאה מכך, שתפוקות הרופאים תרדנה, בפרטי ובציבורי כאחת.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו בסוף רוצים שהיקף השעות שהרופאים עובדים והציבור מקבל שירות לא ייפגע.

<משה בר-סימן טוב: הדבר השני הוא שאנשים ימשיכו לרצות להיות מנהלי מחלקות.

<משה בר-סימן טוב: הדבר הגרוע שאנחנו יכולים לעשות, הדרך להבטיח שלא נצליח, היא אם אנחנו עכשיו נעשה איזשהו עליהם על הרופאים ונאמר שהם רודפי בצע והולכים אחרי הכסף ודברים אחרים.

<משה בר-סימן טוב: הם עובדים במסגרת הכללים שאנחנו כמערכת, כממשלה, בנינו לאור השנים.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו רוצים לשנות את זה ואנחנו רוצים לעשות את זה כמובן בהסכמה ובמשא ומתן עם ההסתדרות הרפואית, אבל צריך להבין את הקונטקסט של זה לעשות את הרופאים אויב, זה לא ילך.

<משה בר-סימן טוב: הפרעות אכילה.

<משה בר-סימן טוב: פיתחנו כמה שירותים ויש לנו עוד דברים שאנחנו רוצים להוסיף.

<משה בר-סימן טוב: לפתוח עוד מיטות בעוד מקומות.

<משה בר-סימן טוב: על הפריפריה דיברנו הרבה.

<משה בר-סימן טוב: הדרך המרכזית היא פשוט להמשיך ולפתח שירותים עוד ועוד.

<משה בר-סימן טוב: קופות החולים, ההערות של הקופות, אנחנו בהחלט שמנו לעצמנו למוקד השנה בהסכם התלת שנתי הזה שאנחנו נקבע את הדמוגרפיה ואת מדד יוקר הבריאות, לשפר שם את העניין.

<משה בר-סימן טוב: דיברו על תוספת מיטות.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו בדיונים עם האוצר על תוספת מיטות לחומש הקרוב ואנחנו גם מתקדמים עם בנייה של בית חולים חדש בבאר שבע וזאת בשורה גדולה.

מיכל בירן: באיזו בעלות?

<משה בר-סימן טוב: אנחנו יוצאים עכשיו בקול קורא למי שרוצה להציע הצעות לבניית בית חולים ובהתאם להצעות שנקבל, אנחנו – הממשלה, האוצר והבריאות – נחליט מה תהיה הבעלות אבל זאת בשורה לתושבי הדרום שיהיה עוד בית חולים ותהיינה עוד מיטות.

<משה בר-סימן טוב: קיצור תורים.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו מדברים על זה הרבה ואנחנו גם מקצים לזה ביחד עם משרד האוצר כ-900 מיליוני שקלים ואנחנו נתחיל בשבועות הקרובים כבר את הקצב.

מיכל בירן: באיזה אופן זה יהיה?

מיכל בירן: כל הזמן או מרים קיצור תורים.

מיכל בירן: מה אתם עושים?

<משה בר-סימן טוב: אנחנו ניתן כסף לקופות החולים כדי שהן יעשו יותר פרוצדורות ניתוחיות מהסוג עליו דובר כאן כמו כפתורים, שקדים ודברים אחרים שאנשים היום נאלצים לקבל את המענה דרך המערכת הפרטית.

<משה בר-סימן טוב: במקביל אנחנו ניתן גם כסף לבתי חולים כדי שיוכלו להעסיק את הרופאים בשעות אחר הצהרים וכך אנחנו נסגור את המעגל הזה.

<קריאה: גם עידוד מתמחים.

<קריאה: יש מחסור של מתמחים.

<משה בר-סימן טוב: יש הרבה מאוד מה לדון במערכת הבריאות והשר אמר.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו לא מדברים על כל הבעיות במערכות הבריאות היום אבל אני מתייחס לשאלות הספציפיות שנשאלו כאן.

<משה בר-סימן טוב: לגבי מחלות נדירות.

<משה בר-סימן טוב: יש שני מענים מרכזיים שאנחנו כבר יודעים לבשר עליהם והמענה הנוסף הוא בעבודה.

