ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 342, 2016-08-03 09:30

אלי אלאלוף: שלום לכולם.

אלי אלאלוף: אני פותח את הישיבה בנושא:

אלי אלאלוף: יישום המלצות דוח הוועדה למלחמה בעוני בתקציב 2015-2016 ותעדוף נושאים לקראת תקציב 2017 – דווח משרד הבינוי והשיכון.

אלי אלאלוף: - - - היו בוועדה הרבה מאד אנשים כמו רונן כהן ומשרד השיכון, וגם חברים שבאו כמשקיפים מאד מאד מרכזיים כמו רן מלמד, וחברים נוספים בוועדות המשנה כמו יובל פרנקל ודן בן גיגי וכל מי שהיה.

אלי אלאלוף: אני חושב שמותר לנו להגיד מראש שלא היינו חולמים שההמלצות יגיעו לרמת ביצוע.

אלי אלאלוף: ראינו את זה בדיונים הקודמים במשרדים השונים, ואני שמח שגם בדוח של המשרד, שהספקתי.

אלי אלאלוף: הוא חלקי לדעתי, הוא לא דיווח על כל מה שהוא עושה, את זה נגיד בהמשך - -

מאיר כהן: אנחנו יכולים לקבל העתק?

אלי אלאלוף: המצגת הגיעה רק עכשיו עם האנשים אז תדעו שיש כבר אינטרנט שעובד גם בלילה.

אלי אלאלוף: אם תשלחו את זה בזמן, זה יופץ בזמן מהיר יותר.

אלי אלאלוף: אז אני באמת שמח על כך.

אלי אלאלוף: אני מתנצל בשם מנכ"ל משרד השיכון, שהוא בבית המשפט, אני מקווה שלא קראו לו מעכשיו לעכשיו כי זה אומר שהדיון חמור אבל הזמנה לבית המשפט בדרך כלל לא למתקבלת שנה לפני שהם מוזמנים.

אלי אלאלוף: היה רצוי שידווח לנו ואולי היינו שוקלים אם לקיים את הדיון אבל בכל מקרה, כל מי שבא ועשה מאמץ להיות פה, אז בינתיים יציג את הנתונים או את הדוח מטעם משרד השיכון, ידידי כהן, הסמנכ"ל הבכיר במשרד.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<רונן כהן: קודם כל תודה רבה.

<רונן כהן: אני רוצה להתנצל בשמו.

<רונן כהן: בכל אופן, דוח הוועדה למלחמה בעוני נוגע בכמה נקודות בנושא הדיור.

<רונן כהן: בראשו עומד כל הנושא של סיוע בשכר דירה, השתתפות בשכר דירה.

<רונן כהן: יש את הסוגיה שקשורה לדיור ציבורי, ועוד סוגיה שקשורה באמת לפעילות באותן שכונות, פעולות חברתית מעצימה באותן שכונות שבהן יש ריכוז, והרעיון הוא זה איך מעצימים אותם ושמים באמת את המשאבים הדרושים כדי שלא רק שלהיחלץ מהמצב אלא גם כדי שהוא יהיה מתמשך.

<רונן כהן: אנחנו נכנסנו לתקציב 2016, זה היה לא בתנאים הכי טובים.

<רונן כהן: ממשלה חדשה, והיה צריך – למעשה, היה ברור שב-2016 לא נוכל ליישם את כל המלצות ועדת אלאלוף אבל התקבלו גם החלטות: כמובן, דבר ראשון, שמה שבמשאבים הקיימים עושים, ועוד כמה דברים שהצלחנו לגייס מבחינה תקציבית.

<רונן כהן: חייב לומר שאנחנו בעיצומם של הדיונים התקציביים.

<רונן כהן: דוח ועדת אלאלוף זאת תכנית עבודה מבחינת הדיונים התקציביים.

<רונן כהן: היא עתירת תקציבים, היא לא פשוטה, היא מעל מיליארד וחצי שקל, היא מאתגרת אבל אנחנו מתכוונים להתמקח עליה ולקדם אותה.

<רונן כהן: אני רק רוצה לומר כמה דברים שקרו מאז - -

מאיר כהן: תעדפתם את ה - - -

<רונן כהן: כן, בהחלט.

<רונן כהן: הדוח בעצמו מתעדף.

<רונן כהן: אני אומר עוד פעם – הדוח, אדוני השר, שהיה, שאתה הקמת - -

מאיר כהן: אתם מסתפקים בסדר - - -

<רונן כהן: אנחנו מאמצים את הסדר שקבעתם אתם - -

מאיר כהן: כל הכבוד, מצוין.

<רונן כהן: - - ואימצתם אתם.

<רונן כהן: בסופו של דבר, חשוב לומר שבמדינת ישראל יש כיום 146,000 משקי בית שהם במצב שמזכה אותם בסיוע בשכר דירה, ואנחנו מדברים על השכבה הנמוכה ביותר מבחינת הסוציו-אקונומי.

<רונן כהן: 146,000 משקי בית שמקבלים סיוע בשכר דירה.

<רונן כהן: דיירי הדיור הציבורי זה 70,000, מתוכם כ-60,000 שגרים בדירות רגילות ועוד 11,000 שהם קשישים שגרים בבתי גיל הזהב.

מאיר כהן: סליחה, 69,000 איש שגרים בדירות - -

<רונן כהן: כ-60,000 ועוד 11,000 בתי גיל הזהב.

<קריאה: מלבד הממתינים אתה מדבר.

<רונן כהן: אני מדבר על דיירים.

<רונן כהן: תכף אנחנו נציג את הנתונים של הממתינים.

<רונן כהן: זה המספרים, רק לסבר את האוזן.

<רונן כהן: רק לומר את מה שהיתה התייחסות בדוח הוועדה: באמת יש מצד אחד גידול במספר הממתינים ומצד שני, יש קיטון במספר הדירות שקיימות במלאי.

<רונן כהן: תכף נדבר על הרכישה של הדירות והנה, אני חושב שזה מדבר בעד עצמו: ב-99 היינו ב-101,000 דירות, היום אנחנו ב-59,000 דירות, וזה בעצם מצביע על כך שהמשאבים הקיימים שמתפנים מהמלאי הם – הנה, תראו, 40% ירידה, זה אומר 40% פחות איכלוסים - -

מאיר כהן: אתה זוכר – לא, אתה לא היית.

מאיר כהן: אני זוכר שיחה קשה של ראש עיריית דימונה עם אנשי משרד השיכון ועם אנשי "עמידר", למה מוכרים דירות ב-19,000 שקל.

מאיר כהן: אמרתי שיבוא היום שאתם תצטערו על זה שמוכרים לקבלן, לאיש זריז, 20 דירות, כל דירה ב-19,000 שקל.

<רונן כהן: זה לזכאים בלבד, זה לפי חוק.

מאיר כהן: לא.

מאיר כהן: "עמידר" בדימונה, בשנת 2005,2006 הוציאו למכרזים דירות בדימונה של הדיור הציבורי שהפכו לתרנגולת מטילת ביצי זהב.

מאיר כהן: זה פשוט מדהים.

אלי אלאלוף: אתה רוצה שאני אתן לך שמות?

<קריאה: אתה רוצה שנזכיר מי היה ראש עיר?

מאיר כהן: אני כראש עיר נלחמתי אתם.

<רונן כהן: אתה מכיר את ראש העיר הזה?

מאיר כהן: כן, זה אני הייתי.

מאיר כהן: נלחמתי ואמרתי להם: אל תעשו את זה.

מאיר כהן: באידיש אומרים: - - -

טלי פלוסקוב: כן.

טלי פלוסקוב: העיר שלכם משתפרת מפעם לפעם.

<רונן כהן: הצטרף אלינו המשנה למנכ"ל, מר יעקב שנרב.

<רונן כהן: כמובן שאם יש שאלות נוספות.

<רונן כהן: .. - - אז זה מראה את הקיטון.

<רונן כהן: אנחנו רואים פה את הממתינים.

<רונן כהן: הממתינים זה משרדי משרד הבינוי והשיכון, אני לא מתכוון לממתיני משרד - -

טלי פלוסקוב: הקליטה?

<רונן כהן: לא, פשוט אין לי את הנתונים.

<רונן כהן: אני יודע שהם מדברים לפעמים על 27,000, על 30,000 - -

טלי פלוסקוב: קיבלנו את הנתונים אבל חבל שאנחנו משאירים את זה בצד.

טלי פלוסקוב: זה לפי דעתי בכל אופן חלק של הסוגיה במדינת ישראל, וסליחה אדוני, אני פשוט מתפרצת אבל - -

אלי אלאלוף: חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: אנחנו קיימנו דיון בוועדת המשנה למעמד הקשיש, שקמה בזכותך, גם בנושא הזה, ומה שראינו זו טעות מאד גדולה לדבר בנפרד.

טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים לדבר על זה ביחד למרות שהתור מחולק כי אם אנחנו מדברים על הסוגיה בבעיה שקיימת במדינת ישראל, אי אפשר לחלק אותה כי בכל אופן, משרד הקליטה לא יבנה.

טלי פלוסקוב: מי שצריך לעשות את זה, זה אתם.

טלי פלוסקוב: אז למה להפריד?

טלי פלוסקוב: אז למה להגיד - כשראיתי את זה מיד ככה 2,700 איש, זה לא נכון.

<רונן כהן: לכן מראש קמתי והרמתי דגל ואמרתי: דעו לכם שזה כולל רק את משרד השיכון אבל אנחנו בהחלט מתייחסים לכולם ביחד אבל בסופו של דבר אני לא יכול להציג נתונים של משרד הקליטה.

<רונן כהן: אני מראש שם - -

טלי פלוסקוב: להגיד אותם מראש.

טלי פלוסקוב: צריך להגיד אותם בצד.

<רונן כהן: שמתי את זה ואמרתי מראש שעכשיו אנחנו מדברים על זה אבל חסרים פה - -

אלי אלאלוף: זה ברור לנו.

אלי אלאלוף: בואו נתקדם.

<רונן כהן: בכל מקרה, זה המצב אז אנחנו רואים קודם כל קיטון של דירות, מספר הדירות, ואנחנו רואים עלייה של מספר הממתינים הזכאים.

<רונן כהן: מה בכל זאת נעשה?

<רונן כהן: הדבר הראשון זה מה שנקרא "קרב בלימה".

<רונן כהן: בסופו של דבר, בקופת - -

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

<רונן כהן: - - דבר ראשון זה סוג של קרב בלימה כי אם לא היינו עושים את המהלך הזה ביוני 2015 – אתם רואים שבינואר 2015 בסך הכל נקנו 15 דירות למלאי למרות שהצטבר הרבה כסף, והיום אנחנו נמצאים שנה וחצי אחרי וכבר 806 דירות נרכשו.

<רונן כהן: אנחנו צופים, הערכה שלנו, שעם מה שייכנס עוד בזמן הקרוב אנחנו נוכל להגיע ל-950 דירות אבל זה דברים שכבר נעשו, ומשפחות - -

מאיר כהן: זה לא רכישה מול ביקוש.

<רונן כהן: זה רכישה מול ביקוש.

<רונן כהן: מה זאת אומרת לא מול ביקוש?

מאיר כהן: כלומר, אתם מגיעים למשפחה, יש בעיה, אתם הולכים ורושמים - -

<רונן כהן: לא, לא, זה לא ייעודי למשפחה, אם זה מה ששאלת אבל זה בהחלט תואם את הממתינים.

<רונן כהן: זאת אומרת - -

טלי פלוסקוב: סליחה, גם אני אשאל שאלה - -

אלי אלאלוף: לא, תנו לו לגמור בכמה מילים.

מאיר כהן: אבל זה נורא חשוב, אלי.

מאיר כהן: הם הביאו - -

אלי אלאלוף: איך שאתם רוצים.

אלי אלאלוף: ..

<רונן כהן: מבחינתי זה בסדר.

אלי אלאלוף: אנחנו בפורום של חברים אז הם מרגישים ככה.

אלי אלאלוף: .. בבקשה.

טלי פלוסקוב: לא, פשוט אם אנחנו נמצאים פה אז זה נורא חשוב.

טלי פלוסקוב: יש לי שאלה: אם הצגתם מספר ממתינים כ-2,700 שממתינים לדיור ציבורי ואתם אומרים ש-950 דירות נרכשו, האם אני יכולה להבין שהתור הזה מתקצר במספר הדירות?

<רונן כהן: לא.

<רונן כהן: אמרתי שבנוסחה הזאת יש כל הזמן כניסה של אנשים לתור ויש כניסה של דירות.

<רונן כהן: בסופו של דבר, מהמלאי הרגיל יש ירידה אמרנו.

<רונן כהן: מהכניסה של התור יש עליה.

<רונן כהן: הדבר הזה הוא סוג של - אי אפשר להגיד עכשיו 950 דירות ומחר אנחנו נראה פחות 950 - -

טלי פלוסקוב: זאת השאלה.

<רונן כהן: התשובה היא לא כי כבר הדירות, חלקן כבר הוצגו ומעל 600 דירות כבר הוקצו.

<רונן כהן: נשאר לנו בערך עוד 300 דירות שאנחנו נקצה אותן ואנחנו נראה ירידה בתור.

<רונן כהן: מצד שני, אנחנו מעריכים שבתקופה של החצי שנה הקרובה גם תהיה עליה, בסדר?

<רונן כהן: ולכן, יהיה קיצור התור אבל הוא לא יהיה במלוא ה-950 דירות כי כל הזמן יש לנו קריסה.

<קריאה: צריך לברך על זה.

<יעקב שנרב: רק אני מתנצל - -

אלי אלאלוף: אני מבקש לטובת הפרוטוקול, שם ותפקיד.

<יעקב שנרב: אני משנה למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

<יעקב שנרב: אני מתנצל על האיחור, חוק מרפי עבר גם בכנסת לאחרונה והוא השפיע עלי גם ולכן כל היום מסתובב סביב הסיפור הזה.

<יעקב שנרב: בכל מקרה, אני מבין שכבר דיברתם על זה מראש – יש משתנים נוספים לגבי היקף הדירות, גם הרכישה וגם כניסת חדשים.

