ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 473, 2016-10-31 10:30

משה גפני: רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני מאחל לכולם שיהיה חורף טוב ובריא.

משה גפני: אנחנו מתחילים את מושב החורף, שבעיקרו יהיה מושב של תקציב, של חוק הסדרים.

משה גפני: אני מברך את שר האוצר משה כחלון.

משה גפני: ביקשתי ממנו שיבוא לוועדה עוד בטרם המליאה מאשרת את התקציב בקריאה הראשונה.

משה גפני: הנושא שנדון בו הוא בעיקר הנושא הכלכלי, המדיניות של שר האוצר, כמובן התקציב, אבל לא הפרטים של התקציב, שעליהם נדון בהמשך ואז גם ניכנס לפרטים.

משה גפני: אני מבקש להקדים ולומר כמה דברים.

משה גפני: יש כמה דברים שעומדים על סדר יומה של הציבוריות הישראלית.

משה גפני: אני לא בטוח שזה נושא הדיון כאן, יש נושאים שאולי מעניינים יותר את התקשורת, אבל שנדע כולם שבסופו של דבר התקציב הוא דבר שנוגע לכל אזרחי ישראל, ימין ושמאל, יהודים וערבים.

משה גפני: המשק הישראלי הוא משק חזק, המדיניות הכלכלית היא מדיניות שהוכיחה את עצמה.

משה גפני: המציאות היא שדירוג האשראי של ישראל גבוה, הצמיחה גבוהה, האבטלה מאוד נמוכה, על אף שחלק גדול מתקציב המדינה הולך לביטחון, על אף שאנחנו מדינה מוטת ייצוא ואנחנו עומדים מול מדינות אחרות.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות שצריך לקחת בחשבון קודם כל את הדברים הטובים.

משה גפני: בדברים הטובים - המדיניות הכלכלית היא מדיניות חזקה, בפועל רמת החיים בישראל גבוהה יותר, היא היתה יכולה להיות אחרת, ואת הדברים האלה צריך לקחת בחשבון.

משה גפני: יש בעיה, והיא בעיה קריטית, ושר האוצר לקח את זה כדגל מרכזי, ובצדק: הנושא של הדיור.

משה גפני: עד היום אין פתרון לנושא הדיור.

משה גפני: לראשונה, בקדנציה הנוכחית, הממשלה מכניסה יד לכיס ומוציאה החוצה בכדי לשווק קרקעות, גם במחיר למשתכן וגם באופנים אחרים.

משה גפני: עדיין אנחנו לא רואים ירידה במחירי הדירות.

משה גפני: שר האוצר, כמו כולנו – אנחנו רוצים שהנושא הזה, שהוא נושא קריטי, של קורת גג לזוגות צעירים או למשפחות, שהדבר יהיה אפשרי – חרת את זה על דגלו.

משה גפני: כפי שאמרתי, אנחנו נצטרך להתמודד עם הנושא הזה.

משה גפני: אני שמח ששר האוצר כאן, אני מברך אותו על כך.

משה גפני: הוועדה הזאת היא ועדת הבית שלך, שלכם - - -

משה כחלון: של האוצר.

משה גפני: כן, של האוצר.

משה גפני: יהיה פה לא קל, גם בתקציב המדינה, גם בחוק ההסדרים, אבל בסופו של דבר אנחנו משתדלים להגיע להסכמות, גם אופוזיציה וגם קואליציה.

משה כחלון: אתה יכול לפרט מה זה "לא יהיה קל"?

עיסאווי פריג': מה זה לא קל?

זהבה גלאון: יותר קל מאשר בממשלה עם התאגיד, אדוני.

משה גפני: שאף אחד לא יחשוב שכאן יהיה משעמם.

משה גפני: לא יהיה משעמם.

משה כחלון: איפה שקל, אנחנו שולחים אחרים.

עיסאווי פריג': גפני, אבל הסוף ידוע.

עיסאווי פריג': משחק מכור ומשתתפים בהצגה.

משה גפני: משחק מכור – למה, בתקציב הקודם לא שינינו דברים בהסכמה של משרד האוצר?

משה גפני: על כל פנים, אדוני השר, אני מודה לך על כך והבמה לרשותך.

משה גפני: אני מבקש לא להפריע, השר ידבר ויציג את משנתו הכלכלית.

משה גפני: בבקשה.

משה כחלון: בוקר טוב.

משה כחלון: אדוני היושב-ראש, חברי הוועדה, חברי הכנסת, אדוני סגן השר, תודה רבה על ההזמנה.

משה כחלון: כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, זה בדרך כלל לא נהוג, בדרך כלל שר האוצר מגיע אחרי קריאה ראשונה, אבל יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת גפני ביקש ממני להגיע היום, בפתיחת המושב - - -

משה גפני: נכון.

משה כחלון: גפני, כל מה שאני אומר נכון.

משה כחלון: אולי זה מתעכב, אבל זה נכון.

משה גפני: גם אם אתה אומר מה שאמרתי לך, זה גם נכון.

משה כחלון: אני כאן ואני שמח להיות כאן, ואני שמח על הנוכחות גם של חברי הכנסת, גם של ההנהלה, גם ראשי רשויות מהצפון.

משה כחלון: אני אתחיל בנושאים הבוערים שעל סדר היום: הנושא של התאגיד – מפתיע, נכון?

באסל גטאס: תספק לנו את הסחורה.

<קריאה: אני חושב שתוכנית הצפון יותר דחופה.

עיסאווי פריג': שלוש שנים מעסיקים כנסת מלאה בנושא התאגיד.

עיסאווי פריג': שלוש שנים.

עיסאווי פריג': זה הנושא שהכי הרבה דנו בו.

משה גפני: עיסאווי, אני לא מסכים להפרעות.

משה גפני: אפשר לקרוא קריאות ביניים, אפשר לעשות הכל.

משה גפני: השר נמצא כאן ואני מבקש לאפשר לו להגיד, ושהוא יגיד את כל מה שהוא רוצה, גם נושאים שעומדים על סדר היום.

משה גפני: בבקשה.

משה כחלון: שוב, אני רוצה להודות לך.

משה כחלון: חברים, לגבי התאגיד – אני רוצה להתחיל בזה שאחרי כל המספרים, אחרי כל ההתלבטויות, נמצאים אנשים.

משה כחלון: נמצאים אנשים – אנשים שנקלטו, אנשים שנקלטים, אנשים שחלילה עומדים להיות מפוטרים.

משה כחלון: בתפיסת עולמי אנחנו לא אוהבים שמשחקים באנשים.

משה כחלון: זו התפיסה הבסיסית: לא משחקים באנשים.

משה כחלון: ביטול התאגיד, המשמעות שלו היא הפסד רישום נכסים של 1.7 מיליארד שקלים באופן מיידי והפסד של 370 מיליון בשנה בפער בין להפעיל את רשות השידור במתכונת א' או במתכונת תאגיד.

משה כחלון: מי שרוצה להביא בשבוע הבא חוק לממשלה ולקדם אותו, יצטרך פעם אחת לוודא שיש שידור ציבורי חזק ופעם שנייה להגיד מאיפה הוא מביא את הכסף.

משה כחלון: אני לא מתכוון לקצץ אגורה מהמשרדים, לא מהרווחה ולא מהחינוך ולא מהבריאות ולא משום משרד.

משה כחלון: אגורה לא נקצץ, לא פלטים ולא בשום צורה.

משה כחלון: מי שיודע להביא את הכסף, יגיד שזה לא עולה, אני מוכן להקשיב.

משה כחלון: אבל אני מתחייב, אני לא חושב שאני יכול - באופן אישי, ממה שיש לי בפנים, ממה שבאתי מהבית - לזרוק את הכספים האלה, ולזרוק מיליונים.

משה כחלון: אני יודע מה ערך של שקל, אני יודע כמה חשוב לאנשים 100 שקלים, 1,000 שקלים, 10,000 שקלים, בטח מאות מיליונים.

משה כחלון: זה הסיפור, חברים.

מיקי רוזנטל: יש גם עניין עקרוני, אדוני.

מיקי רוזנטל: יש לך משהו להגיד על העניין העקרוני?

מיקי רוזנטל: על הניסיון של ראש הממשלה להשתלט על כלי תקשורת במדינת ישראל?

מיקי רוזנטל: אין לך מה להגיד על זה?

מיקי רוזנטל: זה רק עניין כלכלי?

משה כחלון: כן.

משה כחלון: אני חוזר ואומר, התפקיד שלי זה לשמור על הקופה הציבורית.

משה כחלון: אם יעשו רשות שידור כזאת או רשות שידור כזאת?

משה כחלון: צריכה להיות רשות שידור מאוזנת.

משה כחלון: כל התפיסה הזאת של שמאל-ימין לא מקובלת עלי.

משה כחלון: אי אפשר לחשוד בי שבאתי מהשמאל, אתה גם יודע את זה מן הסתם.

מיקי רוזנטל: לא, מדובר בעניין דמוקרטי.

משה גפני: בסדר, אבל רבותי, אם כל אחד יקרא קריאת ביניים הוא לא יוכל להגיד.

משה כחלון: כל אחד ילך עם הערכים שלו.

משה כחלון: אני מאמין בשידור ציבורי חזק, אני ליוויתי את השידור הציבורי כשאתה היית בשידור הפרטי.

משה כחלון: אני ליוויתי את זה פה כיושב-ראש השדולה ביחד עם ג'ומס.

משה כחלון: אף אחד לא יספר לי מה זה שידור ציבורי.

משה כחלון: אבל אני אומר שפה יש כסף גדול.

משה כחלון: זה לא 10 ולא 20 מיליון.

משה כחלון: זה בזבוז של מאות מיליוני שקלים.

משה כחלון: ואם לא נשתכנע שאין את הבזבוז הזה, זה לא יהיה.

משה כחלון: אני חושב שאנשי הצפון צריכים לתמוך, כי אולי יהיה לנו גם כסף לשם.

זהבה גלאון: מה קשור אחד לשני?

משה כחלון: זו היתה בדיחה.

זהבה גלאון: לצפון צריך לתת כסף בלי קשר לתאגיד השידור הציבורי.

משה כחלון: זהבה, אם אנחנו מחליטים שלא צוחקים - - -

משה גפני: לא, לא, לא, פה חייבים עם בדיחות.

משה כחלון: עם בדיחות, אחרת זה לא יעבוד.

עיסאווי פריג': למה כל הערה אתה לוקח אותה לצחוק?

זהבה גלאון: בשבוע שעבר גפני אמר שאין מס על הומור.

מיקי רוזנטל: בינתיים.

מיקי רוזנטל: הדגש הוא על בינתיים.

מיקי רוזנטל: אגב, שמעת על ההצעה לפזר את הכנסת?

מיקי רוזנטל: זה יחסוך 600 מיליון שקל וגם יהיו פחות נציגים של נוני.

יצחק כהן: אמרנו בלי בדיחות.

אחמד טיבי: או מס על בדיחה שלישית.

משה כחלון: חברים, לפני כארבעה חודשים היתה הצעה לדחות את פתיחת התאגיד ב-18 חודשים.

משה כחלון: ישבתי עם ראש הממשלה והגענו להסכמה שהתאגיד ייפתח בינואר, אבל זו פררוגטיבה שלו להזיז את זה לסוף אפריל.

משה כחלון: יש את ההסכמה הזאת ואני לא רואה שום צורך לשנות אותה.

משה כחלון: הדבר הבא – יש הסכמים קואליציוניים.

משה כחלון: בהסכמים הקואליציוניים מופיע שראש הממשלה מתעסק עם התקשורת, בסדר.

משה כחלון: אבל גם מופיע שכל הוצאה תקציבית מעבר ל-10 מיליון דורשת את אישור שר האוצר.

משה כחלון: לכן, כל הטענות שזו פררוגטיבה שלו – אני מקבל אותן, אבל גם פררוגטיבה שלי לשמור על הכסף ולדאוג שלא יוציאו יותר מ-10 מיליון.

משה כחלון: לכן אני לא מתכוון לוותר ואם אצטרך להטיל את הווטו הזה בממשלה, אטיל אותו.

משה כחלון: עד כאן, חברים, עניין התאגיד.

משה כחלון: ברשותכם, אני אעבור בגדול לנושא של תקציב המדינה - - -

באסל גטאס: זה כבר שולי.

משה כחלון: וכמובן אני אשאר פה לכמה שאלות שתרצה.

משה כחלון: כל הצוות פה, גם סגן השר, מנכ"ל המשרד, אגף תקציבים.

אראל מרגלית: אדוני השר, תתייחס לעניין של הצפון.

משה כחלון: אני אגע בזה.

משה כחלון: תקציב המדינה לשנתיים הקרובות ממשיך לדבר באותם עקרונות וערכים בהם דיבר התקציב הקודם: המשך צמיחה, הגדלת ההוצאה הציבורית – דרך אגב, אני מקווה שקיבלתם את הנייר עם ההרחבות - - -

באסל גטאס: זה תקציב המדינה?

מיקי רוזנטל: ה"צעטאלה"

משה כחלון: לא, זה לא תקציב המדינה, זה הפערים.

משה כחלון: חרתנו על דגלנו להגדיל את התקציב של המשרדים האזרחיים, וזה חשוב.

משה כחלון: אני חושב שתראו את זה, אולי תרצו לבקר את זה, אולי תרצו לתקף או לתקוף.

משה כחלון: הכל בסדר, אבל שיהיה לכם.

משה כחלון: אנחנו מכבדים אתכם.

משה כחלון: כפי שאמרתי, המשך הצמיחה, הגדלת ההוצאה הציבורית, צמצום פערים חברתיים ועידוד שינויים מבניים ורפורמות שבמשך שנים נמנעו לעשות אותם.

משה כחלון: בחלקם כמובן עזרתם לנו פה, אפשר להגיד בכל המליאה, כמו בנושא שכר בכירים, נושא ששינסקי שהובלנו וקיבלנו מכם סיוע.

משה כחלון: זו הזדמנות להודות לכם על זה.

משה כחלון: לא הגעתי למשרד האוצר כדי להיות גזבר ולא להעביר קדנציה בחלוקה כספים כאלה ואחרים, אלא לשנות, לשנות סדרי עדיפויות.

משה כחלון: זה מה שאנחנו עושים, ואתם רואים את זה.

משה כחלון: אם תיקחו את השנים האחרונות מול השנים האלה, אתם תוכלו לבד לראות את הפערים.

משה כחלון: באנו לטפל ביוקר המחייה, ואנחנו מטפלים.

משה כחלון: פתחנו לייבוא את הדגים, את הבשר, ירקות.

משה כחלון: וזה לא קל, אלה צעדים לא קלים.

משה כחלון: לפעמים, כשאני רואה את כל ההפגנות ואת כל הלחצים ואת כל ההתקפות, אני מבין למה לא עשו את זה לפני.

משה כחלון: אני מבין למה לא עשו את זה לפני.

משה כחלון: יש כאלה שנבהלים ויש כאלה שחושבים אם זה נכון לשלם 17 שקלים על עגבנייה ירוקה.