<משה בר-סימן טוב: דבר ראשון, עצם זה שאנחנו מרחיבים את הסל מ-300 מיליון שקלים ל-550 מיליון יאפשר לנו לתת יותר מענים ליותר תרופות.

<משה בר-סימן טוב: הטרייד אוף שבו חברי הוועדה היו לכודים יהיה יותר קל.

<משה בר-סימן טוב: אמרנו, אנחנו מקצים מתוך 550 מיליון חמישים מיליון לטובת בדיקות גנטיות.

<משה בר-סימן טוב: דובר כאן על מניעה, דובר כאן על התמודדות עם מחלות גנטיות וזה הדבר המרכזי שאנחנו יכולים לעשות.

<קריאה: עם כל הכבוד, זה לא פותר את הבעיה.

<קריאה: בשנתיים האחרונות ועדת הסל, עם כל הכבוד לחברים המאוד מאוד מקצועיים שיושבים שם, אנחנו רואים ירידה דרמטית באישור של טכנולוגיות שיודעים שהן יעילות למחלות יתומות.

יעקב ליצמן: גברתי, אני חייב להעיר משהו לפרוטוקול כדי שתבינו אותי נכון.

יעקב ליצמן: אני לא מתכוון להתערב בוועדת הסל.

יעקב ליצמן: זה חייב להיות ברור.

יעקב ליצמן: אוי ואבוי לשר שיתערב ושיגיד איזה תרופות נכניס לשם.

יעקב ליצמן: השם ישמור.

יעקב ליצמן: אתם לא יודעים מה זה גורם ולמה זה עלול להביא.

יעקב ליצמן: אנא, אני מבקש, אנחנו לא הכתובת.

יעקב ליצמן: יש ועדת סל, יש אנשים שמכינים את זה, פנו אליהם.

יעקב ליצמן: אל תיפנו אלי אלא ישירות אליהם.

יעקב ליצמן: אלה אנשים רציניים.

יעקב ליצמן: יש אנשים מאוד בכירים במערכת הבריאות, הרופאים הכי בכירים שקיימים וכולם ישרים.

יעקב ליצמן: אסור לבוא אלינו כי אני לא מתערב שם.

<קריאה: הבקשה לא הייתה להתערבות.

<קריאה: הגדלת תקציב הסל לא בהכרח פותרת את הנושא.

<משה בר-סימן טוב: הדבר האחרון.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו באמת עובדים על תכנית לאומית למתן מענה לאנשים שחולים במחלות יתומות, אם אלה מרכזים מתמחים ונושאים אחרים, כדי לאפשר להם נגישות יותר גבוהה לשירותים.

<משה בר-סימן טוב: על חדרי מיון דובר.

<משה בר-סימן טוב: אנחנו מודעים לבעיה הקשה.

<משה בר-סימן טוב: זו בעיה שמבטאת כמעט את כל הבעיות של מערכת הבריאות.

<משה בר-סימן טוב: התחלנו כבר ביישום תכנית של תוספת כוח אדם, גם רופאים, גם עוזרי רופא, גם אחיות, גם בעלי מקצוע אחרים ואנחנו מקווים שאת החורף הזה, בעזרת השם, נעבור יותר טוב גם ביחד עם קופות החולים והמרכזים הקדמיים.

יעקב ליצמן: אחד הדברים שאמרנו הוא שאנחנו בודקים אפשרות לתת את החיסונים לשפעת דרך בתי הספר.

<משה בר-סימן טוב: עושים.

<משה בר-סימן טוב: לא בודקים.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: זאת הכוונה לעשות.

יעקב ליצמן: פעם ראשונה אנחנו הולכים לחסן דרך בתי הספר וזה צעד גדול למניעה.

<משה בר-סימן טוב: הדבר האחרון, מרכזי מיצוי זכויות נושא עליו דיברנו כאן בוועדה אתמול בפירוט.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות.

אלי אלאלוף: אני לא זוכר דיון ששר והמנכ"ל שלו השקיעו מעל לשלוש שעות.

אלי אלאלוף: תודה לחברי הכנסת שביקשו לדון והיו סבלניים.

אלי אלאלוף: תודה לכם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.