<יעקב שנרב: רכישת הדירות שיש בחוק של רן כהן, ומשתנים נוספים של אנשים שנפרדים מאתנו.

<יעקב שנרב: ולכן, אין יחס ישיר, אין הקבלה בין מספר הדירות שנרכשות למספר האנשים שיוצאים - -

מאיר כהן: שאלה אחרונה חשובה בסעיף הזה: האם זה רק כסף שהצטבר מהמכירה של דירות או נכנס עוד כסף ייעודי חדש?

<יעקב שנרב: התשובה היא כרגע שזה מכסף שנמצא בפנים.

<יעקב שנרב: יש - -

מאיר כהן: במאבק על תקציב 2017 אתם רוצים שיהיה כסף תוספתי?

טלי פלוסקוב: - - -

<יעקב שנרב: התשובה היא שאנחנו רוצים את זה מאד אבל עד שלא נסגר, לא נסגר, וערב התקציב הוא הרי הקובע.

מאיר כהן: אבל זה הכיוון.

<יעקב שנרב: הכיוון הוא לנסות להגדיל ככל הניתן את מצבת הדירות.

<יעקב שנרב: כל דירה שנכנסת לנו לתוך המאגר מאפשרת לנו לתת פתרון לאנשים נוספים.

מאיר כהן: כי ברור שאם אנחנו נמשיך עקב בצד אגודל ואם אנחנו נסמוך רק על הכסף שהצטבר ממכירת הדירות, אנחנו נעשה כל הזמן את התנועה הזאת - הפער תמיד ימשיך.

מאיר כהן: אנחנו צריכים כסף תוספתי, אתם צריכים כסף תוספתי.

<יעקב שנרב: התשובה היא שזה נכון.

<יעקב שנרב: אני רק רוצה לציין שאולי זה צוין לפני כמה דקות שלפני שנתיים, שלוש, - -

מאיר כהן: אמרתי שזה יצוין לשבח שעכשיו - -

טלי פלוסקוב: עכשיו תגיע גם לאשדוד.

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה לשמוע את זה עוד פעם.

<רונן כהן: התשובה היא – אני מדבר עוד פעם עם משרד השיכון, אני מדבר על כולם ביחד.

<רונן כהן: מדובר על ארבעה, חמישה מיליארד שקל, ואני מדבר אתכם גם על משרד השיכון וגם על משרד הקליטה.

<רונן כהן: אנחנו, כדי להגיע למצב שבו פחות או יותר האיזון בין הדירות המתפנות מהמלאי לבין האנשים שממתינים ויחכו נניח, לכל היותר שנה, שמונה, תשעה חודשים, צריכים 2.5 מיליארד שקל תוספתי, ועל זה אנחנו הולכים לדבר.

<רונן כהן: להגיד לכם שאני מעריך - -

מאיר כהן: לא תקבל אבל - -

<רונן כהן: להגיד לכם שבוודאות גדולה נקבל?

<רונן כהן: התשובה היא לא אבל בהחלט יש נכונות ויש הבנה.

<רונן כהן: יש גם הסכמה על 150,000,000 שקל אבל - -

טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים את זה.

<רונן כהן: בנוסף, חשוב לומר שאנחנו לא ניצלנו הזדמנויות, ופה אני רוצה לדבר על פרויקט ואולי יובל יוכל לדבר עליו בהרחבה, על פרויקט מאד חשוב כי הוא חלק מהדוח וזה לצמצם את התור אצל הקשישים.

<רונן כהן: בכל זאת, אנחנו מזהים שיש קשישים, אנחנו מזהים גם כניסה של קשישים.

<רונן כהן: מה לעשות?

<רונן כהן: אנחנו רואים שמספר הקשישים או תוחלת החיים הולכת ועולה ומספר הקשישים עולה.

<רונן כהן: ובהזדמנות ראשונה, בהשקעה של 280,000,000 שקל תוספתי, לא מהקרן, כרתנו הסכם עם הסוכנות היהודית שבעצם הם נותנים הקרקע, אנחנו נותנים את הכסף, 280,000,000 שקל, להגדיל את הסך של החמש שנים הקרובות ב-2,650 דירות.

<רונן כהן: מבחינת תכנונית מדברים על תכנון של 3,000 דירות אבל ההערכה היא שאתה מכניס - -

מאיר כהן: במרחבים שקיימים?

<רונן כהן: זה בכל הארץ.

<רונן כהן: יהיה גם בישובים מרכזיים כמו בת-ים, הרצליה.

<רונן כהן: אם תתנו ליובל חמש דקות לדבר על זה, אני אומר ששווה.

אלי אלאלוף: מה זה אם ניתן?

טלי פלוסקוב: שווה, שווה.

אלי אלאלוף: אנחנו נגיע.

אלי אלאלוף: תמשיכו.

אלי אלאלוף: האמת שביקשנו שהדיון יהיה בשתי פעימות: פעימה ראשונה – נא להציג מה שנעשה, ואחר כך גם המשאלות לעתיד.

אלי אלאלוף: לכן, הייתי רוצה שנשאר בזה והשאלות יהיו בתום ההצגה.

<רונן כהן: עוד דבר שחשוב לומר, שלמעשה על פי הנחיית השר 100,000,000 שקל מתוך התקציב הוקצו לפתרון של מגורים של נכים רתוקים לכיסאות גלגלים, שהם תמיד היו בסדר עדיפות ראשונה במדינת ישראל, ואנחנו באמת כבר היום קנינו 75 דירות לנכים רתוקים - -

אלי אלאלוף: איפה אבנר?

אלי אלאלוף: אבנר, כשצריכים אותך אתה לא פה.

<רונן כהן: - - ואנחנו עתידים לקנות בכל ה-100,000,000 שקל, ואנחנו בכל זאת, גם בנושא של נכים רתוקים, אנחנו מתכוונים לדרוש להגדלת התקציב, וזה אדוני, חבר הכנסת כהן, זה ייעודי.

<רונן כהן: פה מדובר לפי משפחה.

<רונן כהן: זאת אומרת, לא קונים למלאי אלא באים למשפחה ובתיאום אתה באופן מלא.

<רונן כהן: חוץ מזה, מתגבש הסכם עם "עמידר" להתחדשות עירונית.

<רונן כהן: בטח ממש בימים האחרונים זה נסגר - -

מאיר כהן: אנשי "עמידר" לא נמצאים כאן.

אלי אלאלוף: זה לא מפליא.

טלי פלוסקוב: אנשי "עמיגור" נמצאים כאן.

טלי פלוסקוב: זו לא הפעם הראשונה שהם לא נמצאים בדיונים.

אלי אלאלוף: "עמידר", יש מתחים שם, לא?

אלי אלאלוף: במדרגות.

אלי אלאלוף: אנחנו לא אוהבים את זה.

מאיר כהן: ראיתי בכמה מקומות תופעה שמחזירה אותנו לבית "עמידר" שבו גדלתי, שהיו באים פעם בשלוש שנים, צובעים את העטיפה של הבניין, גורמים לאיזה צבע מקומי להיות עשיר והולכים.

מאיר כהן: ואני אמרתי - -

<רונן כהן: תכף אני אדבר על הנתונים - -

אלי אלאלוף: סליחה, באמת, יש ב"עמידר" תזוזות, חלקן לא נעימות אבל יש עשיה לא רעה יחסית למה שהיה בעבר.

אלי אלאלוף: יחסית יצאו כל מיני יוזמות מעניינות מאד שנוגעות למאות או יותר מכמה אלפי דירות - -

מאיר כהן: כן, אבל היות שהולכים לשיקום שכונות וחלק עושה "עמידר", אז אני אמרתי את מה שאני תמיד אומר לאנשי "עמידר": אתם באים לבניין, תעשו בו שיפוץ יסודי.

מאיר כהן: הבניינים בעיירות הפיתוח וגם בפריפריה, במרכז הארץ, נבנו בשנות ה-50 וה-60.

מאיר כהן: לבוא ולקחת בניין ולצבוע אותו בצבעים של אדום לבן וירוק, ולא להיכנס לתוך הבניין ולעשות טיפול שורש, ובזמן האחרון, לצד הדברים הטובים שקורים ב"עמידר", יש מגמה להרגיע כל מיני שכונות וראשי ערים, ונותנים להם לבניין 40,000 שקל.

מאיר כהן: ובניין שיש בו - -

<קריאה: לא לבניין, לדירה.

מאיר כהן: סליחה, אתה טועה.

מאיר כהן: בחלק מהערים בדרום הגיעו וצבעו רק את מעטפת הבניין ב-40,000 שקל, בניין שצריך לעשות בו שיקום שכונות.

מאיר כהן: ואני באתי, התקשרתי ואמרו לי: מאיר אתה צודק אבל עשינו את זה כי לחצו עלינו.

מאיר כהן: חבל על הכסף.

<יובל פרנקל: אני אגיד לך מה ההנחיות שאנחנו מקבלים.

<יובל פרנקל: אני מנכ"ל "עמיגור", ואני עובד בשדרות, בנתיבות, באופקים, בערים שאתה מדבר עליהן, ובמגדל העמק.

מאיר כהן: תאמין לי שהגיע אלי ועד של בית כזה.

מאיר כהן: תאמין לי, חבל על הכסף.

<יובל פרנקל: אני חושב שההנחיות שלנו היום זה 40,000 שקל, 41,000 שקל לדירה, ואומרים לנו: לפני שאתה צובע בחוץ אתה צריך לטפל בתשתיות של הבית.

<יובל פרנקל: בדיוק בהערה שלך.

<יובל פרנקל: ביוב, מים כי אתה צודק, לבתים בעיירות הפיתוח יש בעיה של התפוררות ולכן, לפחות הגישה, לפעמים אנחנו מטפלים בבית בסדר גודל של 600,000 שקל, 700,000 שקל לבניין.

<יובל פרנקל: יש בניינים שבמיליון שקל.

מאיר כהן: אני שיפצתי 28 בניינים כאלה, בתעריף שאתה אומר.

<יובל פרנקל: שתדע מה ההנחיות החדשות.

אלי אלאלוף: אוקי, בבקשה.

<רונן כהן: בדוח המלצות ועדת אלאלוף דובר גם על הגמשת קריטריונים ואכלוס של דירות פנויות.

<רונן כהן: אנחנו מיולי 2016, על פי הנחיית השר, מרגע שהוא קיבל את ההחלטה, ועד דצמבר, אכלסנו 600 דירות פנויות בחצי שנה - -

אלי אלאלוף: יולי 2015.

<רונן כהן: יולי 2015.

<רונן כהן: - - לפני כן אפילו, את המאסה הגדולה ביותר.

<רונן כהן: 80% מזה היה עד החגים, אחר כך השלמנו את השאר, על מה שדיבר חבר הכנסת כהן, על דירות שהיו ריקות ולא אוכלסו.

<רונן כהן: מה שעשינו זה הגמשת קריטריונים ואני אומר - -

מאיר כהן: זה מדהים, כל הכבוד.

<רונן כהן: - - ולא סיימנו את זה כי נקבעו שני דברים: האחד, ליצור מבצע כזה והדבר השני - נקבעה מדיניות שאומרת שמעכשיו, כל דירה שמתפנה ואין לה מועמדים מצד הזכאים על פי הקריטריונים, מגמישים את הקריטריונים ונותנים את זה למשפחות אחרות כי גם הן עניות וגם הן משפחות קשות תפקוד, וזאת הנחיה שלא רק דיברה אחורה, היא גם מדברת קדימה, וזה הכלל ולפי זה אנחנו הולכים.

<רונן כהן: בנוסף, בינואר 2016 קיבלנו תוספת תקציבית להגדיל את שכר הדירה לממתינים לדיור ציבורי, בין 600 ל-900 שקל - -

טלי פלוסקוב: 47,000,000?

<רונן כהן: 47,000,000 שקל להגדיל את שכר הדירה.

<רונן כהן: אנשים שממתינים ועוד לא מקבלים פתרון, כדי להקל על תקופת ההמתנה, הנטל הכלכלי.

<רונן כהן: 47,000,000 שקל זה גם למשרד הבינוי והשיכון וגם לזכאי משרד הקליטה, זה כבר מופעל.

אלי אלאלוף: ההמלצה בדוח היתה בקשה להגדיל בין 1,700 ל-1,300 לדירה.

אלי אלאלוף: פה זה הולך - -

<רונן כהן: נכון.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לעדכן עדכון קטן ושוב, זו באמת פעולה מאד מבורכת.

טלי פלוסקוב: אני שוב חוזרת לתור של משרד הקליטה: קשישים שממתינים בתור של משרד הקליטה לא קיבלו תוספת כזאת.

טלי פלוסקוב: הם קיבלו סדר גודל של 150 שקל, אדוני, ופה אני רוצה לציין לתשומת לבך - רק 150 שקל.

אלי אלאלוף: למה?

טלי פלוסקוב: כי משרד הקליטה קיבלו 36,000,000 שקל, ומספר הממתינים הוא כל כך גדול, שתחלק בין זה, זה הסכום.

טלי פלוסקוב: אז עוד פעם, תראו איזו אפליה.

טלי פלוסקוב: מה קורה כאן?

<רונן כהן: לא, רגע.

<רונן כהן: קשישים במשרד הקליטה כמו קשישים במשרד השיכון.

<רונן כהן: אף אחד לא - -

טלי פלוסקוב: אתה רוצה שאני אראה לך שהם קיבלו 150 שקל?

<רונן כהן: מה שאני אומר לך זה ודאי.

<רונן כהן: אין הבדל בין הזכאות של משרד השיכון לבין הזכאות של משרד הקליטה.

טלי פלוסקוב: אנחנו יוצאים מכאן ואני מוכיחה לך אחרת.

טלי פלוסקוב: אני לא רוצה להתווכח אבל אני מוכיחה לך אחרת.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להתקדם.

אלי אלאלוף: אני בינתיים מנהל את הישיבה ותרשו לי להמשיך ולנהל אותה כפי שבא לי.