משה כחלון: אני חושב שהשנה שילמו 4 שקלים על עגבנייה אדומה - - -

איתן ברושי: עוד מעט לא יהיו בכלל.

משה כחלון: בסדר, ברושי.

איתן ברושי: עוד מעט לא יהיו בכלל עגבניות.

משה כחלון: איומים והפחדות, זה בסדר, אבל בסוף יש פה 8 מיליון אנשים שמישהו צריך לפחות לנסות ולעזור להם.

משה כחלון: זה לא סוד, הפערים התרחבו בשנים האחרונות.

יוסי יונה: מעניין למה.

משה כחלון: נכון.

משה כחלון: בואו נתחיל מזה, חברים.

משה כחלון: בואו נתחיל מזה, יוסי, שאני הגעתי למשרד האוצר כשהיה משבר יוקר מחייה, היה משבר דיור, יש משבר תאגיד.

משה כחלון: אתם עשיתם פה תאגיד.

משה כחלון: לא אתה, אבל אחרים עשו פה תאגיד.

משה כחלון: אני הגעתי למשברים.

עפר שלח: יש משבר תאגיד כי ראש הממשלה - - -

משה כחלון: אני לא חושש להיכנס, אני לא מתחבא.

משה כחלון: נכנסתי לעניין – כל הבעיות האלה, לא אני יצרתי אותן.

משה כחלון: אני התנדבתי לפתור אותן.

משה כחלון: יכול להיות שזה מהלך נכון ויכול להיות שזה מהלך לא נכון, יכול להיות גם שזה יעלה לי ביוקר.

משה כחלון: אבל אל תשכחו, חברים, שאני הגעתי לפתור.

משה כחלון: אני לא יצרתי את הבעיות האלה, הגעתי למשרד והן היו קיימות.

משה כחלון: כולן.

משה כחלון: התאגיד היה קיים - - -

יוסי יונה: אדוני, אולי הפתרון הוא לא הפתרון הנכון.

משה כחלון: יוסי, בוא תן לנו לפתור קודם ואז נחליט אם זה נכון או לא.

משה כחלון: איך אתה יכול לדעת.

מיקי רוזנטל: אולמרט אשם בדיור.

משה כחלון: אני לא מאשים אף אחד - - -

יוסי יונה: לא, כי יוקר המחייה, אדוני, עלה.

משה גפני: יוסי, אי אפשר ככה.

משה גפני: יש הרבה אנשים בישיבה.

משה גפני: אני מבקש שהשר ידבר, שהוא יציג את הדברים שלו.

יוסי יונה: אפשר להעיר הערות.

משה גפני: אני לא אומר שלא קוראים קריאות ביניים בכנסת, אבל עכשיו זה קשה מאוד פה.

עיסאווי פריג': למה קשה, גפני?

משה גפני: קשה, קשה.

רחל עזריה: יש שני אנשים בחדר.

משה כחלון: חברים, יש כמה רפורמות – שחלק מחברי הכנסת באופוזיציה אמרו שיתמכו בהן, כי הן רפורמות חברתיות ומטיבות עם העם.

משה כחלון: אז קודם כל, אני מודה לכם על זה.

משה כחלון: אני מקווה שלא נצטרך את זה, אבל יכול להיות שכן נצטרך את זה בסוף.

משה כחלון: אז אני מודה לכם גם על הממלכתיות ועל הרצינות.

משה כחלון: אנחנו נמשיך גם השנה לקלוט עובדי קבלן.

משה כחלון: קלטנו מאות רבות ואנחנו נמשיך עם זה גם השנה; נמשיך עם התוכנית למגזר הערבי, שאמיר לוי יפרט בהמשך.

משה כחלון: ביקשתי לדעת, כי ידעתי שאחמד טיבי ישאל "כמה נתתם עד עכשיו", ולכן ביקשתי את המספר.

באסל גטאס: כמה יהיה ב-17'-18'.

משה כחלון: 17'-18' זה קל.

עיסאווי פריג': כבוד השר, הביצוע יותר חשוב מהכל.

משה כחלון: זה מה שאמרתי.

משה כחלון: ביקשתי שאמיר לוי ייתן לי את הנתונים האלה, כי ידעתי שתשאלו.

משה כחלון: אני רוצה גם לברך את 5,500 המגרילים, וגם הגרלות באוויר, שכבר זכו לרכוש דירה ב"מחיר למשתכן" בהנחה של בין 20 ל-30 אחוזים.

משה כחלון: זה לא מספיק, זו התחלה, אבל זה בכיוון.

משה כחלון: אנחנו מחויבים ל-12,000 עד סוף השנה ולאחר מכן 20,000, 30,000, ועד סוף הקדנציה, בעזרת ה', כפי שהתחייבתי, נבנה 100,000 דירות במחירים מופחתים, הרבה מאוד במגזר הערבי.

מנחם אליעזר מוזס: גם במגזר החרדי, משה?

משה כחלון: גם במגזר החרדי.

מנחם אליעזר מוזס: יש פה שני משה – משה כחלון ומשה גפני.

משה כחלון: אני אעבור ממש בקצרה, כי אני לא רוצה להלאות אתכם: תקציב הבריאות יגדל ב-2017 ב-5 מיליארד - - -

מיקי רוזנטל: אדוני, תוכל רק להתייחס אם זה בבסיס התקציב או לא?

משה כחלון: אני מציע שאת השאלות האלה תשאלו את אמיר לוי, כי יש פרויקטים – למשל קיצור תורים – שאתה גומר את זה וזה רץ לבד.

מיקי רוזנטל: רק אם תוכל לתת את המספר כמה בבסיס התקציב.

משה כחלון: אני לא פירטתי.

משה כחלון: אמיר לוי יפרט לכם את זה.

משה כחלון: סל בריאות – תוספת של חצי מיליארד מידי שנה לבסיס התקציב.

משה כחלון: פה אי אפשר להגיד לאנשים פעם כן פעם לא.

משה כחלון: הכל לבסיס.

משה כחלון: הנה, קיבלת תשובה.

מיקי רוזנטל: כל המספרים פה?

משה כחלון: הכל לבסיס.

משה כחלון: אתה לא מאמין, יש שר אוצר חברתי במדינת ישראל.

מיקי רוזנטל: מסל התרופות.

משה כחלון: סל התרופות, כן.

<אמיר לוי: כל מה שהשר יקריא עכשיו זה לבסיס התקציב.

משה כחלון: תקציב החינוך – בבסיס יגדל ב-6.8%, מ-52.2 ל-55.8 מיליארד ב-2018; רווחה – זה יגדל ב-13.7%, מ-6.5 מיליארד ל-7.4 מיליארד; שיקום שכונות – עלייה בתקציב המיועד לשיקום שכונות, פיזי וחברתי, בהיקף של כ-70%, מ-90 מיליון שקלים ל-160 מיליון שקלים ב-17'-18'; מיסוי – הפחתת המיסים בתקציב צפויה לעודד את הצמיחה על-ידי הקטנת התמריצים השליליים לעבודה ולהרחבת הפעילות הכלכלית.

משה כחלון: הצעדים כוללים הפחתה מדורגת של מס חברות באחוז נוסף בכל אחת מהשנים 17'-18', עד לשיעור של 23%.

משה כחלון: התחלנו ברמה של 26.5% ואנחנו נגיע ל-23%.

משה כחלון: הפחתנו את מס ההכנסה ליחידים, אבל בעלי המשכורות הנמוכות והבינוניות – מעמד הביניים – למי שמגיע, אבל לגבוהות לא הפחתנו; תקציב לעידוד הצמיחה – תעשייה, מו"פ והשכלה גבוהה – בשנים 2017 ו-2018 יוקצה תקציב תוספתי לעידוד הצמיחה בהיקף של מאות מיליוני שקלים, כגון – ואני מפרט: תוספת של 50 מיליון שקלים לקידום הייצוא ועידוד היצואנים; תוספת של 50 מיליון נוספים לשני מסלולים חדשים להעלאת הפריון בתעשייה המסורתית ומגזר השירותים והמסחר; תוספת של 40 מיליון לשנה עבור עידוד עסקים קטנים ובינוניים, תוכנית חדשה לסיוע לעסקים חדשים.

משה כחלון: כך סך התקציב עבור הסיוע למגזר העסקי, לעידוד השקעות, מחקר ופיתוח ותעסוקה יעמוד על 3 מיליארד שקלים בכל אחת מהשנים, לעומת 2.5 מיליארד שהיו בשנה הזאת.

משה כחלון: זו תוספת של חצי מיליארד; בנוסף, תינתנה תוספות של כ-500 מיליון שקלים ב-2017 ו-750 מיליון שקלים ב-2018 לקידום מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל במסגרת התוכנית הרב-שנתית; תוספת של 80 מיליון שקלים ב-2017 ו-120 מיליון שקלים ב-2018 עבור הטיפול במחסור בכוח אדם מיומן בתעשייה ובהיי-טק; 70 מיליון ב-17' ו-125 מיליון ב-18' להגברת הנגישות להשכלה גבוהה.

משה כחלון: אתם יודעים שחסרים לנו מהנדסים, מתכנתים.

משה כחלון: אנחנו מטפלים בדברים האלה וגם שמים כסף.

משה כחלון: אנחנו לא מטפלים בכותרות, שמים כסף לעניין הזה; תוספת של 40 מיליון שקלים ב-2017 ו-50 מיליון שקלים ב-2018 לקידום החדשנות בתעשיית הייצור, מה שנקרא "התעשייה המסורתית", באמצעות הרשות לחדשנות טכנולוגית; בנוסף, תינתן תוספת של 100 מיליון שקלים לכבאות, על מנת להפחית את נטל הרגולציה ברישוי עסקים.

משה כחלון: רק שתבינו מה המשפט הזה אומר – במקום שמכבי אש יבואו לעסק ויבקשו את הדברים הנדרשים ויגבה מהעסק אגרה, נתנו להם את כל הכסף של האגרות שהם צריכים לגבות, ושיעזבו אותם.

משה כחלון: זה במסגרת הפחתת נטל הרגולציה.

משה כחלון: כמובן שבבקשת הרישיון ידעו אם יש מטף או אין מטף, יש ספרינקלרים או אין ספרינקלרים.

משה כחלון: כל הנושא של הבטיחות לא נפגע, הפיקוח לא נפגע, אבל פחות נטל על האזרחים, פחות נטל על בעלי החנויות והעסקים.

<קריאה: אולי תתייחס אלינו?

משה גפני: לא, לא, לא.

<קריאות: כן, כן, כן, - - -

משה גפני: אני מבקש להוציא אותם, בבקשה.

<קריאה: המדינה משתמשת בגליל וזורקת.

<קריאות: - - -

משה גפני: אני מבקש להוציא אותם.

<קריאות: - - -

<קריאה: ארבעה ילדים יש לי ולרופא ילדים אני צריך לכתת רגליים, ותחבורה ציבורית - - -

משה גפני: בבקשה להוציא אותם החוצה.

<קריאה: ככה המדינה מתייחסת - - -

אראל מרגלית: למה אתם מוציאים אותם?

אראל מרגלית: תשמעו אותם, הם באים לדבר על הצפון.

<קריאה: הפקרתם אותנו, שכחתם אותנו.

באסל גטאס: למה אתם מוציאים אותם?

משה כחלון: לגבי התוכנית לצפון - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: רק רגע, אדוני השר.

אראל מרגלית: אני מציע לדבר על הצפון.

אראל מרגלית: הם רוצים לשמוע, אכפת להם והם רוצים.

<קריאה: אבל לא זורקים דברים.

עליזה לביא: אלה פעילים חברתיים, חבר'ה צעירים.

איתן ברושי: גפני, הם נסעו שלוש שעות כדי להגיע לכאן.

משה גפני: בסדר, עם כל הכבוד - - -

מכלוף מיקי זוהר: יש דרך ויש דרך.

משה גפני: אתה יודע, הישיבה לא היתה חייבת להיות היום, היא היתה יכולה להיות בעוד שבוע וחצי.

איתן ברושי: הם יהיו בשקט.

משה גפני: לא, אין דבר כזה.

משה גפני: אדוני השר, תמשיך.

מנחם אליעזר מוזס: ומי יאסוף את האשפה כאן באמצע?

משה גפני: הרב מוזס, שב.

עיסאווי פריג': כבוד השר, תתייחס לתושבי הצפון, תענה להם.

משה גפני: הוא הלך להגיד את זה עכשיו.

משה כחלון: הנה, זו התוכנית לצפון, יא זאלמי, מה אתם רצים?

משה כחלון: מה, נולדתם בחודש החמישי?

משה כחלון: תחכו.

עיסאווי פריג': אז למה הוצאת אותם?

עיסאווי פריג': שישמעו.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר.

משה גפני: עיסאווי.

משה כחלון: עיסאווי, אני לא אחראי על הסדרנים.

משה כחלון: תכנית הצפון – גורמי המקצוע במשרד מבצעים עבודת מטה מקיפה והם נמצאים בשיח מול משרדי ממשלה נוספים וראשי רשויות בצפון לשם גיבוש תוכנית רחבה שתבטיח פיתוח כלכלי של אזור הצפון.

משה כחלון: מטרת התוכנית לתת מענה לצרכים של אזור הצפון על מנת להעלות את רמת החיים של כל תושבי הצפון.

משה כחלון: במסגרת עבודת המטה נבחנים צעדים אסטרטגיים, כגון העברת מחנות צה"ל צפונה, משיכת חברות גדולות לאזור הצפון, העלאת הפריון בקרב החברות בצפון ועוד.

משה כחלון: כחלק ממימוש תוכנית זו מושקעים במסגרת התוכנית הכלכלית סכומים נכבדים לפיתוח הצפון.

משה כחלון: כך לדוגמה, למעלה מ-5 מיליארדי שקלים יושקעו לטובת פיתוח כבישים בצפון בתוכנית החומש הקרובה.

משה כחלון: כמו כן, בשנים הקרובות יושקעו יותר ממיליארד שקלים בכלי סיוע למגזר העסקי באזור הצפון, בין היתר לטיפול במחסור בכוח אדם מיומן ולשילוב אוכלוסיות מיעוטים.

משה כחלון: בנוסף לכך, בשנים הקרובות יוקצו כמיליארד שקלים לצורך בינוי כיתות וגני ילדים באזור הצפון.

משה כחלון: היום, בשעה שש - - -

באסל גטאס: איזו תוכנית חומש זו?

באסל גטאס: איך זה מתבטא בתקציב?

משה כחלון: היום בשעה שש נקיים ישיבה עם עדי אלדר, שלמה בוחבוט, אלי מלכה, שר הביטחון, שר הנגב והגליל, אני ואנשי המטות שלנו, כדי להמשיך ולקדם את הנושא הזה.

משה כחלון: היום, בשעה שש, בלי קשר - - -

אראל מרגלית: מה עם ועדת הכספים?

אראל מרגלית: יש תוכנית אסטרטגית לצפון?

משה כחלון: ועדת הכספים תיכנס באופן טבעי לעניין.

משה כחלון: כרגע זה ראשי רשויות וממשלה.

מיקי לוי: כרגע זה לא מופיע בתוכנית הכלכלית.

מיקי לוי: תקציב המדינה - - -

משה כחלון: זה מופיע.

מיקי לוי: בנושא הצפון, מה שהשר אמר זה לא צבוע.

רועי פולקמן: זה לא נכון.

מיקי לוי: זה נכנס לתוך המשרד הזה, ולתוך המשרד הזה - - -

רועי פולקמן: אבל ככה עובדים, מה זאת אומרת.

משה גפני: מיקי, אתם רוצים דיון או אתם רוצים צעקות.

משה גפני: בבקשה, אדוני השר.

עפר שלח: אני אסביר לך.

עפר שלח: אתה יודע מה זה העתקת מחנות צה"ל?

עפר שלח: אתה יודע כמה זה עולה?

עפר שלח: את הדרום עוד לא גמרו.

<קריאות: - - -

<קריאה: הכבישים רק עוזרים לעזוב את הצפון.

<קריאה: התעסוקה צריכה להיות בתוך הצפון.

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: אדוני השר, אני מבקש הפסקה של חמש דקות.

משה כחלון: תן לסיים.

עיסאווי פריג': גפני, אולי בגלל ש-50% מהתושבים של הצפון ערבים קשה לפתח אותו?

רועי פולקמן: תוכנית 15 מיליארד למגזר הערבי, זה לא בצפון?

רועי פולקמן: זה לא חלק מהצפון?

משה כחלון: אני רוצה להתייחס גם לדיור הציבורי.

משה כחלון: בשנה שעברה נרכשו כ-600 דירות.

משה כחלון: כרגע יש 3,000 דירות לקשישים בשיתוף הסוכנות; חצי מיליארד שקלים לרכישת דיור ציבורי יועברו מחוק המכר; יונפקו אג"חים בהיקף של מיליארד שקלים יחד עם "עמידר", כמובן משרד הבינוי – השר גלאנט – כדי לחזק את כל נושא הדיור הציבורי במדינת ישראלי ולרכוש עוד מאות או אלפי יחידות דיור לדיור הציבורי.

איתן ברושי: למה לא מורידים, כחלון, את מחירי הקרקעות?

משה כחלון: השנה הוקצו 1.1 מיליארד ועוד 0.8 מיליארד בשלבי אישור.

חמד עמאר: אתה יכול להתייחס למגזר הדרוזי?

מיקי רוזנטל: אדוני, מה זה הצטאלך האלה – הוא מקבל ככה וכו' – איפה החזון של שר האוצר?

מיקי רוזנטל: אני באתי לשמוע חזון.

עליזה לביא: בדיוק.

עליזה לביא: מה האני מאמין שלך?

מיקי רוזנטל: מה אומר התקציב הזה?

מיקי רוזנטל: מה יהיה על המדינה הזאת?

משה כחלון: צמצום פערים, זה החזון.

מיקי רוזנטל: אבל אתה אומר ההוא מקבל 7, הוא מקבל 4.

מיקי רוזנטל: מה זה?

מיקי לוי: מדינה שבה נפסק השידור הציבורי - - -

משה גפני: אתם יכולים לדבר על מה שאתם רוצים, אבל אם יימשכו הצעקות אני פשוט אעצור את הישיבה.

משה גפני: אני רק מבקש להוציא את מי שאיננו חבר כנסת, אינו ראש רשות או נציגי משרדים.

משה גפני: התקשורת יכולה להישאר.

משה גפני: אין אפשרות לנהל כך את הדיון.

משה גפני: אם רוצים שכל אחד יביע את דעתו, צריך שהמקום יהיה מסודר ואי אפשר עם הצעקות האלה.

משה גפני: מי שאיננו חבר כנסת, מי שאיננו ראש רשות מקומית, מי שאיננו נציג משרדים או איש תקשורת אני מבקש מהסדרנים להוציא אותו.

באסל גטאס: אפשר לשאול שאלות?

באסל גטאס: יהיה דיון?

משה גפני: בוודאי שיהיה דיון.

משה גפני: יהיה דיון אם לא יזרקו דברים וצעקות.

משה כחלון: חבר הכנסת רוזנטל שאל משהו – כנראה שלא שמעת את ההתחלה.

מיקי רוזנטל: יכול להיות.

מיקי רוזנטל: יכול להיות שיש לי בעיית שמיעה או הבנה.

מיקי רוזנטל: יש כאלה שאומרים שאני כבר לא מבין הרבה.

משה כחלון: חבר הכנסת רוזנטל שאל לגבי החזון, איך אני רואה את הכלכלה, מה אני עושה שם, על מה אני מקבל משכורת.

משה כחלון: אז התשובה היא – אמרתי אותה ואני אחזור עליה פעם נוספת, כנראה שעניין התאגיד היה קצת ארוך.

משה כחלון: אמרתי: המשך צמיחה, הגדלת הוצאה ציבורית, צמצום פערים חברתיים ועידוד שינויים מבניים ורפורמות שבמשך שנים נמנעו מלגעת בהם.

עליזה לביא: מה עם התעסוקה?

משה כחלון: צמצום פערים זה תעסוקה, צמיחה זה תעסוקה.

משה כחלון: מאיפה באה תעסוקה, מהשמים?

משה כחלון: תעסוקה באה מעבודה.

משה כחלון: חברים, אני רוצה לומר לכם – ואני לא רוצה להתפאר – שנתוני המאקרו שלנו הם מהטובים שהיו בשנים האחרונות.

משה כחלון: מהטובים.

משה כחלון: גם הרבעון השני – ראיתם, הגענו ל-4.3% צמיחה.

משה כחלון: וברבעון השלישי – יש לי בשורה בשבילכם, אלה עדיין לא נתונים, אלא אומדנים שמראים שאנחנו ממשיכים בצמיחה ובכיוון הנכון.

משה כחלון: הריבית נמוכה, הגירעון נמוך, והחוב שלנו לעולם הוא מהנמוכים שהיו, האבטלה היא בשפל, במקום הנמוך ביותר שהיה בשנים האחרונות.

משה כחלון: הנתונים טובים, אפשר לאהוב את זה, אפשר לכעוס על זה.

עיסאווי פריג': כאן אחוז העוני הכי גבוה בכל מדינות ה-OECD.

עיסאווי פריג': זה לא נתון.

משה כחלון: יש לנו נתונים, וגם פה אנחנו מצמצמים פערים.

משה כחלון: הגדלנו את קצבאות הילדים, הגדלנו את ההשקעות בחינוך, תוכנית חיסכון לכל ילד.

משה כחלון: אלה דברים שלא היו.

משה כחלון: הרבה סקטורים קיבלו מאיתנו סיוע, סקטורים שלא הוכרו בעבר.

משה כחלון: לא הוכרו בעבר, ונתנו להם.

משה כחלון: אנחנו עיוורי צבעים, אין לנו מפלגה, ואין לנו צבע, לא משנה לנו אם אתה יהודי, ערבי, אשכנזי, מזרחי, דתי או חילוני.

עיסאווי פריג': אני מדבר על נתוני העוני שאתה מתעלם מהם.

עיסאווי פריג': הם הכי גבוהים מכל מדינות ה-OECD.

משה כחלון: אני לא מתעלם.

משה גפני: עיסאווי, אי אפשר ככה.

עיסאווי פריג': אני מציין נתונים.

משה גפני: אז תקבל רשות דיבור ותגיד.

משה כחלון: עיסאווי, אני עונה לך.

משה כחלון: צמצום פערים לא עושים אצל העשירים, לא עושים בין ראשי הבנקים.

משה כחלון: עושים בין העניים, וזה מה שאנחנו עושים.

משה כחלון: קצבאות ילדים זה צמצום.

נורית קורן: אדוני השר, מה עם הגדלת הקצבאות?

<קריאה: גפני, יש לנו פה 2,000 אנשים בהפגנה, אנחנו צריכים לצאת אליהם.

משה גפני: אז מה לעשות?

משה גפני: יש פה חברי כנסת, אבל לפני כן אני אתן לשניים מהצפון לדבר, שלוש דקות לכל אחד.

משה גפני: אני מבקש, זה לא היה בתוכנית כאן, ההפגנה שלכם לא תואמה עם ועדת הכספים, עם הופעת השרים.

משה גפני: הופעת השר היא על הנושא התקציבי הכללי, על המדיניות הכללית.

משה גפני: שניים מהצפון יקבלו רשות דיבור לפני חברי הכנסת, ואני מבקש לעמוד בלוחות הזמנים.

משה גפני: בבקשה.

<אילן שוחט: אני ראש עיריית צפת.

<אילן שוחט: נמצאים כאן איתנו ראשי רשויות מכל הגליל המזרחי, המערבי והמרכזי.

<אילן שוחט: אני מודה לכבוד יושב-ראש הוועדה ולשר על ההתייחסות לתוכנית לצפון ועל מתן זכות הדיבור.

<אילן שוחט: כרגע יש בחוץ הפגנה של תושבים שהגיעו לפה, לתמוך בנו מאחור, וזה ממש מחמם את הלב.

<אילן שוחט: זה לא שאין לנו מה לעשות ואנחנו באים להפגין.

משה כחלון: פתיחת מושב, אחי.

משה כחלון: בפתיחת מושב כולם באים להפגין, מה לעשות.

משה כחלון: אתה יודע כמה שנים אני מטייל פה.

<אילן שוחט: אני רוצה לחדד טיפה את הנקודה.

משה גפני: תדע שעל-פי חז"ל כשמעבירים ביקורת, קודם כל מודים על הטובות.

<אילן שוחט: אמרתי, תודה רבה.

משה גפני: לא תודה על רשות דיבור.

משה גפני: שר האוצר הוסיף 400 מיליון שקל להטבות המס ביישובים, שיהיו כמה יישובים, בערך 250 שלא היו קודם והיום הם נמצאים בהטבות המס.

משה כחלון: עכשיו יגידו שיש 4,000 מפגינים, לא 2,000.

משה כחלון: איך ספרתם אותם, ככה או ככה?

<אילן שוחט: אני רוצה לחדד את הנקודה.

<אילן שוחט: קודם כל, צריך להבין שתוכנית הצפון, מעבר לרצון שלנו והבקשה שלנו שהיא תיכלל ותיכנס ותקבל התייחסות רצינית, מדובר פה במשהו שנכתב ועובד מהשטח, עלה מוועדות, עלה בהחלטת ממשלה.

<אילן שוחט: זה משהו שאנחנו עובדים עליו במשך שנתיים.

<אילן שוחט: זה לא כמו שזה נראה פה, עוד 20 מיליון, עוד 100 מיליון.

<אילן שוחט: יש פה תוכנית אסטרטגית, בדוקה, מדידה, שלמעשה באה להציל את הצפון.

<אילן שוחט: חשוב שגם חברי הוועדה ידעו שהאנשים שיושבים כאן והאנשים שנמצאים בחוץ לא מגיעים לכאן מתוך מסכנות.

<אילן שוחט: הם מגיעים לכאן מתוך עוצמה, מתוך חוזק, ואנחנו רואים בכם חלון הזדמנויות חד-פעמי, במיוחד עם התקציב הדו-שנתי הזה, לקחת פעם אחת בצורה רצינית את הצפון, בראייה אסטרטגית, לבנות תוכנית עם תקציב תוספתי.

<אילן שוחט: לבוא ולומר שצובעים ממשרד התחבורה סכום ומהחינוך סכום, זה בסדר.

<אילן שוחט: זה יהיה חלק מהתוכנית, אבל הצפון זקוק לכסף תוספתי.

<אילן שוחט: הרבה ממנו זה כסף קטן לעומת המספרים שאני שומע פה, אבל הם יכולים לעשות שינויים מדהימים ומרחיקי לכת.

<אילן שוחט: הם נכתבו מהשטח, יש פה אחדות של ראשי הרשויות, אחדות של התושבים.

<אילן שוחט: צר לי על הסיטואציה שהיתה פה, אבל צריך להבין שאנשים רותחים.

<אילן שוחט: אנחנו מרגישים שאנחנו לא נספרים.

<אילן שוחט: אנחנו רוצים לגור שם, אנחנו אוהבים את חבל הארץ הזה, אנחנו רק רוצים שוויון הזדמנויות ודחיפה קטנה.

<אילן שוחט: נשמח מאוד שבישיבה היום, בשש בערב, שהרגע שמענו עליה, יתקדמו.

משה כחלון: הרגע שמעתם עליה?

משה כחלון: אתה באת בשבילה, ואתה אומר שהרגע שמעת עליה.

<אילן שוחט: עכשיו שמעתי בפעם הראשונה.

רחל עזריה: גם המפגינים לא שמעו עליה?

<אילן שוחט: אף אחד עוד לא שמע על הישיבה הזאת.

<אילן שוחט: אני אומר לכם שמפה אנחנו יוצאים אליהם ונביא אליהם את רוח הדברים.

<אילן שוחט: יש לנו אמון מלא בצוות שיושב פה, כי חווינו פה חוויה טראומתית, שהתקציב הזה היה כבר צריך להיות פה ובדקה ה-90 הוא נשמט לנו מהרגליים, ואנחנו ממש בחוויה טראומתית.

<אילן שוחט: לכן, אנחנו מבקשים – ואנחנו מאוד רציניים ונחושים – שהדברים יבואו.

<אילן שוחט: תודה רבה.

<גיורא זלץ: אני ראש המועצה האזורית גליל עליון.

<גיורא זלץ: אני גם מצטרף לתודה, ובעיקר על המשך הדיון הערב.

<גיורא זלץ: אני רוצה להוסיף שהתוכנית שאנחנו הכנו, ראשי הרשויות ביחד עם אנשי מקצוע במשרדים השונים, כולל משרד האוצר, היא תוכנית שנותנת מענה לשירותים שחסרים בצפון, ודיברנו על זה מספיק, אבל יש בה עוד צעד חשוב מאוד, וזה מנועי צמיחה: בתיירות, בחקלאות, בתעשייה, במחקר רפואי.

<גיורא זלץ: אנחנו חושבים שהתוכנית הזאת היא גם סוג של פתרון.

<גיורא זלץ: אנחנו לא הבעיה, אנחנו הפתרון.

<גיורא זלץ: אנחנו חושבים שאותם מאות אלפים, צעירים, שמחפשים היום את העתיד שלהם בברלין, בארצות הברית או בסין, חשוב וכדאי לעשות את כל המאמץ שהם יחפשו את הפתרון להם בישראל.

<גיורא זלץ: בתכנית הזאת אנחנו מציעים בדיוק את זה.

<גיורא זלץ: דבר נוסף שחשוב להזכיר, החוסן של המדינה, שנשען על הצבא והאימונים של הצבא חשובים בשביל החוסן הזה, באותה מידה בדיוק כך הפיתוח הכלכלי והתעסוקה לתושבי הצפון חשובים לחוסן האזרחי.