אלי אלאלוף: ובא לי שנקשיב לכל הדיווח, ואנחנו נפתח לדיון אחרת זה שליטה של חברי הכנסת, ויש פה אנשים שבאו.

אלי אלאלוף: אני מדבר לחברים שלי, חברים טובים מאד שלי.

אלי אלאלוף: לגבי הוויכוח הזה, אני מבקש לקבל מסמך מסודר.

אלי אלאלוף: יש גם בעיתון שבמקרה קראתי אתמול.

אלי אלאלוף: בדרך כלל אני לא קורא עיתונים.

אלי אלאלוף: מדובר במשרד הקליטה, בסבסוד מאד משמעותי לשכר דירה.

אלי אלאלוף: הלוואי שתנאים שקיימים בתחומים מסוימים למשרד הקליטה יהיו.

אלי אלאלוף: לדוגמה: הקשישים.

אלי אלאלוף: קשיש שגר במשפחה של עולים חדשים מקבל סבסוד, קשיש ותיק, שגר במשפחה, לא מקבל סבסוד.

אלי אלאלוף: אז בואו לא נראה רק את החלק הלא-שוויוני.

אלי אלאלוף: נראה גם את החלק - -

טלי פלוסקוב: בהחלט.

טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לשפר - -

אלי אלאלוף: משרד הקליטה, יש לו תקציבים, יש לו סדרי עדיפויות.

אלי אלאלוף: חבל שלא באו היום כי היינו מקבלים תשובות אבל נתמודד עם זה בהמשך.

אלי אלאלוף: רונן תקצר.

<רונן כהן: אני מתנצל, אני מקצר.

<רונן כהן: אולי רק נדבר על פינויים מהדיור הציבורי.

<רונן כהן: אני חושב שזה גם ברוח הדברים שקשורים לוועדת אלאלוף.

<רונן כהן: בסופו של דבר, אנחנו בוחנים עכשיו גם את הנושא של הפינויים.

<רונן כהן: אמנם זה אנשים שהם לא - - - אבל זה ברור שמדובר שהם ממשפחות עניות וקשות.

<רונן כהן: לפי הנחית השר הוקמה ועדה ציבורית בלתי תלויה, שתבוא ותמליץ על מדיניות גם בתחום הזה כי בסופו של יום, גם כשאתה מוציא מישהו מדירה, אז אתה לא לוקח בן אדם חזק ועשיר ומוציא אותו מדירה.

<רונן כהן: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים גם להתמודד עם המצב הזה ולתת גם איזו שהיא חלופה אולי יותר מתאימה, וזה חשוב.

<רות לביא: ומדוע לאותה ועדה אין ייצוג לפורום הדיור הציבורי, שמייצג את כלל הדיירים בדיור הציבורי?

<רות לביא: זו שאלה מאד מאד חשובה.

אלי אלאלוף: אני מזהיר.

אלי אלאלוף: בדיון בוועדה התערבות כזאת זו אזהרה.

אלי אלאלוף: זה מושך אזהרה.

אלי אלאלוף: את רוצה לדבר, תרימי את היד, תבקשי, תקבלי את רשות הדיבור בצורה מכובדת.

אלי אלאלוף: הם לא גנבים בלילה חס ושלום.

אלי אלאלוף: תרשמי לך ואנחנו נחזור אליך.

<רונן כהן: הוועדה שבראשותך, כחלק מהפתרונות של להגדיל את המלאי של הדיור הציבורי גם נגעה בדירות שמושכרות לגופים שהם לא לזכאים אלא למוסדות ולעמותות ולרשויות, ונגעה בנקודה הזאת.

<רונן כהן: חשוב להציג בפניכם את המורכבות של הנושא הזה.

<רונן כהן: עד כה - -

מאיר כהן: אני לא הצלחתי.

מאיר כהן: אם תצליח להוציא בית כנסת בדימונה תקבל מה שתרצה.

<רונן כהן: אז אתה יודע מה?

<רונן כהן: נגעת בדיוק בנקודה אבל אני לא רוצה לברוח, אני קודם כל רוצה לומר מה עשינו: 300 דירות - -

מאיר כהן: אתה יודע מה?

מאיר כהן: אני גם לא חושב שצריך להוציא אותם.

<רונן כהן: יש לכאן ולכאן.

<רונן כהן: 300 דירות כבר הוחזרו אבל השאר זה מורכב מחלק לא קטן של דירות שבכלל הייעוד שלהן לא למגורים, ואני רוצה לדבר רק על הדירות שהן ראויות למגורים, שהן בערך 700.

<רונן כהן: נכון?

<יעקב שנרב: הוועדה שהקים המנכ"ל לטובת הנושא הזה, אני עומד בראשה.

<יעקב שנרב: יש לא מעט מתוך רשימת הדירות שפורסמה, בכלל נמצאים בייעוד שלא ניתן למגורים.

<יעקב שנרב: אנחנו לא מדברים עליהם כרגע.

<יעקב שנרב: בקשר לשטח החום, גם הוא נבנה בזמן דיור ציבורי, הוא לא רלוונטי כרגע.

<יעקב שנרב: מה שמדובר זה על נכסים שמיועדים לדיור ציבורי לא על קרקע חומה אלא מיועדים למגורים, ולגביהם נערכו חתכים, חלקם על ידי משרדי ממשלה.

<יעקב שנרב: אחרי הדוח הזה אנחנו כבר עובדים להוצאת הגופים האלה.

<יעקב שנרב: החלוקה היא למקום שיש ממתינים ושאין ממתינים.

<יעקב שנרב: איפה שיש ממתינים, אנחנו פועלים בעיקר מול משרדי ממשלה מול הרשויות המקומיות שלפעמים מחזיקים בפנים משרדים לא פחות חשובים ונותנים להם את הזמן אבל הדבר הזה מטופל.

<יעקב שנרב: התפנו דירות, 300 כבר חזרו, זה לא נתון תיאורטי.

<יעקב שנרב: 300 דירות כבר חזרו למעגל הדירות - -

אלי אלאלוף: כמה יש עוד?

<יעקב שנרב: יש עוד סדר גודל של 700 כאשר החלוקה, שוב, היא לא חד-חד ערכית כי חלק מהדירות האלה נמצאות במקום שאין ממתינים, אז לפעמים הדירה משמשת עבור הדיור הציבורי אבל אין ממתינים, אז זו גם שאלה אחת.

<יעקב שנרב: וכאשר יש ממתינים, העדיפות היא לממתינים, ואנחנו לא רק מדברים אלא גם פועלים.

<יעקב שנרב: כמו שציינתי, 300 - -

מאיר כהן: הייתי במצפה-רמון וראיתי שני בניינים שהצבא גר בהם.

אלי אלאלוף: היו שלושה.

אלי אלאלוף: באיזה מצב, באיזו הזנחה.

<יעקב שנרב: במצפה רמון נעשתה גם הגמשה מאד גדולה של הקריטריונים מכיוון שתור הממתינים, הזכאים, לא היה קיים ולכן גם נעשו הגשמות וגם פועלים להגדיל את המלאי של הדיור הציבורי.

<יעקב שנרב: המטרה היא, המגמה, בכל מקום שיש ביקוש, לפנות דירות שלא בייעודן המקורי ולהעביר אותן לדיור הציבורי כי בנוסף ל-1,000 הדירות שנרכשו, שהן אינן מספיקות, להגיע למצב שנוכל להגדיל את המלאי.

<רונן כהן: אדוני היושב ראש, אתה בהמלצות שלך הנחית - -

אלי אלאלוף: של השר.

<רונן כהן: של השר בוודאי אבל בהמלצות שאתה חתום עליהן, המלצתם להסתכל גם בראייה הוליסטית ולא "ייקוב הדין את ההר".

<רונן כהן: להסתכל לפעמים על איזה שהוא מקום מסוים לטובת הכלל, ואנחנו נוהגים ברוח הזאת.

<רונן כהן: אגיד לכם שזה גם מורכב אבל בהחלט, מבחינתנו, סוג של נקרא לזה הכוונה שאתה אנחנו הולכים, שיש מקומות שלפעמים אתה אולי מפספס פתרון אחד אבל אתה נותן, מחזק שכונה שלמה.

<רונן כהן: אתה נותן לרשות שקשה לה והיא צריכה – זה בסדר, ולפי זה אנחנו עובדים.

<רונן כהן: יש עדין רצון להגדיל את המלאי של הדיור הציבורי באמצעות שיווקים שלנו, של עד 5%.

<רונן כהן: כרגע עדין לא הפעלנו את זה אבל עדין ממשיכים לקדם את זה ולדון בזה, ויש גם מודל שהשר מוביל, של מעבר משכירות לרכישה, שאני מדבר לא על דיירי הדיור ציבורי.

<רונן כהן: יש לנו 146,000 משקי בית שהם זכאים לסיוע בשכר דירה אבל מצבם הוא קשה.

<רונן כהן: אנחנו חושבים שצריך לקדם הגדלת הבעלות גם בקרב האוכלוסייה הזאת, והרעיון הוא שהמדינה תיתן את ההשתתפות בשכר דירה שלו, תהוון אותה, את ההשתתפות בשכר הדירה שלה.

<רונן כהן: אם אנחנו נקבל 2,000 שקל, היא תהוון את ההשתתפות בשכר הדירה שלו במשך התקופה.

<רונן כהן: האיש ממילא היום משלם - -

מאיר כהן: למה לא תתנו את זה עתידי?

<רונן כהן: עתידי, היא נותנת את זה.

<רונן כהן: נהוון את זה.

<רונן כהן: מה שאנחנו עושים, הרעיון הוא שאנחנו הולכים לרכוש דירה שהזכאי, כל זמן שהוא גר בה, הוא צובר זכויות בה, וביום שבו הגענו למלא הזכויות שלה, היא עוברת לבעלותו.

<רונן כהן: אני רק אסביר את המודל הזה: היא מורכבת מ-2,000 שקל, נניח, של האיש, ועוד את הכסף שהוא היה משלם בשוק החופשי, השכירות בשוק החופשי, וזה לא הולך לבעל דירה שמשכיר לו דירה אלא זה בעצם משמש אותו, שבעוד 20 שנה תהיה לו דירה של 800,000 שקל, 1,000,000,000 שקל, והיא תהיה כבר בבעלותו, וזה חלק מהתהליך הזה.

<רונן כהן: במקום לבזבז את הכסף הזה בשוק החופשי ולהעשיר את אלה שמחזיקים דירה להשקעה, היא תשמש אותו ותצבור לו זכויות.

אלי אלאלוף: הרעיון הוא בעצם לאפשר שההשתתפות בשכר דירה תהווה חלק ממשכנתא.

מאיר כהן: ההורים שלי קנו אותה אחרי זה - - -

אלי אלאלוף: יש נקודה שאתמול, בשיחות הלא-עבודה שלנו עם חברי הכנסת, רונן עלה ואני נתתי תשובה מאד בטוחה אבל הייתי רוצה לקבל חיזוק ממך, רונן:

אלי אלאלוף: הנושא של ההמתנה של מי שהיה פעם בעל דירה, אז אמרו שמי שבעל דירה היה פעם - -

<רונן כהן: 10 שנים, כן.

אלי אלאלוף: עכשיו הם שינו את זה.

טלי פלוסקוב: 10 שנים או 5 שנים?

טלי פלוסקוב: זה היה הנושא.

<רונן כהן: היה 40 שנה.

<רונן כהן: היה לי פעם בוס, ישראל שוורץ, שהיה אומר שגם על רצח כפול היו משתחררים לפני.

<רונן כהן: היה כלל שאומר מ-1971, שאם היתה לך דירה מאז 1971, גם אם אני אומר ש-40 שנה עברו, לעולם לא תהיה זכאי לסיוע להשתתפות.

אלי אלאלוף: היום כמה זה?

<רונן כהן: היום זה 10 שנים - -

אלי אלאלוף: אז הבקשה שלנו היתה ל-5 שנים.

<רונן כהן: נכון, היום זה 10 שנים.

<רונן כהן: במחיר למשתכן, דרך אגב, זה 6 שנים.

<רונן כהן: אנחנו מתכוונים להוריד לכולם, שלא יהיה אבחנה בין מחיר למשתכן לרגיל, לכולם יהיה 6 שנים אבל כרגע עדין אין הסכמה של משרד האוצר, אבל אנחנו מקווים ומאמינים שזה יקרה כי אנחנו באמת - -

טלי פלוסקוב: אבל זה עדין לא קיים.

טלי פלוסקוב: כרגע 10 שנים.

<רונן כהן: כרגע 10 שנים.

אלי אלאלוף: 10 שנים זה כבר תיקון - -

<רונן כהן: כן, 10 שנים זה התקדמות אדירה.

<רונן כהן: כמה אלפי משפחות נכנסו למעגל הזה בזכות הדבר הזה.

<רונן כהן: אנחנו עוד לא אמרנו את המילה האחרונה בעניין הזה.

<רונן כהן: אני מקווה שאנחנו נתקדם עוד יותר לכיוון יישום מלא של המלצות של הוועדה, ואנחנו בדרך לשם.

<רונן כהן: אני רק מקווה שזה - -

אלי אלאלוף: ברשותך, אני אפנה גם לשר השיכון וגם לשר האוצר שישקלו את ההמלצה הזאת מידית כי זה מאד חשוב.

אלי אלאלוף: אני מסכים שזה יהיה כמו מחיר למשתכן, 6 שנים, זה יהיה גם טוב.

אלי אלאלוף: ננסה.

<רונן כהן: רק לנושא של השיפוצים כי חלק מההמלצות האלה הן גם נושא של תחזוקה, וזה מראה - -

מאיר כהן: המשמעות שכל שנת הורדה זה שנכנסים חבר'ה לתור, ואז אתה הופך לצמצום הפער, שאם היום הוא עולה 2.5 מיליארד שקלים, לכמעט בלתי אפשרי.

מאיר כהן: לכן, אני חושב שההמלצה הזאת שלך, שעשתה שינוי דרמטי בין 40 ל-10 שנים, מצוינת.

מאיר כהן: לכן, אם אנחנו נוריד את זה - -

אלי אלאלוף: במקרה, יש לי סיפור אישי, סיפרתי אותו בלי שמות.