<גיורא זלץ: לכן אנחנו רואים בתוכנית הזאת תוכנית לאומית לצפון.

<גיורא זלץ: זו לא תוכנית עבור תושבי הצפון – כן, תושבי הצפון ייהנו ממנה, אבל זו תוכנית לאומית, תוכנית שמהווה פתרון גם לצרכים ולערכים של המדינה כולה.

<גיורא זלץ: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר.

משה גפני: ואחריו – אראל מרגלית, זהבה גלאון ואחמד טיבי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לך, אדוני השר, שכיבדת אותנו היום בנוכחותך.

מכלוף מיקי זוהר: שיתוף הפעולה בינינו הוא מתחילת הקדנציה והוא פורה, ויש בינינו אמון גדול.

מכלוף מיקי זוהר: אני סמוך ובטוח שהנושא הזה יישמר.

מכלוף מיקי זוהר: בנושא הצפון – אני סמוך ובטוח שאתה תביא את הפתרון.

מכלוף מיקי זוהר: כאיש שמגיע מהפריפריה ושתמיד היא עמדה לנגד עיניו, אין לי ספק שאתה תביא את הפתרון המיוחל שבסופו של דבר, מה לעשות, מתחיל ונגמר גם בכסף.

מכלוף מיקי זוהר: בשעה 12 וחצי אני אקיים דיון במסגרת הוועדה החדשה בראשותי, הוועדה לצדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: נעלה את הסוגיות ואני מקווה שהן תיושמנה.

באסל גטאס: עוד הפעם, מה שם הוועדה?

מכלוף מיקי זוהר: צדק חלוקתי ושוויון חברתי.

מכלוף מיקי זוהר: חבר בוועדה חברך אחמד טיבי.

מכלוף מיקי זוהר: אני מעיר את תשומת לבך לגבי התאגיד הציבורי.

מכלוף מיקי זוהר: אני חייב לומר שהתאגיד הציבורי לא יעלה כסף, מהסיבה הפשוטה שנושא הקרקעות יוסדר על-ידי כך שרשות השידור תמכור את הקרקעות, תחזיר את הקרקעות למדינה והמדינה תכניס את הכסף.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא של ייעול רשות השידור יביא לכך שלא תהיינה עלויות של 400 מיליון שקל.

מכלוף מיקי זוהר: אין ספק שהטענה שלך מוצדקת, צריך להביא פתרון כלכלי וגם הממשלה תמצא דרך להביא את הפתרון הזה, אבל ברור שזה צריך לעלות יותר כסף לציבור.

מכלוף מיקי זוהר: יש דרך כלכלית לפתור את זה.

מכלוף מיקי זוהר: היה לי חשוב לומר רק את זה.

זהבה גלאון: האמת, לא הבנתי מה אמרת.

מכלוף מיקי זוהר: אני אנסה להסביר אחר כך שוב.

מיקי רוזנטל: הדף מסרים מראש הממשלה לא הגיע.

רחל עזריה: שתהיה איזו התייעלות לא ברורה, שעד היום לא הצליחו לעשות, אבל איכשהו זה יקרה.

עיסאווי פריג': וקודם בתוך הקואליציה, ונמצא את הפתרון אחר כך.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להמשיך, ברשותכם, לנושא שלשמו התכנסנו, וזה תקציב המדינה, שהשר הציג אותו עם עקרונות מאוד מאוד ברורים.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר לאדוני השר שלפחות לעניות דעתי לוועדה יהיו שלושה נושאים מרכזיים, או שאפשר לקרוא לזה שלוש משימות מרכזיות, לראות איך מעבירים את זה בצורה טובה, לשביעות הממשלה ולשביעות השר: הנושא הראשון – יש את בעיית המשבר בבורסה.

מכלוף מיקי זוהר: השוק של הבורסה הפך להיות לא אטרקטיבי ולכן אנשים הולכים לשוק הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני השר לא רוצה משקיעים בשוק הנדל"ן ואנחנו יודעים שהוא עושה פעולות מהותיות, רציניות, חזקות, כדי שמשקיעים יעזבו את שוק הנדל"ן וילכו לאפיקי השקעה אחרים.

מכלוף מיקי זוהר: אפיק ההשקעה הבורסאי הפך להיות אוויר.

מכלוף מיקי זוהר: השינוי יכול להיות בכמה פעולות חשובות, שאני מקווה שאפשר יהיה לבצע אותן.

מכלוף מיקי זוהר: ראשית, אני באמת מציע הפחתה של המס בבורסה, שאנשים ילכו דווקא לבורסה, שיהיה להם יותר מעניין בבורסה כי יש פחות מס לשלם.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, גם אם נפחית את המס אנחנו נרוויח יותר כסף ממסים, מאחר שכך אנשים לא משלמים מסים כי אין רווחים בבורסה.

מכלוף מיקי זוהר: זה פעם אחת.

מכלוף מיקי זוהר: פעם שנייה, להפחית את הרגולציה הכל כך קשה שיש היום, שאם מישהו רוצה לסחור ביותר מ-800,000 שקל, הוא צריך ללכת למס הכנסה ולהיחקר על כך.

מכלוף מיקי זוהר: אם נוריד את הרגולציה, נפחית את המסים, המשקיעים יעזבו את שוק הנדל"ן והם ילכו דווקא לשוק הבורסה.

מכלוף מיקי זוהר: זה דבר חשוב מאוד שצריך להיות באחת מהמטרות המרכזיות שלנו; נושא מיסוי דירה שלישית – החוק ראוי ונכון.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לגרום לאנשים למכור את הנכסים שלהם ולעזוב את שוק הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: יש מחסום למשקיעי נדל"ן לעזוב את שוק הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: המחסום הזה נקרא "מס שבח".

מכלוף מיקי זוהר: יש כאלה – אתם מכירים את זה כמובן ואתם עוסקים בזה – שטוענים שהפסקת הפטור שהיה עד לפני כמה שנים פעם בארבע שנים הוא גם חלק ממצוקת הנדל"ן.

מכלוף מיקי זוהר: בעצם אנשים הפסיקו למכור דירות, כי אין להם פטור ממס שבח.

מכלוף מיקי זוהר: כל אחד שרוצה למכור דירה משלם מאות אלפי שקלים מס שבח.

מכלוף מיקי זוהר: המס נכון, אני לא אומר שלא, אבל צריך לתת לאנשים את האפשרות להסיר את המחסום הבלתי עביר הזה של מס שבח.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני מציע לאדוני לשקול את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שאתה כבר שוקל את זה ברצינות ואני מקווה שגם תוביל את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שאתה יכול.

משה כחלון: קראתי בעיתון שאני שוקל.

מכלוף מיקי זוהר: כן, גם אני קראתי.

מכלוף מיקי זוהר: קראתי, ושמחתי לקרוא את זה, אני חייב לציין.

משה כחלון: אני גם יודע מי כתב את זה.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, אני יודע גם מי הדליף את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אלטרנטיבת השקעה למשקיעי נדל"ן – מידי שנה המדינה מגייסת כסף מהזירה הבין-לאומית.

מכלוף מיקי זוהר: אם ניתן אפשרות למשקיעי נדל"ן להשקיע כסף במדינה, סוג של אג"ח ממשלתי עם רנטה חודשית, זה כמו דמי שכירות.

מכלוף מיקי זוהר: הם יוכלו לשים את הכסף באפיקים אחרים ולא בשוק הנדל"ן ואז זה ישתלם להם כלכלית.

מכלוף מיקי זוהר: אלה שתי פעולות שיכולות להביא את הפתרון המיוחל שהשר רוצה אותו, והוא פתרון נכון.

מכלוף מיקי זוהר: דבר אחרון, הנושא של הרפורמה בהימורי הספורט.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להביא לידיעת אדוני – אני מניח שאתה יודע - ש-7 מיליארד שקל נמצאים בתחום החוקי של הימורי ספורט, 11 מיליארד שקל נמצאים בתחום הלא חוקי של הימורי ספורט.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו רוצים להפחית את ההימורים במדינת ישראל, זה דבר חשוב וראוי, אבל אנחנו לא רוצים לגרום למהמרים ללכת מהחוקי אל הלא חוקי.

מכלוף מיקי זוהר: אז ברור שהגברת האכיפה זה משהו שאי אפשר להתפשר עליו, אבל מנגד עודף רגולציה יכולה להביא מהמרים ללכת דווקא למקום הלא חוקי.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני רוצה שנבחן ביחד את הסוגיות, כדי שנביא פתרון אידיאלי, שהמהמרים – אם הם רוצים להמר, וכמובן עדיף שלא – יהמרו דווקא בצד החוקי ולא בצד הלא חוקי.

מכלוף מיקי זוהר: אלה דברי, תודה רבה.

זהבה גלאון: התשובה היא לא.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אראל מרגלית.

משה גפני: אחריו – חברת הכנסת זהבה גלאון.

משה גפני: אני מבקש להתחשב גם באחרים.

אראל מרגלית: תודה רבה.

אראל מרגלית: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, אני רוצה לייחד את הדברים שלי כרגע רק לצפון, כי הם פה והם שמים את הפוקוס וזה חשוב, ואני עובד על זה כבר הרבה מאוד זמן כראש השדולה.

אראל מרגלית: אנחנו המדינה החדשנית ביותר במדינות ה-OECD, אבל אנחנו גם המדינה עם הפערים הכי גדולים.

אראל מרגלית: תכלס, זה ככה – שליש מהאוכלוסיה מצליחה, שני-שלישים הרבה הרבה פחות.

אראל מרגלית: עיקר חוסר ההצלחה נמצא בדרום ובצפון.

אראל מרגלית: ככה זה עובד, ובאוכלוסיות כאלה ואחרות.

אראל מרגלית: עשינו מהלך ענק בדרום.

אראל מרגלית: קודם כל מעבר הצבא, אחר כך – אתה זוכר שהקמתי את חממת הסייבר.

אראל מרגלית: היית אז שר, באת וראית.

אראל מרגלית: אחרי זה גם ראש הממשלה, ואחרי שנתיים בא ואמר שזה הוא עשה.

אראל מרגלית: זה בסדר, כולם עשו.

אראל מרגלית: זה יופי.

משה כחלון: לא אמרתי שעשיתי.

אראל מרגלית: לא, לא.

אראל מרגלית: אתה היית.

אראל מרגלית: יש ראשי רשויות בצפון, רובם לא מהפלגה שלי, אדירים.

אראל מרגלית: יש תוכנית שעבדנו עליה יחד איתם, שהיא תוכנית לגליל המזרחי, לגליל המערבי ולכרמיאל.

אראל מרגלית: זו תוכנית מעובדת.

אראל מרגלית: התוכנית שעומדת במקום הכי מתקדם זה דווקא בגליל המזרחי, אבל גם במקומות האחרים יש תוכנית לא רעה שמתקדמת בחודשים האחרונים.

אראל מרגלית: מה היא אומרת?

אראל מרגלית: צמיחה.

אראל מרגלית: יש שניים, שלושה נושאים ענקיים שמדינת ישראל צריכה ללכת עליהם בשנים הקרובות, בלי קשר צפון-דרום, אחד מהם הוא החיבור בין חקלאות, מזון ורפואה.

אראל מרגלית: זה נושא ענק, wellness .

אראל מרגלית: הגליל המזרחי יכול להיות המקום המרכזי שמוביל אותו, מקרית שמונה, הקיבוצניקים, הדרוזים וצפת.

אראל מרגלית: ביחד, זה דבר אחד, בלוק אחד ענק.

<בני בן-מובחר: אתה תמיד שוכח את המושבניקים?

אראל מרגלית: והמושבניקים.

אראל מרגלית: זה דבר אחד.

אראל מרגלית: דבר שני, הגליל המערבי.

אראל מרגלית: הגליל המערבי, עם "ישקר" והחבר'ה שמתעסקים במתכות, הם מובילים בייצור במדינת ישראל.

אראל מרגלית: צריך לתת להם דחיפה יחד עם כרמיאל אורט בראודה.

אראל מרגלית: כרמיאל רוצה להגיע מ-50,000 ל-100,000 איש בשבע השנים הקרובות.

אראל מרגלית: זה התפקיד שלנו.

אראל מרגלית: אני אומר לך שברמה האסטרטגית רוב התוכנית הזאת מדבר בכלל על מצ'ינג עם השקעות פרטיות, אבל אי אפשר להביא חברות לקרית-שמונה – דרך אגב, המרכז הראשון קם בקרית-שמונה יחד עם הגליל העליון ובני בן-מובחר עם המושבים ביחד – אי אפשר להביא חברה טכנולוגית לקרית-שמונה כשביוקנעם היא מקבלת כבר את כל ההטבות.

אראל מרגלית: ולכן זה אזור פיתוח א'-א'.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים את תל-חי.

אראל מרגלית: היום מגבילים את תל-חי במספר הסטודנטים שהיא יכולה לקלוט.

אראל מרגלית: אוהלו, המכללה בצפת.

אראל מרגלית: "אורט בראודה" יכולה להפוך למרכז כמו המרכז בגרמניה של חיבור בין תעשייה לבין אקדמיה.

אראל מרגלית: זה כרמיאל.

אראל מרגלית: אזור התעשייה בכברי, אזור התעשייה שמקימים במעלות.

אראל מרגלית: לזה אנחנו צריכים אמצעים ודיבור עם הסקטור הפרטי.

אראל מרגלית: אני אומר לך, כי הרבה פעמים מדברים עליהם כשקופים וכו'.

אראל מרגלית: עזוב, הבת שלי גמרה את תל-חי.

אראל מרגלית: אלה שגומרים את תל-חי או את "אורט בראודה" לא פחות מוכשרים מאלה שגומרים את הבינתחומי.

אראל מרגלית: הם רוצים לעבוד שם בעבודות איכותיות.

אראל מרגלית: אפשר היום להביא שניים, שלושה מנועי צמיחה למדינת ישראל בצפון, שכולם ימדדו את הזמן אליהם במקום מהם.

אראל מרגלית: כמו שהיום מודדים את הזמן להגיע לבאר-שבע כשמדברים על סייבר.

אראל מרגלית: לפני שלוש שנים אף אחד לא האמין, והיום יש לנו שם 5,000 עובדים צעירים בדרום שמשנים לא רק את אלה שעובדים בסייבר, הרוב שם לא יודעים מה זה סייבר, אבל הם משנים את התפיסה של הדרום על עצמו.

משה גפני: תודה, אראל.

משה גפני: זהבה גלאון, ואחריה – חבר הכנסת אחמד טיבי.

זהבה גלאון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, גם אני אייחד את הדברים שלי לגליל.

זהבה גלאון: דיברת על נתוני הצמיחה הטובים, והם טובים, אבל מה שווה צמיחה טובה אם היא לא מחלחלת לגליל ולגולן.

זהבה גלאון: מה היא שווה?

איתן ברושי: זו צריכה פרטית.

משה כחלון: גם בהשקעות, למי שהעיר.

משה כחלון: מי שאמר צריכה פרטית, טועה.

משה כחלון: גם השקעות.