אלי אלאלוף: אני ביקשתי לבדוק את זה.

אלי אלאלוף: עכשיו אני מבין שהיא לא 10 שנים ללא דירה, היא רק 8 שנים.

אלי אלאלוף: אני יודע שהזמינו אותה לוועדת חריגים.

אלי אלאלוף: זה סימן טוב.

טלי פלוסקוב: נכון, זה מה שאני אומרת.

טלי פלוסקוב: יש דברים חריגים - -

מאיר כהן: אם יש דברים חריגים, יש ועדות ערר.

טלי פלוסקוב: אין אטימות במערכת, מתייחסים באמת לכל מקרה לגופו.

אלי אלאלוף: נציג האוצר מוכן גם לשבת וגם לדווח לנו דברים?

אלי אלאלוף: נציגת האוצר?

אלי אלאלוף: את רוצה לדווח לנו משהו?

<מעין נשר: לא.

אלי אלאלוף: אנחנו נשמח.

אלי אלאלוף: כשאת אומרת משהו זה נותן משקל לדברים.

<מעין נשר: אני יכולה להתייחס לאמירה שנאמרה עכשיו - -

אלי אלאלוף: בבקשה.

<מעין נשר: אני מאגף התקציבים באוצר, רכזת שיכון.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שבאמת ההגדרה של חסר דירה לטובת נושא הסיוע בדיור ששונתה היא מספיקה כעת, ואין צורך לעשות בה התאמות נוספות.

אלי אלאלוף: את מדברת על התקופה של 10 שנים?

<מעין נשר: כן.

אלי אלאלוף: אז לנו יש שיקול דעת אחר.

אלי אלאלוף: אתה יכול לסיים בבקשה?

<רונן כהן: כן, אני מסיים: בהיבט של התחזוקה יש תוספת של 180,000,000 שקל לתחזוקה לשלוש שנים, כל שנה 60,000,000 שקל.

אלי אלאלוף: זה תקציב תוספתי?

<רונן כהן: זה תקציב תוספתי ומשמעותי, והוא כבר בפעולה.

<רונן כהן: הנה המספרים: 12,000 יחידות דיור – יצאנו לתכנית עבודה שמתוכה שופצו כבר כמעט 8,000 דירות, 61%, אבל אני רק רוצה לומר כי זה מתייחס למה שאתה אמרת, חבר הכנסת כהן:

<רונן כהן: דווקא פה אפשר לראות שמדובר בטיפול הוליסטי ולא רק לטפל בדירה אלא גם בשיפוץ הדירות, גם בשיפוץ התשתיות של המבנים וגם בחזיתות ובחצרות באופן משמעותי.

<רונן כהן: לא צבע בלבד אלא כניסה עמוקה לשטח ופתרון באמת מלא - -

מאיר כהן: הערתי היתה שתמשיכו במה שאתם עושים ואל תרשו לגופים שהם ת"פ שלכם לא לעשות את הדבר הזה.

מאיר כהן: ואני אומר לך שעשו את זה בסיכומים בין ראשי הערים.

מאיר כהן: אני, כששאלו את דעתי אמרתי לאותם ראשי ערים: אל תעשו את זה, תלכו אחרי מה שאתה יודע שעשינו כל השנים, וזה הדבר הטוב ביותר.

מאיר כהן: זה כלל מאד חשוב.

מאיר כהן: אני נכנס לשפץ בית, אני עושה שיפוץ לעומק שהוא – כי אחרת חבל.

מאיר כהן: אני גדלתי בדימונה, אני זוכר לפני הרבה שנים לא בכזאת נוסטלגיה, פעמים של שיקום שכונות שבאו וצבעו את הבניין, השקיעו הון תועפות והלכו, אחרי שנה הבניין נראה כאילו ולא צבעו אותו.

מאיר כהן: ולחילופין, אני זוכר שעשו שיפוץ לעומק, שנכנסו לבניין וטיפלו בתשתיות הדירה - -

אלי אלאלוף: שכונת "בסט" המפורסמת.

אלי אלאלוף: ..

מאיר כהן: שכונת "בסט", בבקשה.

מאיר כהן: אתה עשית את זה.

מאיר כהן: לך תראה איך היא נראית היום.

מאיר כהן: שכונת ניצחון, לך תראה.

מאיר כהן: כשעטפנו, כשטיפלנו, תמשיכו בזה, תתעקשו על זה.

מאיר כהן: זאת היתה כוונתי.

<רונן כהן: בצד החברתי, אותו שיקום שכונות, השכונה שבהקשר של ההמלצות של הוועדה - 40,000,000 שקל לשלוש שנים לכניסה ב-39 יישובים ברחבי הארץ ששם גם מטפלים במועדונים.

<רונן כהן: יהיו מועדוני נוער וגם תכנית להעצמה ולפיתוח מנהיגות מקומית, שתדע להמשיך את הדבר הזה ושלא תהיה נסיגה.

<רונן כהן: היו בעבר השקעות לא קטנות של המדינה אבל בסוף, אם לא היתה להם המשכיות ולא היה הדבר הזה אז הרבה דברים ירדו לטמיון.

<רונן כהן: פה התכנית היא צופה פני עתיד והיא כבר נמצאת בעשייה.

<רונן כהן: בנובמבר 2016 אנחנו מתכוונים לפתוח את המועדונים האלה.

מאיר כהן: כמה?

<רונן כהן: ב-39 יישובים, סך הכל 39 מועדונים.

מאיר כהן: כמה במגזר הערבי?

אלי אלאלוף: עבדאללה יושב, לא צריך לדבר.

אלי אלאלוף: יש מי שידבר בשמו.

עבדאללה אבו מערוף: יש לי הכבוד.

מאיר כהן: אנחנו ערבים מרוקאים, לא?

<רונן כהן: זה הפריסה של הישובים.

<רונן כהן: יש לנו בצפון.

<רונן כהן: דרך אגב - -

מאיר כהן: ירכא, נצרת - - -

<רונן כהן: אלה הפעימות, וזו הפעימה הראשונה.

<רונן כהן: זו פעימה ראשונה שבאה בשני שלבים.

טלי פלוסקוב: החלטת הממשלה זה השלב הבא?

עבדאללה אבו מערוף: נחזור, אם אפשר, כבוד היושב ראש?

אלי אלאלוף: בבקשה עבדאללה.

אלי אלאלוף: הוא מנומס, הוא אף פעם לא מדבר בלי אישור.

עבדאללה אבו מערוף: אני מברך על הדוח ועל הדיון, כמה שאפשר להגיד מילים של שבח, זה מעט אבל בכל זאת, אני יודע שהדיור, אני מדבר על זה באופן ספציפי, אני תמיד מדבר על כל האוכלוסייה אבל אם אנחנו כבר מדברים על דיור וזכאות וכל מיני דברים, יש פרויקטים שנעשו אפילו בערים הגדולות, למשל נצרת, טייבה, אום אל פאחם.

עבדאללה אבו מערוף: יש שם, דרך אגב, בניינים רב-קומתיים ויש איזו שהיא תכנית שם חוץ משיקום השכונות שזה טוב, ואני יודע שיש עוד כמה שצריכים להיכנס לשם.

עבדאללה אבו מערוף: התכנית שם שאנשים יקבלו איזה שהוא דיור, יש שם זכאות הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: כמובן שהרבה דיור ציבורי, מה שנעשה בערים אחרות.

עבדאללה אבו מערוף: יש איזה שהוא אופק ובכלל, יש שאיזו שהיא תכנית - -

<רונן כהן: אתה מדבר על דירות בבעלות?

<רונן כהן: על זוגות צעירים, על משפחות?

עבדאללה אבו מערוף: כן, כן - -

<יעקב שנרב: התכנית למשתכן היא תכנית בכל הארץ, יצא גם המכרז בסחנין, נדמה לי שאתמול או שלשום הוא נסגר.

עבדאללה אבו מערוף: רק בסחנין יצא מכרז?

<יעקב שנרב: הבעיה שרוב הקרקעות, כמו שחבר הכנסת יודע, הן פרטיות.

<יעקב שנרב: לכן, המדינה יכולה לשלוט במבצעים שהיא עושה או לא עושה במקומות שהיא משווקת.

<יעקב שנרב: זה גם רק בבנייה רוויה.

<יעקב שנרב: סחנין זו הסנונית הראשונה, יהיו עוד אבל סחנין זו הראשונה.

<יעקב שנרב: היא נכנסה גם בשלב הראשון, המחירים שם גם – לדעתי נפתח אתמול פשוט.

<יעקב שנרב: אנחנו לא יודעים אבל מחיר למשתכן בכוח הקפדנו על זה שיהיה גם בערים הערביות, במגזרים, וזה ימשיך.

<יעקב שנרב: זו המגמה כי הצעירים הערבים, יש להן את אותה בעיה, ואפילו גדולה יותר מאשר בערים הערביות מכיוון שרוב הקרקעות פרטיות.

<יעקב שנרב: לכן, כל הקרקעות שהמדינה תשווק, כל מקום שזה יהיה בנייה רוויה וצריך אישור שר אוצר שזה לא יהיה, זה בנייה של מחיר למשתכן.

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שכאן לא המקום לדבר על זה.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, דווקא האדמות, לא כולן פרטיות.

עבדאללה אבו מערוף: ההיפך הוא הנכון.

עבדאללה אבו מערוף: רוב האדמות שצריך לבנות או שיש עתיד לבנות הן אדמות של מדינה, והכוונה שלי, מישהו מוזמן לעשות, וסליחה על הביטוי, "ג'סטה", אני רוצה בעיר כמו סחנין או אום אל פאחם, יש שם 20 דונם.

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה לבנות, נביא יזם, נבנה מבנה רב-קומות, אפילו 10 קומות, ואני בטוח שתוך שנה המבנים האלה יתמלאו בצעירים וחסרי דיור.

עבדאללה אבו מערוף: אין אופק, נדבר על זה.

עבדאללה אבו מערוף: היוזמה תבוא מכם, מהממשלה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להשלים את מה שאומר - -

עבדאללה אבו מערוף: סליחה כבוד היושב ראש, תמיד אומרים שלא רוצים לגור ברב-קומות.

עבדאללה אבו מערוף: התירוצים האלה, סליחה על הביטוי, הם תירוצים וזה חסם גדול אבל אם נעשה ההיפך - תבוא הרשות המקומית עם פרויקט, עם אדמה, עם משרד השיכון והכל ונבנה למי שצריך, מי שזכאי.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אומר שיקנו את הדירות ב-1,000,000 שקל.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, זה יפתור הרבה בעיות.

עבדאללה אבו מערוף: הרבה.

עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר על זה באופן אסטרטגי.

עבדאללה אבו מערוף: הרבה בעיות, גם בעניין הבנייה הלא מוסדרת והכל.

עבדאללה אבו מערוף: עד עכשיו לא היתה יוזמה כזאת ויש מספיק אדמות.

עבדאללה אבו מערוף: תוך שנה, לפחות שנתיים, כל האדמות האלה יתמלאו.

עבדאללה אבו מערוף: אנשים שזקוקים לדירה ואין להם איפה לגור, והם לא יכולים לשכור דירה אפילו מבחינה כספית, מבחינה כלכלית.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציגת האוצר.

<מעין נשר: שלום.

<מעין נשר: אז כמו שיודע חבר הכנסת אבו מערוף אנחנו, באגף התקציבים, הקמנו צוות בשנה שעברה, צוות 120 הימים, שדיבר על הבעיות וקשיי יישום תכנית הדיור בתכנית החומש הקודמת במגזר הערבי, ויצאנו עם שורה של המלצות חדשות.

<מעין נשר: כחלק מההמלצות גם הקימו באגף משרד השיכון אגף מיעוטים חדש שאויש בתקנים חדשים, וכל מטרתו היא לגרום לכך שיצליחו בשיווק בבנייה וגם לא בבנייה רוויה במגזר הערבי, כי אני חושבת שזה עיקר הבעיה שאנחנו ראינו, שהיתה תכנית חומש קודמת, הוקצה לה כסף והכסף לא יצא.

אלי אלאלוף: יש מנהל לפרויקט הזה?

אלי אלאלוף: כשמחליטים החלטה כל כך צודקת ונכונה עם כסף, ולא יוצא לפועל.

אלי אלאלוף: המסקנה שלי, כאדם פשוט שבמקרה ניהל כמה פרויקטים בחיים שלו, אין מנהל פרויקט - אין פרויקט.

<מעין נשר: בשביל זה הקמנו אגף חדש ויצאנו עם שורה של המלצות חדשות.

<מעין נשר: נציגי הרשויות הערביות מעורבים.

<מעין נשר: יש ועדת היגוי שיושבת במשרד השיכון ומתכנסת כל כמה שבועות ליישום התכנית.

<מעין נשר: יש שם הקצאה של כסף להסכמים אסטרטגיים עם הרשויות הערביות - -

אלי אלאלוף: ברשותך, היות ואנחנו התכנסנו למשימה אבל הנושא שאתה מעלה הוא כל כך חשוב.

אלי אלאלוף: אני כרגע ביקשתי שנשריין זמן.

אלי אלאלוף: גם אתמול הייתי בדיון שמראה שבאמת יש החלטות, יש כסף ולא מתבצע.

<מעין נשר: אנחנו חושבים שכן יצא וכן יתבצע.

אלי אלאלוף: תנו לי להעיר: אנחנו צריכים לקיים דיון והכנתו, כדי לראות את יישומו, אנחנו נקיים דיון על המגזר הערבי בנושא דיור ציבורי ובנושא של מרכזי תעסוקה כולל מה שהיה אתמול, שלמדתי שזה פשוט אנדרלמוסיה, כל נושא אזורי התעשייה שמאושרים וזה "כלאם פאדי" לפני שמתחילים לדבר על זה.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, נכין את שני הנושאים האלה, אני אשמח שתהיה בעסק.

אלי אלאלוף: אם יש לכם - -

עבדאללה אבו מערוף: רק הערה – בצוות 120 אני לא רק מעורב, אני שם מלווה את העניין.

עבדאללה אבו מערוף: אני מלווה כל הרשויות המקומיות הערביות בעניין תכנית ובנייה, והתיק הזה אצלי.

אלי אלאלוף: אז הנה, קלעתי.

אלי אלאלוף: יש לך דיון, תתחיל להכין אותו פה, בוועדה, תעבוד על זה.

<יעקב שנרב: אולי כדאי להכניס גם את הדרוזי, צ'רקסי והבדואי.

אלי אלאלוף: אין בעיה.

<יעקב שנרב: דבר שני, כמו שאמר חבר הכנסת, הפעם, כדי שזה ייושם כמו שנאמר על ידי האוצר, הוקם אגף ספציפי עם ראש אגף, שזה לא משהו תיאורטי, הוא כבר קיים, הוא עובד, אני חשוב שמכירים אותו וגם יש ועדת היגוי בשיתוף עם ראשי הרשויות.

<יעקב שנרב: זה לא משהו - -

אלי אלאלוף: טוב.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לעבור קצת לציבור שהגיע, שהמלווה אתכם.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה את הסעיף האחרון בהמלצות שלנו, שהיה סעיף "השכונה השווה".

אלי אלאלוף: אז לא אימצתם אותה כ"שכונה שווה", משרד השיכון לא אימץ אותה אבל חזר ויצא לדרך עם תכנית קרובה לליבי למרות שיש הרבה ביקורת וגם אני שותף לביקורת וזה שיקום שכונות.

אלי אלאלוף: אני מאד ממליץ שמי שמתעסק בשיקום שכונות, שילמד מה זה "שכונה שווה" כי בשילוב של כמה פרמטרים ולקחת בחשבון את הפיתוח הכלכלי – שלום אדוני, חבר כנסת ישראל אייכלר.

אלי אלאלוף: בכמה פרמטרים שהיו בתוך המלצות של "שכונה שווה", שווים שהשתוו בתכנית, ולראות בשיקום שכונות את התכנית שהיא חלק אינטגרלי של דוח העוני כי זה לא חשוב השם, חשוב מה עושים עם זה.

אלי אלאלוף: ופה אני קראתי את ההמלצות של שיקום שכונות, ואני אומר לכם 60%, 70% זה מה שכתוב בהמלצה של "שכונה שווה", וכדאי שתעשו את זה.

אלי אלאלוף: דבר נוסף שאני מבקש שתיקחו בחשבון, וזה נעשה: גם בדיור לאיך אתם קוראים לזה?

אלי אלאלוף: מחיר למשתכן, יש פה איזה מהלך שהתחלתם לחשוב עליו ולא המשיך.

אלי אלאלוף: לפחות אני, לידיעתי, לא המשיך, שחלק מהדיור הזה ייועד למשפחות שהן במצב כלכלי קשה.

אלי אלאלוף: תשימו לב לטרמינולוגיה.

אלי אלאלוף: יש פחד לשלב.

אלי אלאלוף: אז אני במקרה, גם בטעות, הייתי איזה שלוש שנים שליח בז'נבה וגרתי בבניין יוקרתי, ככה הבזבוז של "קרן היסוד" אבל מצד שני, גיליתי את בת דודתי שהיתה מקרה סעד, שגרה באותו בניין.

אלי אלאלוף: 25% בז'נבה, בבניינים היוקרתיים ביותר, משלבים אוכלוסיות עם צרכים כלכליים-חברתיים גדולים.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, יש פה צורך בלשלב.

אלי אלאלוף: אל תשאירו שכונות, שכונות, שכונות, שתמיד יש מצוקה.

אלי אלאלוף: אין ברירה, זה קיים, זה מפגע היסטורי שלא יתוקן ביום אחד אבל אין סיבה שבכל דיור חדש לא ישולבו אוכלוסיות שהיו עד עכשיו מוזנחות מבחינת הדיור.

אלי אלאלוף: זה לא אומר שזה פוגע בהם.

אלי אלאלוף: זה פוגע ברוכש הדירות.

אלי אלאלוף: מול הבית שלי יש דירות, וילות שהועברו למשפחות מצוקה.

אלי אלאלוף: הלוואי עלי הגינון והיכולת שלהם.

אלי אלאלוף: תחשבו על זה, תשלבו, תשלבו, תשלבו את האוכלוסיות.

אלי אלאלוף: להוציא משכונת שמואל הנביא בבת אחת משפחות ולהכניס בבת אחת חרדים, שלצערי גם באים עם המצוקות הכלכליות למרות שהם רכשו את הדירות, זה לפגוע, לתת תדמית ולתת שירותים רעים לכל החיים לכל האוכלוסיות שגרות.

אלי אלאלוף: תשלבו.

אלי אלאלוף: המילה של שילוב בדיור היא מילה לא סתמית.

אלי אלאלוף: היא קשה, אני יודע שאתם עושים את זה עם תושייה כזו ואחרת, והגופים המאכלסים כמו "עמיגור" – גילוי נאות: אני עבדתי בסוכנות רק 20 שנה אז "עמיגור" זה גם סוכנותי.

אלי אלאלוף: תבינו, בלי העבודה הקהילתית, בלי השילוב, תדעו שאתם תשאירו גושים שלא נעימים לדיירים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, צריך לשכנע את העשירים שלפחות 25% מהם יסכימו לגור בשכונות האלה, זה יהיה בסדר.

אלי אלאלוף: זה אני מרים ידיים מראש.

אלי אלאלוף: אני אשמח מאד לשמוע אותך, יובל, על המבצע כי מדובר בסוף התהליך, ב-3,200 יחידות דיור חדשות שמכוונות, ותסביר את זה כי זה גם משחרר דיור קיים, שבחלקו היה יכול לתת תשובות למשפחות לא כל כך...

<יובל פרנקל: הייתה לי הזכות להיות חבר משקיף, אני לא יודע איך קראו לזה, בוועדה שדוקטור פיאלקוב ופרופסור אמילי סילברמן הובילו תחת אלי אלאלוף בזמנו, ורונן היה חבר בה ויש פה עוד חברים וחברות שהשתתפו בה.

<יובל פרנקל: אני רוצה להתחיל בזה, אני אתחיל לפני זה במשפט אחר שחבר כנסת אלאלוף אמר לנו פה לפני כמה חודשים: אסור לנו להיות מרוצים.

<יובל פרנקל: אז קודם כל, אנחנו בסוף נבקש עוד אבל בכל זאת, כשישבנו בוועדה, באחד השלבים שאלו אותי כחבר וכמנכ"ל "עמיגור": מה החלום שלך שהוועדה תחליט ויתבצע?

<יובל פרנקל: אז אמרתי שהחלום שלי שיאשרו בנייה של עוד 1,000 יחידות דיור.

<יובל פרנקל: קודם כל שיקנו את הדירות בדיור הציבורי אבל שלקשישים יאשרו בנייה של עוד 1,000 יחידות דיור ושיגדילו ב-500 שקל את האפשרות לשפץ את הדיור ב-500 שקל לשנה, כי התקציב עמד על 700 שקל.

<יובל פרנקל: שיתנו לנו עוד 500 שקל.

<יובל פרנקל: אני מוכרח לומר שבתחום הזה החלומות התגשמו והרבה יותר מזה.

<יובל פרנקל: אנחנו נמצאים בשנה האחרונה בהגדלה דרמטית.

<יובל פרנקל: אם קיבלנו בשנה קודמת, לפני זה, כ-15,16 מיליון שקל לכל שיפוץ דירות "עמיגור", דירות שהם בניהול "עמיגור", אנחנו מדברים השנה על תוספת בלי שיקום שכונות של כ-20 מיליון שקל, שהיא תוספת דרמטית בשנה אחת.

<יובל פרנקל: ושיקום שכונות רק אצלנו זה עוד 16 מיליון שקל.

<יובל פרנקל: אני רוצה לדבר על הצד החברתי שנעשה במקביל: ההנחיה היא לשיפוץ בניין שלא יצטרכו לחזור אליו 20 שנה לפחות.

<יובל פרנקל: מהיסוד, שלפני שצובעים מבחוץ, שזה נראה יפה, חייבים להקפיד על התשתיות שלו.

<יובל פרנקל: ובאמת זה 41,000 שקל, בדקתי עוד פעם - -

מאיר כהן: זה המון.

מאיר כהן: הרבה שנים נתנו 27,000 שקל.

מאיר כהן: זו עליה משמעותית.

<יובל פרנקל: נכון, זה השתנה ובאמת הנציג מדימונה אמר שהיה 27,000 שקל וזה עלה.

<יובל פרנקל: ואכן, השיפוץ הוא שיפוץ מדהים, הוא לא רק עמוק, הוא גם ציפוי של הבתים.

<יובל פרנקל: זה דווקא הרבה ראשי ערים ביקשו, שלפחות חלק יהיה מצופה כי זה לא הטיח שיורד כל הזמן.

מאיר כהן: מצוין.

<יובל פרנקל: אז זה בתחום הזה, שזה באמת דרמטי.

<יובל פרנקל: אני רוצה לציין שני דברים: היום אנחנו משפצים דירות שיפוץ עמוק, לפעמים ב-60,000 שקל, 70,000 שקל לדירה.

<יובל פרנקל: דברים שלא מזמן התקציב היה 20,000 שקל באכלוס חוזר.

<יובל פרנקל: אז באכלוס חוזר זה כבר 45 אבל אני יכול להיכנס לדירה שלא נכנסו אליה 20, 25 שנה שגרים בה אנשים ולשפץ אותה היום לפעמים ב-50,000-60,000 שקל.

<יובל פרנקל: זה דבר אחד.

<יובל פרנקל: הדבר השני: למשל, באופקים היו דירות שנבנו בשנות הבנייה המאסיבית, שנות ה-90, ששמו שטיחים, אני מניח שאתה מכיר את זה.

מאיר כהן: הירוק המעצבן.

<יובל פרנקל: - - שמו שטיחים על החול.

<יובל פרנקל: ואני לא צריך לומר לכם מה המשמעות בבתים שגדלים ילדים שיש שטיחים, ושנים התחננו לקבל תקציב לעניין הזה וקיבלנו שתי דירות בשנה, שלוש דירות בשנה.

<יובל פרנקל: היום קיבלנו תקציב לכל הדירות.

<יובל פרנקל: קיבלנו לאופקים 2.5 מיליון שקל.

<יובל פרנקל: טיפלנו בכל הדירות, חוץ מדירות שהדיירים אמרו: קשה לנו, והשארנו תקציב בצד אבל באמת ועוד פעם, אני מצטט אותך, אסור להיות שאננים ואני רוצה שזה ימשיך.

אלי אלאלוף: אנחנו, בעלי הגוף, תמיד שמחים בחלקנו כי הוא גדול.

<יובל פרנקל: אנחנו צריכים את כל כובד משקלנו, שיהיה עוד.

<יובל פרנקל: עכשיו לגבי הפרויקט הגדול – גם כאן

<יובל פרנקל: אנחנו מדברים על פרויקט שבסך הכל במניפה, ב-17 מקומות בארץ, שזה מחיפה דרך הרצליה פיתוח, אפרופו מה שאמרת, אנחנו עובדים גם בהרצליה פיתוח, ב"בית שירנה" ובבת-ים ובאשדוד ובאשקלון ובבאר-שבע.

<יובל פרנקל: זה למשל באשקלון, זה בבאר-שבע, זה בנתניה.

<יובל פרנקל: בהרצליה פיתוח זה הקו השני לאכדיה, אני תכף אומר על זה כמה מילים אבל בסך הכל אנחנו מקדמים 3,200 יחידות דיור, אנחנו מניחים שיהיה פחת תכנוני כי ההסכם הוא על 2,650 כאשר המטרה שלנו כבר השנה, אם ירצה השם, שזה חשוב תמיד והבירוקרטיה והסטטוטוריה וראשי הערים.

<יובל פרנקל: אני מוכרח לומר על זה מילה, אנחנו נוכל להתחיל בבנייה של בין 400 ל-500 יחידות דיור כבר השנה כך שזה לא חזון לעתיד לבוא.

<יובל פרנקל: זה משהו שאנחנו מדברים עליו שמקודם, ועד סוף השנה הבאה עוד למעלה מ-1,000 היתרים.

ישראל אייכלר: למה התכוונת כשאמרת "ראשי הערים"?

<יובל פרנקל: זה המשפט הבא שלי: הבעיה שלנו – ישנו פסוק שנקרא Not In My Back Yard - NIMBY.

<יובל פרנקל: לצערי, חלק מהעניין, אנחנו עובדים על זה ובמשרד האוצר יש מנגנון שמסייע לנו ובמשרד השיכון יש ועדת היגוי שעובדת כולל טלפונים שבועיים למהנדסי ערים.

<יובל פרנקל: העניין הוא שזה מבצע חירום, ומבצע חירום צריך לקבל ולא יכול להיות שאם אני עברתי לוועדה מחוזית בינואר, דנים בי במקרה הטוב באוגוסט ואומרים לי: מה אתה מתלונן, זה נקרא מצוין.

<יובל פרנקל: זאת אומרת, יש קטע שאנחנו עובדים, ואתה הצעת לי גם את הסיוע שלך.

<יובל פרנקל: אנחנו עובדים על צמצום יחד עם משרד האוצר ומשרד השיכון, על צמצום לוחות הזמנים.

<יובל פרנקל: אנחנו נעמוד בכל ההוראות.

<יובל פרנקל: כל תקציב התכנון ניתן כבר, אין לנו שום מעצור.

מאיר כהן: עדין לא דיברת על ראשי הערים.

טלי פלוסקוב: אלי, צריך לפנות לפי דעתי לוועדה.

<יובל פרנקל: אני מנסה להיות מנומס אבל יש לנו למשל בעיה בחלק מהמקומות - -

טלי פלוסקוב: איפה אתם תקועים אפשר להבין?

<קריאות: בירושלים.

<יובל פרנקל: לא, ירושלים זה פשוט עניין סטטוטורי.