זהבה גלאון: אם היא לא מגיעה לגליל ולגולן, אנחנו בבעיה.

זהבה גלאון: לפני כחודש סיירה סיעת מרצ בגליל, נפגשה עם גיורא זלץ שיושב פה ועם רבים אחרים.

זהבה גלאון: מה מחרפן אותי – אם אני יכולה להגיד את זה ככה - - -

משה גפני: אפשר איזה מילה פרלמנטרית.

זהבה גלאון: היום היא פרלמנטרית.

זהבה גלאון: מה מעצבן אותי?

זהבה גלאון: שראש הממשלה נתניהו מוכן להעלים מיליארדים לחסל את תאגיד השידור החדש, אבל אין מספיק כסף לצפון?

זהבה גלאון: אתה דיברת על הכספים שיהיו בכל משרד.

זהבה גלאון: זה לא כסף צבוע.

זהבה גלאון: סוכם על תוכנית של 18 מיליארד שקלים, תוכנית חומש, שעבדו עליה עם ראשי הרשויות במשך הרבה מאוד זמן, תוכנית אסטרטגית חשובה.

זהבה גלאון: בליל התקציב היה דיון בממשלה, התנהל כמו בזאר טורקי, כל שר משך, כל שר רצה להשיג הישגים – איך הוא יציג הישגים אסטרטגיים - והגליל לא נשאר לו.

זהבה גלאון: שמענו שם סיפורים מסמרי שיער.

זהבה גלאון: אני לא אחזור על זה כאן, כולכם יודעים, על רפואה קלוקלת, על הצורך לחכות לתורים.

זהבה גלאון: אני לא רוצה להגיד לכם, אני גם לא רוצה לחזור על הנתונים.

זהבה גלאון: אנשי הגליל חילקו כאן נתונים.

זהבה גלאון: לא יכול להיות שאנחנו נתייחס ככה לחבל ארץ הזה.

זהבה גלאון: לא יכול להיות שאין תקציב ייעודי בתקציב שאומר: זה לצפון, זה לגליל.

זהבה גלאון: אז אני פונה אליך, אדוני השר, ואני רוצה להגיד משהו לשבחך: כשאתה רוצה להטיל וטו, אתה יודע.

זהבה גלאון: אמרת את זה כאן קודם.

זהבה גלאון: אני מודה שהצטערתי לשמוע שהווטו בעניין תאגיד השידור הוא רק וטו כלכלי ולא גם וטו ערכי.

זהבה גלאון: הסתימת פיות הזאת שראש הממשלה מבקש לעשות באה לידי ביטוי בכל דבר.

זהבה גלאון: אז מי שיודע להטיל וטו על תאגיד השידור הציבורי, ואני מקווה שאתה תעמוד בזה, אני סומכת עליך, אני מצפה ממך שתעשה כאן מהלך משמעותי לעניין הצפון.

זהבה גלאון: הערה אחרונה שאני רוצה לומר – אנחנו אמנם באופוזיציה, מרצ באופוזיציה, אבל אנחנו נתמוך במהלך שלך למס על דירה שלישית.

זהבה גלאון: אנחנו לא אופוזיציה לתקציב חברתי, אבל יש לנו נושאים שאנחנו לא סגורים עליהם.

זהבה גלאון: והצפון – אני חושבת שזה ממש פורס מאז'ור.

זהבה גלאון: תודה רבה.

משה כחלון: הצפון, זה נכון.

משה כחלון: הצפון, אנחנו שם, אנחנו רצים.

משה כחלון: יש ישיבה, יהיו דיונים.

משה כחלון: אם זה משרת מישהו, אז בסדר, אבל חבל להשחית זמן.

משה כחלון: אנחנו שם.

משה כחלון: פירטתי את הפעולות, יש היום דיון.

משה כחלון: מישהו פה גם זלזל בעניין הזה של מעבר בסיסים.

משה כחלון: חברים, אנחנו יודעים, כרמ"י – כי אני גם ראש רשות מקרקעי ישראל – שהיות שאנחנו מוכרים את הקרקעות אנחנו יודעים לתת קדם מימון, להריץ את הכסף.

משה כחלון: לא נעים להגיד, אבל בואו נתכנס לדברים הרציניים.

משה כחלון: לחזור על זה כל הזמן, חבל על הזמן.

זהבה גלאון: מה שאמרנו לא היה רציני, אדוני?

זהבה גלאון: רוצה לומר?

משה כחלון: למעט זהבה.

זהבה גלאון: תודה.

זהבה גלאון: אתה רוצה לחזור על זה?

משה כחלון: לא, אני רוצה שתחזרי על המחמאות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת אחמד טיבי.

משה גפני: וחמד עמאר, איפה הוא?

אחמד טיבי: אני אדבר גם בשמו.

יצחק כהן: הוא מייצג גם את הדרוזים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אני אתחיל לדבר על שיעור העוני.

אחמד טיבי: לפי ה-OECD מדינת ישראל היא בעלת שיעור העוני הגבוה ביותר, 20.9%, כאשר יוון, שנמצאת אחרי משבר או תוך כדי משבר כלכלי קשה ביותר, שיעור העוני שם הוא 14.3%.

אחמד טיבי: מה עושה הממשלה כדי לצמצם את הפער ואת החולי הזה שפוגע בכל המגזרים, בכל רבדי החברה בישראל.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה, לגבי החברה הערבית.

אחמד טיבי: אנחנו 20% מהאוכלוסיה, אדוני השר, גם אמיר מכיר את המספרים, אבל אנחנו רק כ-10% מהמועסקים בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: קליטת ערבים אקדמאים בשירות הציבורי - - -

משה גפני: כמה?

אחמד טיבי: 10%.

אחמד טיבי: לפני כמה שנים זה היה 6% והיום זה 9.9%.

עיסאווי פריג': זה מטעה, תתמקד במשרדים.

מנחם אליעזר מוזס: כמה חרדים יש במגזר הציבורי?

אחמד טיבי: בתוכנית הכלכלית, תוכנית החומש, לא היה סעיף שמתייחס לקליטת ערבים ולהגברת קליטת ערבים בשירות הציבורי והסרת חסמים.

אחמד טיבי: תקציב הוא הדבר החשוב ביותר, מלבד חסמים פסיכולוגיים, פוליטיים, שקיימים בשירות הציבורי, במשרדי הממשלה השונים, בעיקר בשתי נקודות: א.

אחמד טיבי: תעסוקת נשים – יש צורך בתעסוקת נשים; ב.

אחמד טיבי: זה גם בקליטת ערבים בהיי-טק.

אחמד טיבי: בניגוד למה שאמר אחד מחברי הכנסת המשפיעים – הוא פשיסט, אבל משפיע בקואליציה – שערבים נקלטים בלי פסיכומטרי, יש עלייה מתמדת בהישגי הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות, לרבות בטכניון.

אחמד טיבי: זה מרגיז חלק מחברי הקואליציה, אנחנו גאים על כך.

אחמד טיבי: אבל מול זה אין תוכנית שמעודדת את המצוינות הזאת, במיוחד בחברה מתפתחת שרוצה לצמצם פערים.

אחמד טיבי: תעסוקת נשים וקליטת ערבים בהיי-טק – ויש רצון רב לערבים להיכנס לשוק ההיי-טק – הם לא בתוכנית החומש.

אחמד טיבי: גם אזורי תעשייה לא שם.

אחמד טיבי: קיימנו דיון כאן, בוועדת הכספים, לגבי אזורי תעשייה, והמספרים דלים מאוד.

אחמד טיבי: אדוני השר, לפני מספרים ימים אישרנו בוועדת הכספים העברה של 750 מיליון שקלים, 100 מיליון שקלים מענקי איזון ו-650 – פיתוח – ל-2016.

אחמד טיבי: האמת היא שזו אושר.

אחמד טיבי: לא קל היה לאשר את זה, כי עבדנו רבות מול ועדת הכספים, מול גפני, מול אמיר, מול אגף התקציבים, עד שהגענו לעמק השווה ואישרנו את זה.

אחמד טיבי: מתברר שלא מספיק לאשר את זה בוועדת הכספים כאשר מדובר בנו, והאמת גם קצת באחרים.

אחמד טיבי: זה עדיין תלוי באוויר, הכסף לא הגיע, למרות שזה אושר.

אחמד טיבי: אתה יודע למה?

אחמד טיבי: בגלל מלחמות יהודים, נופלים קורבנות ערבים.

אחמד טיבי: גם פה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: יש ריב סמכויות בין ועדת הכספים לבין אגף התקציבים על מקורות תקציב.

אחמד טיבי: חשבתי שאם עובר כסף בוועדת הכספים, אוטומטית זה צריך לעבור לרשויות.

אחמד טיבי: מתקשר אלי נאזם גנאים ואומר לי: אני מתחנן בפניך, תעבירו את הכספים.

אחמד טיבי: הבטחתם פעם אחר פעם, אחר פעם, והכסף אושר ולא עובר.

אחמד טיבי: אני מבקש שהכסף שאישרנו כאן אחרי עמל רב יעבור לרשויות במגזר הערבי.

באסל גטאס: משה, אתה צריך להיכנס לעובי הקורה בנקודה הספציפית הזאת.

אחמד טיבי: השר כחלון יודע בדיוק למה אני מתכוון.

משה כחלון: הוא יותר מחייג אלי מהלשכה של נאזם.

משה כחלון: אני חושב שהוא רוצה להגיד לי מה יצאו תוצאות המשחק, והוא מדבר איתי על זה.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול: הועברו אלינו מספרים לגבי תוכנית החומש – בערך 9 פלוס 5 מיליארד – ואני רוצה לשאול כמה מזה נמצא בבסיס התקציב, אם בכלל, חלק, כולו נמצא בבסיס התקציב, חלקו, בכלל אין בבסיס התקציב?

אחמד טיבי: חשוב לנו לדעת לגבי 17' ו-18'.

אחמד טיבי: הנקודה האחרונה – הקצאת קרקע לזוגות צעירים ערבים.

אחמד טיבי: בדרך כלל אין בנייה ציבורית לזוגות צעירים, זה במשך עשורים, ותמיד תבענו - אדוני השר, אולי תיקח את האתגר הזה – להקים עיר ערבית חדשה, יישוב ערבי חדש.

אחמד טיבי: מאז 48' ועד היום, לא בגליל, לא במשולש, לא הוקם יישוב ערבי.

אחמד טיבי: ואני יכול לומר לך באופן מוסמך, גם בתור רופא וגם בתור פוליטיקאי, יש ריבוי טבעי אצל ערבי.

אחמד טיבי: יש.

משה כחלון: וואללה?

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: הממשלה לא יודעת, אני אומר לך, קובע, זו עובדה מדעית.

משה כחלון: אז היה כדאי לבוא לפה לשמוע את זה.

אחמד טיבי: עובדה מדעית – לא רק יהודים מתרבים.

אחמד טיבי: בעצם, לא רק מתנחלים מתרבים.

אחמד טיבי: יש ריבוי טבעי, יש צורך למצוא פתרון לבעיות דיור ושיכון אצל ערבים.

אחמד טיבי: עיר ערבית היא אמירה.

אחמד טיבי: אגב, היתה החלטה בממשלה להקים עיר ערבית - - -

באסל גטאס: אז עכשיו יחזרו לטנטור.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: טנטור, כבר סגרנו את זה, באסל, לא תהיה עיר.

אחמד טיבי: אני מדבר על משהו אחר, עיר במקום אחר.

משה כחלון: ומה עם כל הדירות שנתנו לחבר שלנו בנצרת, ולטמרה וכו'?

אחמד טיבי: אגב, לגבי החבר בנצרת, עלי סאלם, הבטחת לו 20 מיליון שקל, אנחנו מבקשים שאתה תיישם את זה.

משה כחלון: לא ידעתי שמתרבים.

אחמד טיבי: אני מבקש שאתה תיישם את זה.

משה כחלון: לפרוטוקול, במגזר הערבי יש אלפי יחידות דיור במחיר למשתכן.

משה כחלון: כרגע, בשעות האלה, כולל עלי סאלם, החבר שלך.

משה גפני: אדוני השר, יש נוהג פה שאני לא מתווכח עם אחמד טיבי - - -

אחמד טיבי: כי אני כמו כחלון, כפי שאמר בהתחלה, כל מה שאני אומר נכון.

משה גפני: אבל במקרה הזה של הסיפור של התקציבים לא רק לך היתה בעיה עם הערבים, אלא היתה שם בעיה עם משרד החינוך, עם כסף גדול ליהודים, אפילו לחרדים.

משה גפני: צריך להתנהל נורמלי, ואתה יודע את זה.

משה גפני: אתה לא עומד מול ועדת הכספים.

אחמד טיבי: דיברתי עם אגף תקציבים, דיברתי אתכם, גיליתם רצון לעזור, שניכם, אבל בשלב זה הכסף בושש לבוא.

משה גפני: מה זה "גילינו"?

משה גפני: גילינו, בסדר.

זהבה גלאון: יש לי שאלה – אתם יכולים לשתף אותי בדיון הפנימי הזה?

משה גפני: כן.

משה גפני: אני שיתפתי אתכם בשבוע שעבר.

אחמד טיבי: זהבה, את במרצ, זה לא דיון פנימי, זה דיון על ערבים.

משה גפני: שיתפתי, את יודעת בדיוק מה הדיון פה בכלל.

משה גפני: אושר הכסף וצריך להעביר אותו.

משה גפני: זה הכל.

משה גפני: מה, זה מול ועדת הכספים.

משה כחלון: זהבה, זה נושא מרתק, דרך אגב.

משה גפני: יוסי יונה, בבקשה.

משה גפני: אחריו – חבר הכנסת מוזס.

משה גפני: זה לפי הסדר, אבל אני רוצה שמישהו מהחרדים גם ידבר.

יוסי יונה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, התבשמתם, ויש לכם סיבה טובה להתבשם, בנתוני מאקרו, הן ביחס לשיעורי הצמיחה, והן ביחס לריבית הנמוכה, והן ביחס לגודלו יחסית של החוב הלאומי, והן ביחס לנתוני הגירעון.

<שי באב"ד: והאבטלה.

יוסי יונה: והן נתוני האבטלה.

יוסי יונה: תודה על התוספת הזאת המאוד חשובה.

יוסי יונה: אבל כפי ההערות שעלו כאן מחברי, חברות וחברי הכנסת, אתם נוטים לא לציין נתוני מאקרו אחרים לגבי האופן, אדוני השר, שהצמיחה מתחלקת במשק.

יוסי יונה: הנתונים מלמדים שכמעט בכל המדדים החברתיים משתרכים רחוק אחרי מדינות ה-OECD.

משה כחלון: אבל זה מצטמצם.

משה כחלון: בכהונה שלי זה יצטמצם במיליארדי שקלים.

משה כחלון: אני מסתכל על הנתון הזה - דרך אגב, הוא מעניין אותי – של היחס בין הוצאה ציבורית פרטית לממשלתית.

יוסי יונה: אני אתייחס גם להוצאה הציבורית, אדוני השר.

יוסי יונה: למעשה האופן שבו אני רואה את המציאות הנוכחית הוא שהמפעל שנקרא "המשק הישראלי" או "מדינת ישראל" הוא מאוד מאוד מוצלח, אבל העובדים במפעל הזה נאנקים תחת העול.

יוסי יונה: אנחנו יודעים, אדוני השר, ואת זה לא ניתן להכחיש: יוקר המחייה נותר בעינו והוא מאמיר.

יוסי יונה: אנשים נאנקים תחת יוקר המחייה, בוודאי גם בתחום של העלויות, בתחום החינוך, משבר הדיור – כפי שגם אתה - - -

משה גפני: שנייה.

משה גפני: אני מבקש להפסיק או לצאת.

משה גפני: מספיק עם זה.

משה גפני: חבר כנסת מדבר, מה הדבר הזה?

משה גפני: אני מבקש להפסיק.

משה גפני: זה נראה פה כמו איזה כולל, לומדים בחברותות.

יוסי יונה: אדוני השר, כפי שאתה גם ציינת, משבר הדיור נותר בעינו.

משה כחלון: לגבי מדד יוקר המחייה, אני חושב שכדאי שתבדוק את הנתונים.

יוסי יונה: בדקתי את הנתונים ועדיין יוקר המחייה בישראל הוא אחד מהגבוהים במדינות ה-OECD.

רועי פולקמן: יוסי, עשית קניות של בשר ודגים בחג האחרון?

רועי פולקמן: אתה מוזמן לראות.

יוסי יונה: יפה מאוד, אז הנה הדגים הצילו את המשק הישראלי.

יוסי יונה: בסדר.

רועי פולקמן: אבל זה חלק משינוי מגמה, יוסי .

יוסי יונה: זה חלק, עדיין.

נורית קורן: למרות המכסים שהורדו וייבוא בשר מפולין, המחיר לא ירד.

רועי פולקמן: ממש ירד.

רועי פולקמן: בשר טרי – ברור שירד.

נורית קורן: אני קונה בשר.

רועי פולקמן: גם אני קונה.

רועי פולקמן: זה ירד ממש.

רועי פולקמן: את מוזמנת לבית שמש, מוזמנת לקניות.

יוסי יונה: בעבר היו לנו שיחות גם עם אמיר לוי, שיושב כאן, ואני רוצה להתייחס לסוגיה הזאת של ההוצאה הציבורית.

משה גפני: חוץ מזה, הדגים זה שונה, ובאיזה מקום וכו'.

רחל עזריה: למה, בבית שמש יש ים?

משה גפני: בפרשת השבוע כתוב שהקדוש-ברוך-הוא ברא את הימים.

משה גפני: למה ימים?

משה גפני: הרי ים אחד, שכן בסופו של דבר הכל הולך לאותו מקום.

משה גפני: אז כתוב: הדגים בעכו לא דומים לדגים באספמיה.

משה גפני: זה משהו אחר.

משה גפני: אז הוא מדבר על דגים שהמחיר שלהם לא ירד ואתה על דגים שמחירם כן ירד.

רועי פולקמן: אני מדבר על דגים מהים של בית שמש.

יוסי יונה: אני בטוח שההערות התלמודיות האלה יעזרו לדיון ויחדדו אותו.

משה גפני: שם זה מתחיל.

יוסי יונה: בכל אופן, אני רוצה להתייחס לסוגיה הזאת של ההוצאה הציבורית.

יוסי יונה: אני מברך על ההעלאה של ההוצאה הציבורית, אדוני השר.

יוסי יונה: אתה בוודאי יודע שבהשוואה למדינות ה-OECD אנחנו נמצאים באחד המקומות הנמוכים בהוצאה הציבורית, בהוצאה האזרחית.

יוסי יונה: לפני כן ציינתי את השיחות שהיו לי בעבר גם עם אמיר לוי, וזה עוסק בסוגיה של חזון.

יוסי יונה: כשאנחנו מדברים על חזון, מה אנחנו רוצים.

יוסי יונה: אנחנו לא יכולים לנהל את כלכלת ישראל כל פעם מחדש, כל שנה.

יוסי יונה: ואז מסתיימת השנה ואולי מקסימום תקציב דו-שנתי, ובזה מסתיים הסיפור.

יוסי יונה: כאשר עלה הסוגיה הזאת בשיחה בינינו – אמיר, אם אתה זוכר – ונשאלתי: מה היית רואה כחזון, אז אמרתי: תנו לי איזשהו תרחיש, איזושהי תוכנית חומש, אפילו תוכנית עשור, שבה ממשלת ישראל תבוא ותאמר שהמטרה שלנו היא להגיע לממוצע של ה-OECD בשיעור ההוצאה האזרחית.

יוסי יונה: כי אתה יודע, אדוני השר, ופקידי האוצר כאן יודעים כולם, שאחת הסיבות המרכזיות ליוקר המחייה בחברה הישראלית היא ההקטנה לאורך שנים של ההוצאה האזרחית במימון השירותים החברתיים.

יוסי יונה: אז אם יכולים לצאת בבשורה – וזה מה שאני מציע לכם, ואולי שם גם עומדים חילוקי הדעות המאוד עמוקים בינינו – אם היתה עמדה שכזאת, חזון שכזה, שאנחנו נהיה כמו המדינות המתוקנות בשיעור ההוצאה האזרחית, כמו המדינות המתוקנות, זה יכול לתת פתרון ליוקר המחייה.

יוסי יונה: השאלה היא אם אתם מוכנים לעשות זאת.

יוסי יונה: שאלה פרטנית קטנה אליך, אדוני השר, באשר לדיור הציבורי.

יוסי יונה: דיברת על מיליארד שקל שאתה מייחד לתחום הזה.

יוסי יונה: האם אתה יכול לפרט אם זה תקציב חד-שנתי, דו-שנתי או שהוא משתרע על שנים ארוכות יותר.

משה כחלון: זה ל-17'.

משה כחלון: ב-16' נתנו מיליארד וב-17' מיליארד.

משה כחלון: לא מיליארד במצטבר, וגם פירטתי את זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: חבר הכנסת מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, אדוני השר - - -

משה גפני: רגע, אני רוצה לברך אותך, יש לך יום הולדת.

משה גפני: מזל טוב.

משה גפני: יום הולדת 70.

יצחק כהן: האמת היא שלא רואים שאתה בן 26.

משה גפני: שיהיה לך הרבה נחת, עם הרבה בריאות, עם הרבה אושר.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה.

מנחם אליעזר מוזס: אני עם רוח של 40.

מנחם אליעזר מוזס: 40 לבינה.

רועי פולקמן: תוסיף 30.

רועי פולקמן: זה לכוח.

מנחם אליעזר מוזס: צריכים כוח ובינה, בפרט כאן בבית הזה.

משה גפני: עם הכוח – תעשה לי טובה, אל תתערב ביהדות התורה.

משה גפני: התחלת עם כוח?

משה גפני: זה בסדר, מוזס בסדר גמור.

מנחם אליעזר מוזס: תודה לכולם.

יצחק כהן: עוד ינובון בשיבה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מאחל לכולם, בעזרת ה'.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני השר, אני רוצה להודות לך מאוד על נושא הבינוי, על זה שאתה עושה עבודה נפלאה.

מנחם אליעזר מוזס: כבר חתמת על 12 הסכמי גג עם רשויות מקומיות, בערך 55,000 יחידות, אבל מה שכואב לי שבכל התוכניות האלה אני רואה שאין שם מקום למגזר החרדי.

מנחם אליעזר מוזס: ולמה?

מנחם אליעזר מוזס: אני בדקתי את התוכניות וגם ישבו אצלי אנשים שלך, וחוץ מבית שמש, 1,500 יחידות - כי זה הכל רבי-קומות, ללא התאמה לסוכות, ללא התאמת מטבחים, בעיה של שבת, 40-30 קומות.

מנחם אליעזר מוזס: מישהו מהפקידים שלך אמר לי: מה אתה רוצה, ראש העיר לא רוצה.

מנחם אליעזר מוזס: אבל יש לך הסכמי גג ואתה יכול לנצל את זה כשוט מול ראש העיר.

מנחם אליעזר מוזס: אם אני רואה שבקרית-גת אתה בונה 17,500 יחידות דיור ואתה יודע שבעיר הזאת יש תשתית חרדית, יש מוסדות, אז למה שלא לתת כמה אלפי דירות שם?

מנחם אליעזר מוזס: ראש העין, עם 10,000 יחידות דיור; תל השומר – 11,500; רמת השרון – 40,000, שהגבול הצפוני של בני ברק גובל איתה.

מנחם אליעזר מוזס: מדוע שלא תחייב ראש עיר, שעם כל הכבוד לך, אתה צריך לתת גם לציבור החרדי?

מנחם אליעזר מוזס: בעבודה במשרדך בדקו ומגיע 20% לציבור החרדי.

מנחם אליעזר מוזס: אני חושב שהנושא הזה בנפשנו, ואני יודע שאתה רגיש לעניין הזה.

מנחם אליעזר מוזס: אני מכיר אותך לא מהיום, משה, ואתה יודע - - -

משה גפני: "משה" – הכוונה לשר האוצר.

משה גפני: שעוד יחשבו שזה משה גפני.

משה גפני: שר האוצר.

מנחם אליעזר מוזס: אתה יודע מה, משה ומשה – לגזרה שווה.

מנחם אליעזר מוזס: הוא הולך איתנו באותו ראש בדבר הזה, אבל צריכים את הכוח ולא לתת לראש העיר שהוא יחליט מה שהוא רוצה, כי יש לך את האפשרות, יש לך את השוט.

מנחם אליעזר מוזס: זה דבר אחד.

מנחם אליעזר מוזס: והדבר השני – לא יהיה שום חיסרון אם תיקח מתחמים ותקבע שזה למגזר החרדי.

מנחם אליעזר מוזס: זה עומד בבג"ץ, כי בחריש הבג"ץ כבר אמר את דברו, שאפשר לתת למגזר - - -

משה כחלון: אנחנו מאפיינים אזורים.

משה כחלון: אנחנו אומרים: בעלי אופי חרדי, אין תחבורה בשבת וכו'.

מנחם אליעזר מוזס: אבל הדברים לא נעשו.

משה כחלון: רמת שלמה – רק עכשיו אפיינו.

מנחם אליעזר מוזס: אני מפרט לך ערים שכבר גמרתם את ההסכמים והראש עיר שאני בא אליו כבר גמר את הסיפור.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה מעכשיו והלאה, שאתה חייב לאפיין את המקום.

מנחם אליעזר מוזס: במגזר הערבי למשל, אם אתה יכול לקבוע בבקעת סכנין 6,000 יחידות למגזר הערבי ולא יעלה על הדעת שמישהו אחר יבוא לשם, כי זה המאפיין, אנחנו גם מגזר.

מנחם אליעזר מוזס: בנושא התעסוקה – שמעתי כאן את הבשורה מאחמד טיבי, שבמגזר הערבי השילוב התעסוקתי בשרות הציבורי עלה מ-6% ל-10%.

מנחם אליעזר מוזס: אני הייתי באותה ועדה שלו – זה היה לפני שש שנים, כשריבלין נתן אישור להקים ועדה פרלמנטרית – אבל לצערי הרב במגזר החרדי לא התקדם שום דבר.

מנחם אליעזר מוזס: הרב גפני מביא עכשיו את חוק האפליה המתקנת בעניין החרדים, וגם לזה היתה אתמול התנגדות ועכשיו אני רץ להנהלת הקואליציה ואני רוצה ששר האוצר יתמוך בזה.

מנחם אליעזר מוזס: זה לא יכול להיות.

משה כחלון: אוקיי, אני אשוחח עם הרב גפני.

משה כחלון: דרך אגב, הייתי צריך לעזוב כבר לפני רבע שעה, אבל הרב גפני אמר:

משה כחלון: אתה לא יכול לא לשמוע את מוזס, יש לו יום הולדת.

באסל גטאס: לא, אתה צריך לשמוע עוד שאלה אחת.

משה כחלון: הייתי כאן שעה ויש לי מחויבות - - -

באסל גטאס: תן לי שנייה אחת.

באסל גטאס: לא למגזר הערבי, אני מבטיח לך שאלה שנוגעת לכל אדם עובד, לכל משפחה בישראל.

באסל גטאס: בשנת 2011, בהיותך שר העבודה והרווחה, הקמת ועדה בין-משרדית לחקור את עניין הביטוח הלאומי, שיש לו גירעון אקטוארי אדיר ויש גם קופה ריקה.

באסל גטאס: ההמלצות הוגשו לך, ואתה - בתור שר העבודה והרווחה אז – אמרת: אני מביא את זה לממשלה לאישור.

משה כחלון: הבאנו את זה.

באסל גטאס: זה לא הובא לאישור הממשלה.

באסל גטאס: לא אז, ולא אחר כך.

משה כחלון: זה מנגנון איזון אוטומטי, זה הגיע לממשלה.

באסל גטאס: אני חושב שיש המלצה - - -

משה כחלון: גל הרשקוביץ הביא את זה לממשלה.

משה כחלון: אני כבר לא הייתי, אבל גל הרשקוביץ הביא את זה.

משה כחלון: קראתי את זה בעיתון, עזבתי אז את הכנסת.

באסל גטאס: לא, לא.

באסל גטאס: אני אומר לך, הקופה עדיין ריקה.

משה גפני: השר, אתה תבדוק את זה.

נורית קורן: אדוני השר, מאוד חשוב – הקצבאות.

באסל גטאס: זה כאילו עניין של מה בכך.

נורית קורן: קצבאות של אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה וגם לנכים.

נורית קורן: העלאת הקצבאות.

משה כחלון: הנה, הוא ישיב לך.

משה כחלון: יש סכום יפה שמור יוסף תיתן לך את המספר.

נורית קורן: אני מקווה שזה לא 100 שקלים.

משה כחלון: לא, לא, הרבה יותר.

משה גפני: אדוני השר, תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: גפני, זה לא בסדר.

משה גפני: בסדר, מה אני יכול לעשות.

מיקי לוי: חברי הוועדה שמגיעים לכאן 99% מהזמן - - -

משה גפני: בסדר, הישיבה ממשיכה, מה אני אעשה.

מיקי לוי: לא הגיעו לידי זה.

מיקי לוי: אני יכול להרים טלפון לאמיר, ולגלעד אני יכול להרים טלפון ולמנכ"ל אני יכול להרים טלפון.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: אנחנו כאן 99% מהזמן, כולל פרופ' טרכטנברג.

מיקי רוזנטל: צודק מיקי.

מיקי רוזנטל: אנחנו באים, באים, באים, וכשבא שר האוצר לא סופרים אותנו.

מיקי רוזנטל: חברי הכנסת האחרים העלו שאלות, השר שמע ולא ענה.

באסל גטאס: תקיים עוד דיון בנוכחותו.

מיקי רוזנטל: אז בשביל מה אנחנו עושים את ההצגה הזאת.