<יובל פרנקל: אני מציע לא להיות פרטני אבל - -

אלי אלאלוף: יובל ואנשי משרד השיכון, לפחות אנחנו יודעים שכל המערכת הזאת בשליטה של מפלגה מסוימת שאנחנו שייכים לה, ואנחנו נפעיל את כל הקשרים כדי לעשות את זה גם ברמה ודאי פרסונאלית, ועוד יותר ברמת הוועדה בכלל שלנו.

אלי אלאלוף: אני ממליץ לאמץ את זה כאחת ההמלצות שלנו.

אלי אלאלוף: איפה שיש לכם בעיות, אנחנו רוצים שתפנו לוועדה, והוועדה תעזור בעניין הזה כולל בוועדת הפנים, שזה תחת סמכותם.

<יובל פרנקל: מה שחשוב לומר באמת – עוד פעם: צריך להבין שאנחנו בנינו בשנים האחרונות 200 יחידות דיור בכפר סבא ובקרית אונו.

<יובל פרנקל: זה היום דברים כמעט היסטוריים.

<יובל פרנקל: היום אנחנו מדברים על 500.

<יובל פרנקל: זה באמת שינוי אבל לא להיות שאננים.

אלי אלאלוף: ברשותך, לפני שאני אחזור לחברי הכנסת, אני רוצה לשמוע את הנציגים של הגופים.

ישראל אייכלר: לי יש רק שאלה קצרה, אדוני היושב ראש: אני רואה את הרשימה: עפולה, מגדל העמק, מעלות תרשיחא, ירוחם, דימונה, אופקים, שדרות, נתיבות וכולי וכולי - -

טלי פלוסקוב: זה בפעימה ראשונה.

ישראל אייכלר: פעימה ראשונה, פעימה שנייה, פעימה שלישית, בסג'ור, בית ג'אן, ירכא, רהט, באר-שבע, הכל חוץ מירושלים ובני-ברק, אני לא רואה בכלל.

ישראל אייכלר: למה?

אלי אלאלוף: בהמשך תתנו תשובה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: אני מבקש ככה: גברת, רצית לדבר?

אלי אלאלוף: הגברת שדיברה ללא רשות מקבלת עונש ומדברת באישור.

<רות לביא: אני מפורום הדיור הציבורי.

<רות לביא: אני רוצה להזכיר שהוועדה למלחמה במיצרי העוני - -

אלי אלאלוף: אני לא מכיר את הוועדה הזאת.

אלי אלאלוף: פה אין ציניות.

<רות לביא: לא, זה לא ציניות.

<רות לביא: זה גופים שמייצרים - -

אלי אלאלוף: אז אני לא מכיר את הוועדה הזאת.

<רות לביא: חוסר בקורת גג מייצר עוני, פשוט מאד.

אלי אלאלוף: אז יש ועדה כזאת שמייצרת עוני?

<רות לביא: לא, בגורמים שמייצרים.

אלי אלאלוף: בלי ציניות.

<רות לביא: לא, זה לא ציניות.

<רות לביא: לא משנה.

<רות לביא: דיברה על 100,000 דירות של דיור ציבורי, יש היום פחות מ-60.

<רות לביא: זאת אומרת, חצי.

<רות לביא: אם יקנו 1,000 דירות בשנה כולנו נהיה בקבר לפני שיהיה מספיק דירות, והשאלה אם משרד השיכון יילחם קודם כל כקו אדום על הקצאת תקציב משמעותי ותואם את הצרכים לקניית דירות לדיור הציבורי, דבר שממשלת ישראל לא עשתה מעולם, ואני חושבת שהגיע הזמן.

<רות לביא: בנוסף, יש כל מיני שאלות לאור הדברים שהייתי רוצה להעלות: אחד מה לגבי רכישת הדירות.

<רות לביא: כמה כסף הועבר לידי הזכיינים שרכשו את הדירות והיכן נקנו דירות, איזה גודל, כמה מהן אוכלסו, על ידי מי?

<רות לביא: זאת אומרת, התמונה שהוצגה פה היא תמונה מופלאה.

<רות לביא: בשטח לא ממש מרגישים אותה, ואני חושבת ששקיפות ודיווח יוכלו לעזור לנו להבין עד כמה התמונה הזאת אמתית, עד כמה היא מציעה פתרונות ולכן, הייתי מבקשת שלוועדה יימסר דיווח מהסוג הזה.

<רות לביא: לגבי הגדלת הסיוע – לנו לא ידוע על הגדלת סיוע בסכומים כאלה מהאנשים שאנחנו מכירים.

<רות לביא: מי קיבל הגדלה בסיוע, מה הקריטריון?

<רות לביא: האם זה מעשרה ילדים ומעלה, וסליחה על האירוניה, והאם נדרש ויתור על הזכאות כפי שמשרד השיכון כבר עשה בעבר?

<רות לביא: לגבי הדירות בשימוש זר – למה כל אותן דירות שנאמר שהן לא ראויות למגורים, הן בשטח שהוא לא למגורים, בנייה כפרית, מדוע לא יועבר ערכן לידי קרן הדיור הציבורי לרכישת דירות חלופיות כי בית כנסת שייך למשרד הדתות, שמשרד הדתות יתקצב אותו לא על חשבון הדיירים.

<רות לביא: זה שוב ושוב קורה, ואני חושבת שהגיע הזמן שמשרד השיכון יגיד בפשטות: קחו את הדירות ושלמו עליהן כי הדיירים לא צריכים, מי שאין לו, לא צריך לשאת על גבו את חובותיו של משרד אחר של הממשלה.

<רות לביא: אני ממשיכה לגבי פינויים וכבר הערתי – לעשות ועדה שדנה בנושא פצע פעור בגופם של כל דיירי הדיור הציבורי זה חרב מאיימת מעל ראשם.

<רות לביא: בלא נציגים של הדיירים עצמם, לגישתי, הוועדה הזאת מפסיקה להיות אמינה מכיוון שהוועדה לא צריכה לבדוק רק איך לפנות את הדיירים ולבטח לא לראות את הפינוי כעוד כלי להבאת דירות למאגר אלא היא צריכה לבדוק את העילות לפינויים והאם העילות האלה קיימות ושרירות.

אלי אלאלוף: אני מזכיר את הנושא – אנחנו דנים בדוח העוני.

<רות לביא: אני עונה על כל מה שנאמר.

אלי אלאלוף: אז חסרים לך עוד מיליון נושאים בעייתיים בנושא הדיור.

אלי אלאלוף: זה לא המקום.

<רות לביא: השלכת דיירים לרחוב מייצרת עוני.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתסיימי.

<רות לביא: שני דברים אני אגיד, ואני אסיים: 1.

<רות לביא: לגבי הפרויקט של משכירות לבעלות – הייתי פשוט מבקשת שהוועדה תבדוק את זה.

<רות לביא: נאמר שהדייר יוכל לרכוש את הדירה אחרי 20 שנה - -

אלי אלאלוף: מה עוד?

אלי אלאלוף: מה מספר 2?

<רות לביא: שניה - -

אלי אלאלוף: לא, אין לנו זמן.

<רות לביא: לא, הוועדה צריכה לבדוק מה קורה עם דייר שהסיוע נשלל ממנו.

<רות לביא: האם ברגע שהוא נכנס נשארת זכאותו בלי שום קשר לסיוע, ובאופן כללי אני אגיד שוב: חיוני להציג פתרון לקשישים, חיוני להציג פתרון לנכים אבל אי אפשר שהאוכלוסיות המוחלשות יריבו כולן על עצם אחת.

<רות לביא: חיוני להציג סוף סוף תקציב ראוי והולם לקניית דירות לדיור הציבורי בכמות שקבעה הוועדה שלך.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אדון גיגי, בבקשה.

<דני גיגי: אני מפורום הדיור הציבורי.

<דני גיגי: אני רוצה רק להגיד שהנקודה הכי חשובה שגם נפתחה פה בעבר וזה גם קשור להגדלת המלאי, כי אתה באמת דיברת על 110 יחידות דיור שאמורות להיות בדיוק הציבורי והיום אנחנו עומדים על 58, ומשרד השיכון פה אמר במפורש שאנחנו נמצאים במגמת ירידה למרות כל העשייה החיובית שנעשית, ובאמת נעשית עשיה חיובית וראוי לציין את זה אבל אנחנו נמצאים במהלך של ירידה.

<דני גיגי: הסיבה לכך היא שאין שום מנגנון היום שהמטרה שלו היא להגדיל את המלאי.

<דני גיגי: לא תקציב שהוא קבוע שנכנס לדיור הציבורי.

<דני גיגי: תקציב חדש אני מדבר.

<דני גיגי: לא את ההבטחה של 5% דיור ציבורי בכל בניה חדשה, שעלתה גם על ידי כחלון וגם על ידי גלנט ובעצם גם על ידי ש"ס.

<דני גיגי: לפני הבחירות הם הציגו את זה כאיזה שהוא מנגנון שיבוא וישקם את הדיור הציבורי.

<דני גיגי: גם זה לא נכנס ובעצם היום אנחנו נמצאים בסיטואציה שלמרות הרצון הטוב ולמרות שמזרימים 200 מיליון שקל אנחנו נמצאים במצב של ירידה בכמות הדירות.

<דני גיגי: זאת אומרת, עד שלא נבוא וניתן פה איזה שהוא פתרון מערכתי הרבה יותר גדול, ה-5% דיור ציבורי, 7% דיור ציבורי זה יכול להיות חלק מהעניין.

<דני גיגי: תקציב קבוע של 500 מיליון שקל, של מיליארד שקל שנתי שייכנס לקופה הזאת, זאת הבעיה שלנו, עם זה צריך להתמודד.

אלי אלאלוף: אוקי, תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה גברת.

<נורית חוה ויסברג נקאש: אני ממשרד הרווחה.

<נורית חוה ויסברג נקאש: אני רוצה לציין באמת את שיתוף הפעולה שנבנה בינינו למשרד השיכון סביב "נושמים לרווחה" במרכז עוצמה.

<נורית חוה ויסברג נקאש: אני רוצה לבקש להתחבר לדברים של מנכ"ל "עמיגור" ולציין שגם אנחנו, במשרד הרווחה, בהפעלה של התכניות, למשל של "נושמים לרווחה" במרכז עוצמה, נתקלים בקושי מול רשויות מקומיות והתנהלויות של הרשויות המקומיות בנושאים של העברת תקציבים וכספים, וזה תוקע את המשרד מאד בקידום נושאים שהופקדו באחריות שלו.

<נורית חוה ויסברג נקאש: תודה.

מאיר כהן: את רוצה להגיד לי שיש ראשי ערים שמעבירים להם כספים ל"נושמים לרווחה" והם - -

<נורית חוה ויסברג נקאש: יש לנו שני ראשי רשויות שוויתרו על התכנית כי אצלם אין אנשים שחיים בעוני למרות הנתונים שלנו, ויש לנו קושי מול רשויות מכיוון שמשרדי ממשלה יכולים להעביר כסף סביב ביצוע, ויש רשויות מאד מוחלשות, רשויות עם חשבים מלווים ומגוון רחב של בעיות שלא מאפשרות להם להוציא את הכספים ולנו לא להעביר להם את הכספים.

מאיר כהן: נשמח בהזדמנות שתגידי לנו מי הרשויות שוויתרו.

טלי פלוסקוב: מי הם אלה שוויתרו.

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת איימן עודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, רן מלמד.

<רן מלמד: אני מעמותת ידיד.

<רן מלמד: אני כן רוצה לברך את משרד השיכון על העבודה הטובה שהוא עושה מאז שיצא הדוח, בעבודה בשטח.

<רן מלמד: כמובן שאי אפשר לפתור את הכל מיד אבל יש דברים חדשים שקורים, יש תכניות שיוצאות לפועל.

<רן מלמד: אני בהחלט מרגיש מאנשים שאנחנו מטפלים בהם שיש גמישות הרבה יותר גדולה של המשרד, ואני על זה מברך.

<רן מלמד: יש עדין בעיה אחת שהיא בעיה קריטית ואני מבקש להעלות אותה, והיא הבעיה של עשרות ואולי מאות בודדות של דיירים שמחכים מעל עשר שנים לדיור ציבורי, ושלהם אין כרגע פתרון כי לא היה שינוי במדיניות המשרד לגבי הנושא של קדימויות בתור.

<רן מלמד: ומה שאני מבקש, יצא היום מכתב שלי לשרי האוצר והשיכון עם העתקים אליכם, לעשות פעולה חד-פעמית של הקצאה של 150 עד 200 מיליון שקל, שאני גם מצביע במכתב על המקור התקציבי שלה, ולרכוש דירות מחוץ לתור לאותם אלה שמחכים עשר שנים ויותר.

<רן מלמד: אין שום סיבה שבעולם שהאנשים האלה יחכו כל כך הרבה זמן.

מאיר כהן: מה הפרופיל של אחד שמחכה עשר שנים ויותר?

<רן מלמד: היא יכולה להיות אם חד-הורית עם חמישה או שישה ילדים בחולון, שכרגע הילדים מפוזרים אצל חברים ובני משפחה.

<רן מלמד: זה יכולות להיות משפחות של שני הורים, המגוון הוא כולו אבל לא יכול להיות - -

טלי פלוסקוב: יש קשישים שמחכים מעל 20 שנה.

<רן מלמד: היתה ועדה של משרד השיכון, אנחנו היינו חלק ממנה, שישבה עוד בתקופת הממשלה הקודמת כדי להגדיר קדימויות.

<רן מלמד: המסקנה וההמלצה החד-משמעית שלה היתה שהקריטריון הבסיסי צריך להיות משך הזמן שבן-אדם מחכה בתור.

<רן מלמד: אז נאמר לי שכנראה מאמצים את ההמלצה הזאת בקרוב אבל לא רטרואקטיבית אלא רק קדימה.

<רן מלמד: זה אומר שאותם אנשים שמחכים עשר שנים ויותר - -

מאיר כהן: ימשיכו לחכות.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד לי שבמשרד השיכון יש כאלה שלא למדו את תכנית הליבה?

<רן מלמד: אז בואו נעשה באמת מאמץ, ואתם יכולים להוביל את זה, כחברי הוועדה, מאמץ לתקציב חד-פעמי.