מיקי רוזנטל: שיעשה מסיבת עיתונאים.

משה גפני: מיקי, אני אבקש מהשר שיבוא פעם נוספת.

משה גפני: אני מסכים.

נורית קורן: גם עכשיו הוא היה צריך להיות פה יותר זמן.

משה גפני: מה אתה רוצה שאני אעשה?

מיקי רוזנטל: שיעשה מסיבת עיתונאים, מה הוא צריך אותנו לתפאורה?

משה גפני: אני אבקש מהשר שיבוא פעם נוספת, והוא יבוא.

משה גפני: בינתיים אני ממשיך את הדיון, מי שירצה – מה אני אעשה, אני לא שולט על הכל.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אם אני אוכל לקבל את התשובה לשאלה שלי, כי אני רוצה ללכת.

נורית קורן: אני ממתינה פה מ-10 וחצי.

משה גפני: אני אבקש מאמיר לוי שישיב לך.

משה גפני: אתם לא רוצים להמשיך, באסל?

משה גפני: אני מסכים אתכם.

באסל גטאס: אני העליתי נושא שהוא נושא מאקרו כלכלי, שבכל מדינה מתוקנת - - -

<שי באב"ד: יש מצגת ארוכה שחשוב שיהיה עליה דיון.

<שי באב"ד: זו מצגת טובה שאגף התקציבים הכין אותה.

<שי באב"ד: אם יש עוד שאלות, נענה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה שאני אשמח מאוד לשאול.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שהפעם יהיו לי תשובות.

משה גפני: לגבי השאלה של באסל, על הביטוח הלאומי.

באסל גטאס: אני רוצה להמשיך, זו לא רק שאלה, זה עניין קרדינלי.

באסל גטאס: אדוני, יושב-ראש ועדת הכספים, פה יש עניין - מה אני אגיד לך, זה מבייש שהכנסת דנה כל שנה בחוק התקציב ואני מעלה את הסוגיה הזאת.

באסל גטאס: אבל יש פיל לבן של 6 מיליארד שקל שעומדים כאן בתוך האולם, שאף אחד לא רואה.

באסל גטאס: המדינה היתה חייבת להעשיר את קופת הביטוח הלאומי ב-6 מיליארד שקל במשך 40 שנים.

באסל גטאס: כך ההמלצות של הדוח.

באסל גטאס: אדוני היושב-ראש, קופת הביטוח הלאומי ריקה, אפס, אין.

משה גפני: אמיר, אתה יודע לענות לו על זה.

באסל גטאס: משה, יושב-ראש ועדת הכספים במדינת ישראל, אתה צריך לדעת את זה.

באסל גטאס: יש דלת מסתובבת, הכסף נכנס ויוצא.

באסל גטאס: הממשלה נותנת שנתית, מחזירה לביטוח הלאומי - יגידו לי אם אני צודק או לא – רק את הריבית והיא מנפיקה אגרות חוב חדשות.

באסל גטאס: הביטוח הלאומי הוא פרה חולבת של תקציב המדינה.

באסל גטאס: בכל מקום מתוקן בעולם הביטוח הלאומי - - -

<אמיר לוי: זה עובד הפוך.

באסל גטאס: אני יודע שהמדינה משלימה, המדינה נותנת שירותים חברתיים יותר מאשר חייבים על-פי חוק הביטוח הלאומי, אבל איפה ה-150, 160 מיליארד שקל שאנשים חסכו?

באסל גטאס: ההבדל העיקרי - וזה צריך לבוא לדיון כאן, בוועדת הכספים – איך אנחנו מתייחסים לביטוח הלאומי, אם זה מס או שזה חיסכון.

באסל גטאס: אתה ואני כשאנחנו עובדים, אנחנו משלמים לביטוח הלאומי.

באסל גטאס: זה בשביל שכשתגיע לגיל הפרישה יהיה לך מאיפה לקבל קצבת זקנה וכל שאר הקצבאות.

באסל גטאס: זה לא המצב.

באסל גטאס: המדינה מתייחסת לזה כ-soft money.

באסל גטאס: היא אמנם נותנת אגרות חוב, כאילו חוב נזיל, חוב מהיר, מחזירה אותו, אבל היא לוקחת אותו שוב.

באסל גטאס: זו סוגיה רגולטורית הרבה יותר חשובה – מי ינהל את הכסף של הביטוח הלאומי.

באסל גטאס: המדינה עצמה מינתה ועדה, שהיו בה כל הבכירים של המשרדים, והמליצה המלצות, ההמלצות לא הובאו לאישור הממשלה ועדיין לא מיושמות.

באסל גטאס: אני חושב שזו סוגיה – גם העיתונות לא מתייחסת אליה, גם אתם לא מתייחסים אליה.

משה גפני: הייתי בישיבה של הוועדה שהתקיימה בתל-אביב, שמשרד האוצר מינה חשב לביטוח הלאומי.

משה גפני: הוא בעצם הלאים את הביטוח הלאומי.

משה גפני: האוצר הוא בעל הבית של הביטוח הלאומי, אתה צודק.

באסל גטאס: אבל הוא לא שומר על השמנת.

משה גפני: זה לא נעשה היום, זה נעשה לפני הרבה שנים.

באסל גטאס: הוועדה עצמה אומרת שצריך להחזיר את הקופה על פני 40 שנה ולנהל אותה נכון.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני תכף אבקש שיתייחסו, ואם לא – נדבר על זה בישיבה נוספת.

באסל גטאס: הגשתי שאילתה לשר הקודם, השר מאיר כהן, שהיה שר העבודה והרווחה, והם התחמקו מהתשובה.

באסל גטאס: הוא הבטיח להביא את זה לממשלה, ושוב זה לא בא לממשלה.

משה גפני: נורית, בבקשה.

נורית קורן: אמרתי שאני רוצה לשמוע מה הנתונים לגבי הכספים שיוקצו לאנשים עם מוגבלות, לנכים, העלאת הבטחת הכנסה ונכות כללית.

נורית קורן: ראיתי שזה מופיע, אבל לא מופיעים סכומים.

נורית קורן: זה דבר מאוד מאוד חשוב.

נורית קורן: ראיתי לקחתי שלקחתם לביטוח הלאומי את עניין עידוד הגבייה.

נורית קורן: האם יש גם ייעול ושיפור כל המערך של הביטוח הלאומי למען האזרח, כדי שהאזרחים יוכלו לקבל את מה שמגיע להם?

משה גפני: אורלי לוי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשתדל לא לחזור על דברים שנאמרו, ואני בהחלט מצטרפת לשאלה שנשאלה פה עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי, מאוד ברפרוף – אולי זה גם בגלל שהגעתי באיחור, אבל גם התעדכנתי מהחברים כאן לגבי הדיור הציבור ועל ההבטחה של המיליארד שקל לשנת 2017.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, אני מברכת על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת אם זה כסף חדש, אם זה כסף שתלוי במכירה של בתים או בפרויקטים כאלה ואחרים, שבסופו של דבר אנחנו מוותרים על מלאי כדי ליצור מלאי נוסף.

אורלי לוי אבקסיס: רציתי לדעת מה לגבי 2018.

אורלי לוי אבקסיס: היום מתקיימת הפגנה מאוד גדולה לגבי הבטחות שלא מומשו או שאין בכוונה לממש אותן בכל מה שנוגע לפיתוח הפריפריה, בפרט הגליל.

משה גפני: דובר על זה הרבה מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח לדעת מה יש בתקציב הקרוב כדי לשפר את המצב.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, אדוני, אני מגיעה כל בוקר מהפריפריה, וזה לא פשוט, בעיקר כאשר אנחנו רואים שם אוכלוסיה באמת באמת טובה שנאלצת בסופו של דבר לוותר, בגלל ששירותי הבריאות, שירותי החינוך והשירותים האחרים לא מספיקים.

נורית קורן: יוקר המחייה שם.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, יוקר המחייה בפריפריה הוא הרבה יותר גבוה מאשר במרכז, כי אין תחרות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אנחנו צריכים לזכור שיש גם חקלאות, ובסופו של דבר החקלאות הזאת מייצגת היום אוכלוסיה שלמה שהפכה להיות בעצמה אוכלוסיה במצוקה.

אורלי לוי אבקסיס: במקביל, יש איומים גדולים על כך שאנחנו נפתח את המסחר ונביא סחורות ונוותר על מכסים, ובסופו של דבר אנחנו מביאים מתחרים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם הטיב יותר טוב, אני לא יודעת כמה בסופו של דבר מגיעות ההנחות האלה שהמדינה נותנת, כי היא מוותרת על הכנסות.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהיא מורידה מכסות, מסים, היא מוותרת על הכנסות.

אורלי לוי אבקסיס: כמה מזה מגיע לצרכן הסופי?

אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו בודקים – גם אנחנו פוגעים בחקלאים וגם אנחנו לא מבטיחים את המלחמה ביוקר המלחמה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה אליך, שי באב"ד – שמעתי אותך לא פעם בכל מה שנוגע לנושא הדיור, ואני חושבת שזה גם קשור מאוד למה שקורה בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא של הספסרות בקרקע – ואתם אמרתם שזה חלק מתוכנית הדיור שלכם - לא ייתכן שבפרויקט, כאשר יש בו שלב א', המחירים של הקרקע יקפצו בשלב ב' ובשלב ג'.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתם שהמחירים יהיו קבועים.

אורלי לוי אבקסיס: אמה מה, אנחנו חיים בעולם ובמדינה שבה אנחנו חווים ורואים דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אולי זה לא הגיע לידיעתך, אבל עובדה, הלכה למעשה – אני בונה בית ביישוב חדש.

אורלי לוי אבקסיס: אני בשלב א' ולכן היה לי מחיר X.

אורלי לוי אבקסיס: כששמעתי את הדברים האמנתי שלאורך כל הפרויקט יהיה מחיר אחיד, גם לשלב ב' ולשלב ג'.

<שי באב"ד: למה?

<שי באב"ד: לקרקע?

<שי באב"ד: על מה את מדברת?

אורלי לוי אבקסיס: קרקע.

<שי באב"ד: זו קרקע של המדינה?

אורלי לוי אבקסיס: כן, מהמינהל.

אורלי לוי אבקסיס: הגיעו אלינו טענות ששלב ב' נדרש עכשיו לשלם הרבה יותר, אפילו יותר מכפול משלב א'.

אורלי לוי אבקסיס: אז הצהרות לחוד ומציאות לחוד.

אורלי לוי אבקסיס: ביישוב שלבים, תבדוק אותי - - -

<שי באב"ד: יכול להיות שאת צודקת, אני לא מכיר את המקרה, אבל אני אומר שכל המכרזים שיוצאים במחיר למשתכן, מחיר הקרקע קבוע מראש והוא לא משתנה לאורך כל התקופה.

<שי באב"ד: בניגוד לכל מה שקרה לפני כן, שהמדינה הוציאה מכרזים ובאותם מכרזים היא היתה מעלה את המחיר, כי היא היתה מוציאה את זה במנות – מנות של 100, ועוד 100, ועוד 100.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה בדיוק אותו הדבר.

אורלי לוי אבקסיס: בפרויקט הזה, יש מחיר לא', לב' ולג'.

<שי באב"ד: יכול להיות, אני לא מכיר את המקרה הזה.

<שי באב"ד: צריך לבדוק את זה.

משה גפני: מה שאומרת אורלי לוי – אם זה נכון, אני לא מכיר את זה – זה שאתם עושים מחיר למשתכן, זה בסדר והמדינה משקיעה בזה כסף - - -

<שי באב"ד: המון.

<שי באב"ד: היא מוותרת על המחיר של הקרקע.

משה גפני: אבל מעבר לעניין הזה הכל ממשיך עם אותה ספסרות של המדינה.

<שי באב"ד: לא.

<שי באב"ד: שיטת המכרזים לא ממשיכה במינהל, אבל אני אבדוק את מה שהיא מעלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאבסורד הוא שזה לא מכרז, ועדיין המחיר קופץ בפי שניים וחצי.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להבין למה.

<שי באב"ד: נכון, צריך להבין למה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להסביר – זו אותה קרקע, קרקעות המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: זה אותו מישור, אין פה פתאום משהו אחר.

<שי באב"ד: אורלי, יכול להיות שאת צודקת.

<שי באב"ד: אני לא מכיר את המקרה.

<שי באב"ד: תביאי את הפרטים של המקרה, ונבדוק.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מביאה לך, ואני אעביר לך את זה גם בכתב.

<שי באב"ד: אבל אני מבקש רק לא את המקרה האישי, אלא את המקרה של היישוב.

אורלי לוי אבקסיס: אין מקרה אישי.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, האינטרס שלי יכול היה להיות, אם היה אינטרס כלכלי ולא אינטרס ציבורי, שתקפיצו את המחירים בשלב ב' וג', כי זה היה מעלה לי מחיר הקרקע שלי, את מחיר הבית שלי, אני יכולה לעשות על זה הון.

<שי באב"ד: אני לא אומר שחס וחלילה יש לך אינטרס אישי.

אורלי לוי אבקסיס: נהפוך הוא.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שאני לא רוצה את עליית הנדל"ן הפרטית שלי, אני רוצה שתעמדו בהבטחות שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שהזוגות הצעירים שמגיעים לשלב שני, שלישי, יוכלו לעמוד בזה.

<שי באב"ד: אני מסכים איתך.

משה גפני: אורלי, הנושא ברור.

משה גפני: מה שאני רוצה להגיד שאם הסיפור הנכון, וככל הנראה הוא נכון – זה המקרה האישי שלה - - -

<שי באב"ד: כשיש מדיניות, קורה שיש דברים שנופלים תחת - - -

משה גפני: לא, לא קורה.

משה גפני: צריך לבדוק את זה באופן אמיתי.

<שי באב"ד: נכון, צריך לבדוק.

משה גפני: מכיוון שאז המשמעות של העניין היא הנה הסיבה למה המחירים לא יורדים, כי בסופו של דבר אז מספסרים בקרקעות המדינה.

<שי באב"ד: אמרנו שהמדיניות שלנו היא להפסיק את זה.

איתן ברושי: אני בא עכשיו משדה הקרב, מההפגנה של הצפון.

משה גפני: סתיו שפיר, בבקשה.

באסל גטאס: אבל הם לא יענו על השאלות.

באסל גטאס: בסוף?

משה גפני: מה זה הסוף?

משה גפני: זה עוד כמה דקות.

באסל גטאס: אתה יודע ממתי אני פה.

סתיו שפיר: גם אנחנו רוצים לצאת לתמוך בהפגנה של הצפון.

סתיו שפיר: נכנסתי לפה ישר מישיבה בוועדת השקיפות על הנושא של תוכנית הצפון, מאחר שאחרי הרבה מאוד זמן שלא קיבלנו תשובות ממשרד האוצר למכתבים ושאילתות ששאלנו בעניין – מה עלה בגורלה של התוכנית, מה יש בכלל בתוך התוכנית הזאת באופן רשמי, זה מעולם לא הוצג בציבור - - -

משה גפני: על הצפון?