<רן מלמד: יש כאלה – אני מניח שרונן יכול לתת מספרים מדויקים, זה לא מספרים גדולים - -

<קריאה: במשרד הקליטה זה לא מספרים גדולים.

<קריאה: חבל להפריד אבל בסדר, תפריד.

<רן מלמד: את מה שיש לי להגיד למשרד הקליטה אני אגיד - -

טלי פלוסקוב: במשרד הקליטה, רק לידיעתכם, יש קשישים שממתינים יותר מ-20 שנה בתור.

אלי אלאלוף: - - -

<רן מלמד: אני לא חושב שצריכים לעשות את האבחנה אבל אני חושב שכיוון שאין כאן נציגים של משרד הקליטה למיטב ידיעתי, ברמה בכירה, כן נמצא פה סמנכ"ל המשרד והשמנה למנכ"ל, זאת סוגיה שצריכים להביא לפתחם ואפשר לפתור את זה בתקציב 2017 כבר.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: כן גברת.

<בת שבע אליה: אני אם לשישה ילדים, ממתינה 16 שנה לדיור ציבורי.

<בת שבע אליה: לפני חודש סירבו לקבל שוב דיור ציבורי בגלל שיש לי רק שני ילדים.

<בת שבע אליה: אני אם לשישה ילדים והילדים גדלים - -

אלי אלאלוף: את מזכירה לי את אמא שלי.

אלי אלאלוף: כשהיא הגיעה לארץ רק עם אחות אחת היא אמרה לי: המשרד הזה לא יודע שיש לי עשרה ילדים?

אלי אלאלוף: איך לא חשבו שאני צריך לאסוף את העשרה ילדים?

אלי אלאלוף: זה מה שקורה.

<ליליאנה סירקיס: הגרוע הוא שבעלה בינתיים נפטר, וכתוצאה מזה הוציאו אותה מתור הנכים לתור אחר.

<ליליאנה סירקיס: 16 שנה היא ממתינה וכתוצאה מזה - -

אלי אלאלוף: יש לי בקשה: המקרה נראה כל כך קשה אז אל תתנו לנו את כל הפרטים, אני לא רוצה לפגוע בך, חס ושלום, גברתי.

אלי אלאלוף: אני מכבד מראש ומעריך, ובראבו לך שאת עומדת בהמתנה.

אלי אלאלוף: אני מציע שמשרד השיכון ייקח את הפרטים, יטפל וידווח לי תוך חודש מה הוא עשה אתך.

אלי אלאלוף: תודה.

<קריאה: אפשר תוך שבוע - -

אלי אלאלוף: אם אתה אומר שבועיים אני אקצר את ההמתנה אבל ברשותך, אני מכבד אותך.

אלי אלאלוף: אני רוצה לשמוע אנשי שטח, אלה שחיים את הצרות שאנחנו מייצרים לצערי.

אלי אלאלוף: בבקשה גברת.

<ריקי כהן בנלולו: רציתי להגיד שקודם כל אנחנו מברכים על העשייה.

<ריקי כהן בנלולו: אני גם מהפורום לדיור ציבורי.

<ריקי כהן בנלולו: צריך לברך על הדברים שנעשו אבל צריך לשים לב רגע מי כאן משלם את אותה ועדה של המלחמה בעוני, שאנחנו מתייחסים לאותו תקציב של הדיור הציבורי, בעצם העניים משלמים לחלץ את עצמם מהעוני.

<ריקי כהן בנלולו: זה צריך להגיד פה, זה לא נאמר פה וזה חשוב שיאמר - -

אלי אלאלוף: את צודקת מאד.

<ריקי כהן בנלולו: - - רואים את האכלוס הזה של דירות, זה גם מעלה שאלה למה עדין באמת אם אומרים ש-600 דירות אוכלסו ועוד 600 דירות נרכשו, אז איך יכול להיות שיש אנשים שמחכים 20 שנה, ולא רק בתור של הקשישים.

<ריקי כהן בנלולו: אני מכירה משפחה מרמת-גן שמחכה 22 שנה.

<ריקי כהן בנלולו: רשום להם במכתב שהם 22 שנה, אנחנו מלווים אותם.

<ריקי כהן בנלולו: אז אני באמת שואלת איפה, כי נרכשו דירות.

<ריקי כהן בנלולו: לא יכול להיות שמשפחה מחכה 22 שנה ואין אכלוס, אפילו לא הציעו להם.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נציגת העובדים הסוציאליים, כבר אתמול היתה לי פגישה - - -

<ליליאנה סירקיס: תודה רבה.

<ליליאנה סירקיס: אני עובדת סוציאלית באגף הרווחה - -

אלי אלאלוף: מתמידה מאד.

אלי אלאלוף: עם התמדה מצוינת בישיבות.

מאיר כהן: באיזו עירייה?

<ליליאנה סירקיס: בעיריית ירושלים.

<ליליאנה סירקיס: אני רוצה להגיד שבאמת יש פער מאד גדול בין מה שהתחלנו בתחילת הוועדה לבין ההתקדמות שהיתה עד היום.

<ליליאנה סירקיס: אני רוצה להתייחס לנושא של סיוע בשכר דירה ואוכלוסיות נוספות שלא נכנסות לזכאות לסיוע בשכר דירה.

<ליליאנה סירקיס: מצבם, נכון להיום, גם מוגדר מאד קשה.

<ליליאנה סירקיס: אחת האוכלוסיות האלה שדיברנו עליהן והם מופיעים בהמלצות זה היחידים, ונכון לכרגע הם לא זכאים לסיוע בשכר דירה.

<ליליאנה סירקיס: אני חושבת שיש עוד הצעות שלא באו לידי מימוש, ואני קוראת לכל הנוכחים פה לקחת חלק ולקדם ולהביא להצלחה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה גברת.

<עידית לוי: אני מתנדבת במיצוי זכויות, ואני לא באה לדבר על עצמי, אני באה לדבר על הכלל.

<עידית לוי: רציתי להגיד בקשר לכל הפרויקטים שאתם לוקחים, פינוי-בינוי, פשוט לוקחים את זה אבל זה לא לטובת הדיור הציבורי והאנשים החלשים מכיוון שכל העשירים קונים את זה, ואז החלשים לא מקבלים מזה ומוציאים אותם מכל השכונות.

<עידית לוי: אני לא באה לדבר לגבי, אני בת 53, אני עברתי מספיק וגם היום אני גרה במחסן אבל אני מדברת לגבי הכלל.

<עידית לוי: כואב לי על הכלל.

<עידית לוי: פשוט בגלל שאני במיצוי זכויות ובאים עוד אנשים ועוד אנשים אז הלב כואב לי.

<עידית לוי: אני את עצמי כבר עברתי, אני מתגברת אבל את האנשים האחרים, ממש כואב לי לראות.

<עידית לוי: אני גרה במחסן מטר על מטר, 17 מטר כל הבית שלי, הכל במקום אחד.

<עידית לוי: אני הולכת לבשל אצל אנשים.

<עידית לוי: אם תבוא ותראה את הבית שלי אתה תבכה, אבל אני לא מדברת עלי.

<עידית לוי: אני רוצה שלכולם יהיה טוב כמו שאני מדבר על עצמי.

אלי אלאלוף: עם החיוך שאת מקבלת אנשים.

אלי אלאלוף: ..

אלי אלאלוף: כל הכבוד לך.

<עידית לוי: אני מחייכת כל הזמן כי אני אומרת שזה מצבים נתונים.

<עידית לוי: מה שנגיד, מה שנעשה, זה לוקח זמן, אין מה לעשות.

<עידית לוי: אז מה, אני צריכה לבכות?

<עידית לוי: להתאבד?

<עידית לוי: בינתיים יש לי בית, אפילו מטר על מטר, יש לי כרית, יש לי שמיכה, אני בתוך הבית.

<עידית לוי: יש גם אנשים שיושבים בחוץ.

<עידית לוי: אז אני מנסה כל הזמן לראות את הטוב אבל בכל זאת, אני מבקשת שאם כבר אתם עובדים לגבי האוכלוסייה החלשה, אז שיהיה דברים לגבי האוכלוסייה החלשה, שלא כל העשירים יתלבשו על הדברים האלה.

אלי אלאלוף: נכון.

<לב ארן: אני רכז פורום דיור ציבורי.

<לב ארן: להגיד קודם כל שהמהפכה של השיח של שר השיכון הנוכחי על מיליון אנשים ללא קורת גג והתכניות שהסמנכ"ל רונן כהן דיבר עליהן מתחילות מדוח אלאלוף, ולא תמיד אנשים מקשרים בין שני הדברים.

אלי אלאלוף: העיקר שיעשו.

<לב ארן: בסדר, אבל גם חשוב לתת את הקרדיט.

<לב ארן: דבר שני – טווח קצר וטווח ארוך.

<לב ארן: טווח קצר – המדיניות של הרכישה זה הדבר החשוב כי אם בן אדם מחכה 10,12 שנה וגם שלוש שנים, צריך מהר לקנות ולתת לו.

<לב ארן: אבל הטווח הארוך – אם אני עוד פעם מסתמך על הוועדה שאתם ישבתם בה, ש-800 דירות זה מיליארד שקל, בכסף תוספתי זה 2.5 מיליארד שקל בשנה, זה בחיים לא יקרה.

<לב ארן: ולכן, אם אנחנו לא נהיה יצירתיים ולא באמת נעשה רעיון כמו "הטבת שבס" אבל לדיור ציבורי ו-5% גם במחיר למשתכן אבל גם בבניה חדשה, כמו שדיברת על שוויץ, אז אנחנו ניתקע עם תורים בלתי אפשריים וגם עם אנשים שלכולנו ברור שהם צריכים להיות בתוך התור של הדיור הציבורי אבל לא נוכל להכניס אותם לתור של הדיור הציבורי כי התקציב לא יאפשר את זה.

<לב ארן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

<אמיתי שוחט: אני מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.

<אמיתי שוחט: אז קודם כל, אנחנו מברכים על הקניה של 50 דירות ועוד בשאיפה למצוא תקציב, רק יש בעיה שהכל מיועד לאנשים שרתוקים לכיסאות גלגלים.

<אמיתי שוחט: יש אנשים עם מוגבלויות חושיות-פיזיות אחרות שלא זכאים.

<אמיתי שוחט: הם זכאים רק במידה והם נשואים.

<אמיתי שוחט: מדובר על 60% שלא נשואים.

<אמיתי שוחט: זאת אומרת, יש כאן אפליה כפולה – גם מי שלא בכיסא גלגלים וגם מי שלא נשוי בעצם לא נכנס לסיפור הזה ולכן, הוא לא זכאי בדיור ציבורי, ויש לזה עוד השלכות כי הם לא מזכים לסיוע בשכר דירה.

אלי אלאלוף: אמיתי, השינוי הזה דורש החלטה מנהלית או - -

<רונן כהן: לא, זה שינוי עם משמעויות תקציביות של - -

אלי אלאלוף: לא שמעת אותי מדבר על כסף, אני אף פעם לא מדבר על כסף.

<רונן כהן: לא, זה אומר החלטה מנהלית.

<רונן כהן: בפשטות אני כותב את זה על נייר - -

אלי אלאלוף: לא, אני אסבך אותך: אני רוצה הצעת חוק בעניין.

<אמיתי שוחט: אז רק בשביל הפרוטוקול, שיהיה את כל ההשלכות של זה, אז לסיוע בשכר דירה הם ממתינים והם בעצם בקריטריונים של ה-770 ולא בשלוש, וגם מחיר למשתכן למשל, מי שרתוק לכיסא גלגלים זכאי להצטרף ולהגיש מועמדות רק בגיל 21 ומי שלא, אז רק מגיל 35.

אלי אלאלוף: זו נקודה שאני מציע שתשב עם המנכ"ל של המשרד, ותבדקו.

אלי אלאלוף: אם יש צורך בחקיקה, נתנדב לעמוד בראש צוות החקיקה.

<אמיתי שוחט: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אנחנו בשמחה נצטרף.

אלי אלאלוף: טלי.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש.

טלי פלוסקוב: אני באמת רוצה להזכיר שהתחלנו את הדיון מדוח העוני.

טלי פלוסקוב: זה לא סוד, ואני רוצה באמת להגיד שרק עיוור לא רואה מה קרה במשרד השיכון לאחרונה.

טלי פלוסקוב: אנחנו כולנו רואים, אנחנו כולנו מעריכים ומדברים, ואני רוצה לציין את מנכ"ל "עמיגור" שנמצא אתנו כאן, שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל, גם שקשור בשיפוץ דירות דחופות, גם כשזה קשור למקבצי דיור לקשישים.

טלי פלוסקוב: באמת תודה מכל הלב.

טלי פלוסקוב: זה לא תודה ממני, זה תודה מכל הקשישים, ואני לא סתם אומרת את זה, אני רציתי שמשרד השיכון יידע את זה.

טלי פלוסקוב: אתם יודעים?

<יעקב שנרב: אנחנו נפגשים.

טלי פלוסקוב: זה מה שחשוב.

טלי פלוסקוב: אבל יחד עם זאת, אני מאד אהבתי את המשפט הזה שאסור לנו להיות מרוצים, ואני הבנתי שזה משפט של אלאלוף ואני לוקחת אותו אתי.

טלי פלוסקוב: רבותי, נכון שאני מטפלת יותר בקשישים מתוקף תפקידי כיו"ר וועדה.

טלי פלוסקוב: יש לנו בעיה מאד גדולה בקשישים.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו מדברים על עוני, אדוני היושב ראש, שם זה נמצא.

טלי פלוסקוב: אם אנחנו מדברים על אנשים קשישים שהמדינה עוזרת להם בקיום יומיומי בכך שהם מקבלים השלמת הכנסה מהמדינה, ומהכסף הזה הם נאלצים להוסיף כדי לשכור דירה, משהו כאן לא בסדר.

טלי פלוסקוב: אם אני פוגשת משפחה, וסיפרתי לך אלי אתמול, אישה בת 85 ניצולת שואה באה אלי ואומרת לי: טלי, אני בפעם החמישית צריכה לעבור דירה, איך אני עושה את זה?

טלי פלוסקוב: בעלי כבר בקושי זז.

טלי פלוסקוב: רבותי, משהו כאן לא עובד, משהו כאן לא תקין.

טלי פלוסקוב: לא יכול להיות שאנחנו כאן דנים בנושא של דיור ציבורי ואין פה נציג של משרד הקליטה.

טלי פלוסקוב: ובכלל, אני חושבת שהקיום של שני תורים זה שערורייה.

טלי פלוסקוב: כולנו אזרחי מדינת ישראל, צריך לאחד את כולם בתוך תור אחד ולפתור את כל הבעיה הזאת ביחד.

טלי פלוסקוב: לא יכול להיות שבונים לאלה ומחכים לאלה.

טלי פלוסקוב: אלה לפי זמן בתור ואלה לפי זמן הגעה שלהם לארץ, משהו כאן לא תקין.

טלי פלוסקוב: ואיך אנחנו מתקנים את זה?

טלי פלוסקוב: בוודאי לא בוועדה הזאת אבל אנחנו שותקים.

טלי פלוסקוב: אני לא מבינה, מדברים על 2,700, מה עם 30,000 אחרים?

טלי פלוסקוב: מה עם אותם 20,000 קשישים שבאמת אין להם מה לאכול כי הם צריכים לשכור קורת גג.

טלי פלוסקוב: זה לא מקובל עלי.

טלי פלוסקוב: לגבי הכתבתה ב"דה-מרקר", אדוני היושב ראש, אתה אמרת נכון וזה מה שכתוב שם, שבזה שהגדילו סיוע לשכר דירה, אנשים השכירו דירה לחמש שנים, אני פשוט רוצה להסביר כדי שיבינו על מה מדובר: הגדילו להם את הסיעו לשכר דירה בין 100 ל-400 שקל, ואני כרגע מצטטת את שרה הקליטה.

טלי פלוסקוב: בין 100 ל-400 שקל.

טלי פלוסקוב: נתנו להם להשכיר דירה לחמש שנים ובזה, בהסכמה של המקבל את התוספת, הוציאו אותו והקפיאו את התור שלהם מדיור ציבורי.

טלי פלוסקוב: אבל אנחנו מדברים על אנשים בני 80, איך יכול להיות דבר כזה?

טלי פלוסקוב: אם היית אומר לי שבשנה השישית יש סיכוי שהם יקבלו דירה, מילא.

טלי פלוסקוב: אבל זה לא קורה.

טלי פלוסקוב: לכן, אני אומרת לכם:

טלי פלוסקוב: אני מצטערת על האמוציות כי זה נושא כל כך בוער בתוכי ואני לא רואה פתרון.

טלי פלוסקוב: לא שאני לא רואה פתרון, אני גם לא רואה שדנים על זה וחושבים על זה, שזה יותר מרגיז אותי.

טלי פלוסקוב: אני אשמח מאד לקבל את הנתונים של המצגת, ואני כמובן אשמח להציג את זה לציבור.

טלי פלוסקוב: מישהו כאן דיבר על שקיפות.

טלי פלוסקוב: אנשים צריכים לדעת על העשייה של המשרד - -

אלי אלאלוף: המצגת תפורסם באתר הוועדה.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים להראות את זה לאנשים כי שוב, אני חוזרת, יש כאן עשייה אבל אסור לנו להיות מרוצים.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני היושב ראש.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: פרופסור טרכטנברג.

מנואל טרכטנברג: מילה אחת:

מנואל טרכטנברג: אני מברך על הישיבה הזאת ועל העשייה.

מנואל טרכטנברג: תראו, הנושא הזה של הדיור ומחוסרי דיור, לעומדים בתור וכולי, זה אחד הנושאים הכאובים ביותר במדינת ישראל מכיוון שהפער בין הצורך לבין המצוי הוא כל כך גדול.

מנואל טרכטנברג: אין הרבה נושאים שאפשר להגיד את זה עליהם.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: כיון שהעלויות שכרוכות במתן פתרונות אמתיים, לא כמו שאת תיארת, 100 שקל ו-100 שקל שם, הוא פער כל כך גדול.

מנואל טרכטנברג: יש שתי שאלות שצריך לשאול: א.

מנואל טרכטנברג: איך הגענו למצב הזה, כדי להפיק לקחים ולא כדי להצביע על אשמים.

מנואל טרכטנברג: שנית, מה עושים מכאן ואילך.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד במילה אחת:

מנואל טרכטנברג: עדין לא נפל האסימון במובן שהצורך בשינוי סדרי עדיפויות מאד משמעותי כדי שאפשר יהיה לתת מענה אמתי, בטווח סביר, לאותם אלפים רבים שמחכים - -

טלי פלוסקוב: עשרות אלפים.

מנואל טרכטנברג: - - עשרות אלפים שמחכים, ביניהם קשישים.

מנואל טרכטנברג: ואני רוצה להגיד משהו על הקשישים, ואני מצטרף לכל מילה שאמרת: תראו, חברה אנושית כל שהיא נבחנת על ידי ההתייחסות שלה לחלשים ביותר ובפרט לקשישים.

מנואל טרכטנברג: למה בפרט לקשישים?

מנואל טרכטנברג: כי הם לא יכולים להחזיר את השעון אחורה, והאופק הוא קצר.

מנואל טרכטנברג: לעתים יש מידה של ציניות – בוא נחכה, הבעיה תיפטר מעצמה, וכולם מבינים מה המשמעות של האמירה הזאת.

עבדאללה אבו מערוף: הנה, - - -

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר לך, אדוני היושב ראש, לצד העשייה המבורכת שבחלקה באה מהדוח שלך וגם אחורה היו מעשים - -

אלי אלאלוף: גם מהדוח שלך.

מנואל טרכטנברג: כן.

מנואל טרכטנברג: אז אני אומר שהנקודה היא שדרוש שינוי משמעותי בסדרי עדיפויות, עדין זה לא קרה ואני אומר את זה לכולנו - להמשיך במאבק הזה הלאה כדי שהשינוי הזה יקרה בימנו אנו ולא בביאת המשיח.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: תרשו לי להגיע לסיכום: א.

אלי אלאלוף: אני באמת רוצה לברך את העשייה והשינוי בכיוונים גם אם כולנו היינו רוצים יותר.

אלי אלאלוף: להיות מרוצים או לא להיות מרוצים זה חלק מהרגשה אישית אבל המערכת חייבת להמשיך ולהתמודד עם האתגרים הגדולים שלה, והתחום הזה, כפי שנאמר, ואני חוזר: באוכלוסיות החלשות, בין 80% ל-85% מהתקציבים של האוכלוסיות החלשות הולכים לדיור.

אלי אלאלוף: זה מטורף.

אלי אלאלוף: זה אומר שזה צחוק, כדי לגור זה אחוזים בודדים בהכנסות שלהם.

אלי אלאלוף: לעומת זה, זה 85% לאחרים.

אלי אלאלוף: מה נשאר כדי להתקיים?

אלי אלאלוף: כלום.

אלי אלאלוף: 2.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לאמירה שיש שתי אוכלוסיות שלא יכולות לעשות למען עצמן כדי לצאת מהמצוקה שלהן: זה הילדים והקשישים.

אלי אלאלוף: ולכן, הדגש תמיד, בכל התכניות שאנחנו נחפש זה איך אנחנו מקלים על הקשישים גם מבחינה גילאית וגם מבחינת השירותים שהם חייבים לקבל, יותר מאשר עבור כל אוכלוסייה.

אלי אלאלוף: אם היה לי דולר, למי אני אתן אותו, לזוג צעיר או לקשיש?

אלי אלאלוף: סליחה, בלי לפגוע שזה העתיד וזה, הייתי נותן את זה לקשיש.

אלי אלאלוף: זה מאד חשוב לי.

אלי אלאלוף: אין לנו ברירה אלא לבקש ממשרד השיכון שישים מולו את הצורך הדחוף להגדיל את מספר הדירות בדיור הציבורי.

אלי אלאלוף: הוא חייב לפתור את הבעיה של השוטף ולתקן את המחסור המצטבר שיש בעניין הזה.

אלי אלאלוף: 5% בבקשה של הדיור הציבורי שהיא 5% מכלל הדיור בארץ זה הנתונים שגם ב-OECD מופיעים.

אלי אלאלוף: אנחנו לא מגיעים היום פחות מ-2%, ירדנו.

אלי אלאלוף: לצערי, החוק של רן כהן, שהיה יכול להיות מהפכני, בגלל שלקחו את הכספים שהוכנסו ולא הושקעו בחזרה בדיור הציבורי - -

טלי פלוסקוב: בוזבזו.

אלי אלאלוף: - - זו אחת ההחלטות המדיניות, אני לא אומר פוליטיות.

אלי אלאלוף: זו החלטת ממשלה לקחת את הכספים האלה, וזה מתבטא ב-3-4 מיליארד שקל שנכנס לזכות המכירה של הדיור הציבורי, ולצערי לא חזר.

אלי אלאלוף: והלך למקומות אחרים.

אלי אלאלוף: לכן, 1.

אלי אלאלוף: הגדלת הדיור הציבורי זו משימה קדושה שהממשלה צריכה, ואנחנו גם נעביר את ההמלצות שלנו לכל הדרגים.

אלי אלאלוף: 2.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לידידי רן מלמד – חייבים לחסל את התור של העשר שנים.

אלי אלאלוף: חייבים.

אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל דוח על זה, איך מתמודדים כמה ובאיזה זמן אנחנו עושים את זה.

אלי אלאלוף: אי אפשר להשאיר אנשים ממתינים עשר שנים.

אלי אלאלוף: עדיף להגיד להם שלא מגיע להם, עדיף להגיד: אל תצפו אבל אל תשלו אותם כי זה אנשים שנשארים באוויר, זה זוועה.

אלי אלאלוף: מי מאתנו היה רוצה למצוא פתרון שמבטיחים לו עשר שנים.

אלי אלאלוף: זה גורם לתלות, זה גורם לתסכול, זה גורם לפגיעה.

אלי אלאלוף: זה עושה את האנשים האלה אזרחים דרגה ב' בגלל הממשלה, בגלל המדינה שלנו.

אלי אלאלוף: 3.

אלי אלאלוף: אני מצטרף לחברתי טלי פלוסקוב.

אלי אלאלוף: אין יותר דיור לעולים ודיור לוותיקים.

אלי אלאלוף: יש בעיית דיור לכל אזרחי מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: תודה אדוני.

אלי אלאלוף: יש בעיית דיור לכולם, כל המגזרים ביחד, כולל המגזר הערבי.

אלי אלאלוף: לא כולל, זה אוטומטית צריך להיות.

אלי אלאלוף: עכשיו אין לנו ברירה אלא לעשות דגש על זה.

אלי אלאלוף: זה טעות, זה פשלה לאומית של שנים רבות.

אלי אלאלוף: עובדה, רצינו לפתוח, ופה הלך החבר שלי, ישראל אייכלר, יחסית אצל החרדים אין בעיית דיור.

אלי אלאלוף: יחסית.

אלי אלאלוף: כי בצדק עשו את זה.

אלי אלאלוף: נלחמו שיהיה דיור ציבורי וגם דיור פרטי, 80% אצל החרדים גרים בדיור פרטי.

אלי אלאלוף: 80% מהמשפחות גרות בדיור פרטי.

אלי אלאלוף: זה חלק מהביטויים הכי יפים של הסולידריות הקהילתית שלהם.

אלי אלאלוף: לזכותם יאמר.

אלי אלאלוף: גם המערכת הפוליטית עובדת בשביל זה בצורה מתמדת.

אלי אלאלוף: לכן, אני חושב שיש פה בעיה להסביר לחזור ולהסביר.

אלי אלאלוף: באופן אישי אני פונה לרונן אבל גם המשנה, שפעם ראשונה אני פוגש אותך ומברך אותך אבל רונן, שהוא כתובת, הוא מוכן להתמודד עם בעיות פרטניות ובעיות רוחב אדירות.

אלי אלאלוף: חייבים להתחיל לראות בבעיית הדיור את כל אוכלוסיות המדינה ולא להשאיר למשרד זה או אחר גם אם מבחינה תקציבית, חשבונאית, משרד זה או אחר יטפל אבל מבחינת הראיה, האחריות הלאומית בנושא הדיור הציבורי היא על משרד השיכון.

אלי אלאלוף: אתם אחראים, האחריות המיניסטריאלית היא עליכם ולכן עליכם לטפל.

אלי אלאלוף: היות וזו הישיבה האחרונה של כל הפורומים השונים שהיו בדיונים פה ונתנו דיווח, חמשת המשרדים המרכזיים, בינתיים זה הפך לארבעת המשרדים, אנחנו נעשה ישיבת רוחב, אני מקווה בהשתתפות שר האוצר והמנכ"לים של כל המשרדים בישיבה לקראת חודש נובמבר.

אלי אלאלוף: שם נוכל לסכם את היישום ואת האי-יישום של דוח העוני בצורה מורחבת.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה, ברשותך, רק נקודה: רונן, תעביר לנו בצורה טכנית את הסכומים שהושקעו בכל תחום ותחום על מנת שיהיה לפרוטוקול, ונוכל להראות את הדברים.

אלי אלאלוף: רק שתבינו, חברים, בעיקר אני פונה לסובלים מהבעיה של הדיור והנציגים שלהם: תדעו שהשנה נכנסו לספר התקציב ומתבצע מעל שבעה מיליארד שקל מדוח העוני.

אלי אלאלוף: אני לא דוקטור לפרסום, אני לא אוהב פרסום אבל תדעו שהמדינה לקחה ברצינות, הממשלה הזאת, ואני אגיד גם המשרדים הרלוונטיים לזה לקחו מאד ברצינות.

אלי אלאלוף: מודעות העוני שיש היום במשרדים היא שונה בטוח ממה שהיה לפני שנתיים, שלוש, וכל זה בזכות כל הפעילים, החברים במשרדים ובוודאי חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.