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: אמר לנו השר דרעי במענה לשאילתה שהוא סיכם עם אגף תקציבים על 800 מיליון שקלים מתוך ה-18 מיליארד שקלים שהובטחו מלכתחילה.

סתיו שפיר: גמדו את זה ל-800 מיליון מול אגף תקציבים.

סתיו שפיר: הוא אומר, לטענתו, שהוא הגיע בליל התקציב, גילה שאין את ה-800 מיליון בתקציב.

סתיו שפיר: מיותר לציין שגם ראש הממשלה, גם שר האוצר, גם שר הפנים, כולם עמדו מול תושבי הצפון והבטיחו.

סתיו שפיר: עברה החלטת ממשלה ביוני 2015, צוות שהיה אמור להתמנות על-ידי משרד האוצר לא מונה עד לעצם היום הזה ואנחנו לא מקבלים את הפרטים.

סתיו שפיר: מה היה מאוד מבולבל בישיבה שיצאנו ממנה?

סתיו שפיר: ישבה שם נציגת האוצר וטענה שהצוותים הבין-משרדיים נפגשים.

סתיו שפיר: לעומת זאת, ישבה נציגתו של השר דרעי ואמרה שאין מפגשים כאלה עם משרדו, שהוא היה אמור להיות האחראי על העניין.

סתיו שפיר: נציגת האוצר, שהיא אישה מאוד מאוד מרשימה, לא היו בידיה המספרים המדויקים של כמה כספים נכנסו.

סתיו שפיר: אגף תקציבים לא יכול היה להציג מספרים מדויקים של כמה כספים נכנסו לתקציב.

סתיו שפיר: כלומר, הם אמרו שיש מספרים בתקציב, אבל אחרי שהתקציב יעבור הם יבדקו מה מזה הולך לצפון.

סתיו שפיר: אלה לא תשובות מספקות.

סתיו שפיר: הם נתנו לעצמם דחייה עד דצמבר 2016, ואנחנו יודעים בדיוק מה קורה להחלטות שמתקבלות בדצמבר 2016.

סתיו שפיר: מה שזה אומר זה שהכסף הזה לא ייכנס לתקציב, אתם תגידו שהוא עבר לאחר מכן, אולי בהעברות.

סתיו שפיר: ברגע שזה יעבור ל"לאחר מכן", זה יהפוך לסחטנות של חברי הקואליציה שידאגו להכניס לכיס שלהם כמה שיותר מהכספים האלה וזה בחיים לא יגיע לצפון.

משה גפני: טוב.

סתיו שפיר: לא, רגע, אני לא סיימתי.

משה גפני: אבל זה נאמר כל הזמן.

סתיו שפיר: אבל יש לי עוד שתי שאלות ואני מקווה לקבל על זה תשובה מדויקת.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אני רוצה תשובות ואני רוצה לסיים את הדיון.

סתיו שפיר: אני רוצה להבין כמה מהסכומים האלה אכן נמצאים בתקציב עכשיו; למה ה-800 מיליון לא נמצאים ואיזה חלק של התוכנית מתוך ה-18 מיליארד נכנס פנימה; מה קרה לתוכניות מלפני כן ואם פשוט גנזתם אותן או שהתוכניות האלה עדיין ישנן; מה הדד-ליין – ולא דצמבר – כי זה חייב להיות החודש הזה כדי להיכנס לתקציב, כדי לסגור את התוכנית הזאת.

סתיו שפיר: אלה שאלות בנושא הזה, שאני מקווה מאוד לשמוע על זה תשובה.

סתיו שפיר: סוגיית הצפון לא צריכה להיות עניין של ימין ושמאל.

סתיו שפיר: נושא נוסף שעולה פה לא מעט במסגרת הפתרונות שאתם מציגים ועמלים עליהם לגבי סוגיית הדיור הוא הנושא של ההשתתפות בשכר דירה, ואני רוצה להעלות את זה גם כאן.

סתיו שפיר: 150,000 משפחות שזכאיות לדיור ציבורי מקבלות השתתפות בשכר דירה מהמדינה.

סתיו שפיר: כלומר, נוצר מצב שהמדינה משתתפת, מסבסדת שכר דירה – אגב, בסכום פעוטים, אבל נניח את זה לרגע בצד – למשפחות זכאיות במקום לייצר דיור ציבורי ולא בצורה של סבסוד שכר הדירה.

סתיו שפיר: שכר הדירה הזה הולך בעצם לאנשים פרטיים שמשכירים דירות.

סתיו שפיר: בהיעדר רגולציה, שאנחנו עמלנו רבות – חבר הכנסת פולקמן, חברת הכנסת אורלי לוי ואני – על חוק להסדרת שכר הדירה, שצריך לזרז את חידושו, אבל גם הוא לא מכיל פיקוח, בהיעדר פיקוח זה אומר שהמדינה תורמת להעלאת מחירי השכירות.

סתיו שפיר: 150,000 משפחות מתוך 600,000 המשפחות ששוכרות דירה, זה אומר שהמדינה היא זו שדוחפת את העלאת שכר הדירה.

סתיו שפיר: האנשים שחיים שם – אני לא יודעת מתי בפעם האחרונה, שי באב"ד, בדקתם כמה מהחוזים האלה נמשכים יותר משנה, כי מה שקורה למשפחות האלה זה שהן נזרקות מבית לבית ובכל פעם עולה שכר הדירה מחדש.

סתיו שפיר: להן, בגלל שלרובן אין יכולת להציג ערבויות וכל התנאים האחרים, קשה מאוד להישאר בשוק הזה באופן רציף והסכומים לא מספקים.

סתיו שפיר: בעצם מעלים את שכר הדירה, לא מפקחים עליו, וכל זה במקום לבנות ולייצר דיור ציבורי במשקל משמעותי שיהווה אלטרנטיבה.

סתיו שפיר: זה חסר היגיון, אני אשמח להבין מה ההיגיון הכלכלי של זה.

סתיו שפיר: שאלה אחרונה – פניתי אליכם מזמן, לפני יותר מחצי שנה, בבקשה לקבל אישור והרשאה מכם לחברי הכנסת להיכנס למערכת מרכב"ה, כדי שנוכל לעיין בנתונים המספריים, מאחר שמהנתונים שאני ראיתי הבנתי שהם לא תמיד תאמו לנתונים שהוצגו פה.

סתיו שפיר: אני חושבת שהדבר הזה יכול לחסוך הרבה מאוד זמן לחברי ועדת כספים אם פשוט תינתן לנו גישה להסתכל בתוך המערכת ולהבין מה קורה.

סתיו שפיר: זה יחסוך לכם הרבה מאוד חזרה של תשובות ושאלות לגבינו.

סתיו שפיר: משום מה אין תשובה לדבר הזה, כבר יותר מחצי שנה.

סתיו שפיר: האם יש איזושהי הסתייגות או מניעה מכך שאנחנו נראה את המערכת?

<שי באב"ד: לא, הנושא הזה - - -

משה גפני: רק רגע - - -

סתיו שפיר: לא, הוא אמר לא – וזה מצוין.

משה גפני: לא.

משה גפני: את רוצה לקבל תשובה שלילית במקום?

סתיו שפיר: הוא אמר לא, שזה טוב דווקא - אין הסתייגות.

משה גפני: תאמיני לי.

משה גפני: תשיבו לכולם יחד.

משה גפני: איתן, בבקשה, אחרון הדוברים והשואלים.

משה גפני: אני מבקש אחר כך תשובות ונסיים את הישיבה.

אורלי לוי אבקסיס: גפני, אפשר להכניס את ה-30 מיליון של המשפחתונים, שזה היה פה בוועדה והיועץ המשפטי אמר שהאוצר אמר שיביאו בחזרה את הכסף, אז לשאול איפה זה עומד.

איתן ברושי: אני חושב שמטרת הדיון הוא דיוק קצר ועקרוני, מה שלא כל כך היה ברור בפתיחה, אם יש פה חזון ומדיניות או אוסף חלוקות של משרדים כאלה ואחרים.

איתן ברושי: זה לא מספיק להגיד שאנחנו "שר חברתי", צריך גם להוכיח את זה.

איתן ברושי: אני רוצה להקריא פסקה מתשובה של שר החקלאות ופיתוח הכפר – שיהיה כאן ביום רביעי - שעונה למכתבי ב-28 בספטמבר.

איתן ברושי: הוא כותב לי בסופו של דבר, אחרי שהוצאתי - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא לא יתפטר בגלל ההסדרה.

איתן ברושי: יכול להיות שנחסוך את הכסף של עמונה ויהיה כסף לגדל עגבניות.

איתן ברושי: מילה רצינית – יושבים פה מנכ"ל וראש אגף תקציבים ואנחנו יודעים שהחקלאות – דרך אגב, בצפון היא מרכיב חשוב – אני מצטט: בהיעדר הודעה רשמית של משרד האוצר על מסגרת תקציבית ליישום המדיניות של משרד החקלאות, כפי שנעשה בתוכנית למגזר הערבי ועוד – גפני, אנחנו בעד דו-קיום, אבל לא לפגוע בחקלאות – אינני רואה כל סיבה לכלות את זמננו בדיוני סרק.

איתן ברושי: וזו תשובה לגבי המדיניות.

איתן ברושי: אני רוצה לומר, גפני, שאתה הזמנת את שר החקלאות ביום רביעי - ומחר יש לנו גם דיון במסגרת יום החקלאות וההתיישבות – אנחנו לא יודעים, לא מבינים, ואולי המנכ"ל, שהיה מראשי מקימי "השומר החדש", אולי הוא ואמיר לוי יגידו, אם לא כרגע אז ביום אחר, מהי המדיניות של הממשלה בנושא החקלאות וההתיישבות, בוודאי בחקלאות.

משה גפני: אם הם נותנים לך עכשיו תשובה, אני מבטל את יום החקלאות מחר.

איתן ברושי: יום החקלאות זה עובדה, תבטל את הישיבה עם השר.

איתן ברושי: אני רוצה לומר משפט אחד: יש הוכחות – קודם קיבלתי טלפון מ"זנלכל", מפעל שימורים – שהמדיניות של הייבוא נכשלה.

איתן ברושי: לא הוזילו את המחיר, לא בטונה ולא בדברים אחרים, לצרכנים.

איתן ברושי: יש שאלה גדולה: מה הממשלה רוצה בחקלאות.

איתן ברושי: הדבר השני, ראיתי בכל התוספות שאין שקל אחד למשרד החקלאות.

איתן ברושי: משרד החקלאות לא יכול לבצע אפילו את המדיניות המצומצמת בתקציב של 15'-16'.

איתן ברושי: הם מגדירים את הפער ב-300 מיליון.

איתן ברושי: בדרך כלל "דה-מרקר" מתודרך על-ידי פקידי האוצר, והיום יש מחיר שלם על מחיר המים.

איתן ברושי: הפער בין מחיר המים של משק סגור למחיר המים לחקלאות הוא מאות מיליונים, אני לא בטוח אם לא מיליארד.

איתן ברושי: עם הפיתוח זה מיליארד.

איתן ברושי: אין תשובה למים, אין תשובה למשרד החקלאות.

איתן ברושי: התקציב שישנו היום לא נותן פתרון לחקלאות.

איתן ברושי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: שי באב"ד, בבקשה.

<שי באב"ד: על חלק מהדברים פה ביקשו נתונים ספציפיים ולכן אני אתן לאגף התקציבים לענות ואחר כך נמשיך, אנחנו נעביר את הנתונים שהתבקשו.

<שי באב"ד: לגבי ההערה של אורלי לוי - אנחנו נעשה בדיקה.

<שי באב"ד: לגבי השאלות של סתיו שפיר – אני אתייחס רק לגבי מרכב"ה, ולגבי שאר הנתונים אני אתן לאגף לענות.

<שי באב"ד: הנושא של מרכב"ה הובא בפעם הראשונה לדיון אצלי.

<שי באב"ד: כרגע לא משנה למה בשבוע שעבר.

<שי באב"ד: נלמד את הנושא, ובגדול אין הסתייגות שחברי הכנסת יקבלו גישה למערכות.

<שי באב"ד: צריכה להיות שקיפות, אנחנו צריכים רק לראות מה יש בתוך המערכות, עד כמה המערכות האלה מעודכנות ולראות מה נכון ואיך נכון לעשות את זה.

סתיו שפיר: הן מעודכנות ברמה יום-יומית.

<שי באב"ד: הן לא מעודכנות ברמה יום-יומית.

<שי באב"ד: הדבר הזה יעבור בדיקה ואחרי שנסיים את הבדיקה, ניתן תשובות.

סתיו שפיר: זה ממתין כבר שמונה חודשים.

סתיו שפיר: איך זה שרק בשבוע שעבר הגיע אליך לשולחן?

<שי באב"ד: אני אומר שוב, לא יודע למה.

<שי באב"ד: אני נותן לך את העובדות.

<שי באב"ד: קיבלתי את זה בשבוע שעבר, נטפל בזה ותקבלי תשובה.

סתיו שפיר: בשבוע הקרוב?

<שי באב"ד: אני לא יודע אם בשבוע הקרוב תקבלי תשובה.

סתיו שפיר: אנחנו בדיוני תקציב.

<שי באב"ד: נכון, אבל יש לנו כמה נושאים שעומדים על הפרק.

<שי באב"ד: ביקשתי לבדוק כמה דברים, נקבל תשובה בהקדם.

<שי באב"ד: זה לא ייקח עוד שמונה חודשים, וגם לא חצי שנה, וגם לא שלושה חודשים, וגם לא חודשיים עד שתקבלי תשובה.

סתיו שפיר: שעדיין תהיה ממשלה, אחר כך נצטרך עוד פעם להגיש בקשה.

<שי באב"ד: חבר הכנסת ברושי, ציינת את נושא החקלאות.

<שי באב"ד: כמו שאתה יודע, נושא החקלאות יקר מאוד ללבי.

אורלי לוי אבקסיס: למה, אתה בן משק?

איתן ברושי: הוא גדל נכון, רק התקלקל בדרך.

נורית קורן: אבל זה לא מספיק.

נורית קורן: באים אנשים כאילו המדינה רודפת אותם.

נורית קורן: זה ממש לא מספיק.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: האם הגורל שלך הוא כחלק מהגורל של כל הדור השני של אותם חקלאים, שבסוף הולכים לחפש את הפרנסה שלהם בחוץ?

אורלי לוי אבקסיס: הם מוכשרים לחלוטין, רק שבחקלאות הם מבינים שאין להם עתיד.

משה גפני: אם אפשר בבקשה, שי, להתחיל עכשיו בתוכנית "חיים שכאלה".

<שי באב"ד: המדיניות של הממשלה היא לא לפגוע בחקלאות, להפך.

<שי באב"ד: החקלאות היא אחד מהמפעלים הציוניים החשובים ביותר שיש במדינת ישראל.

<שי באב"ד: אני באופן אישי נחשפתי לזה - - -

איתן ברושי: אין מכס על מילים.

<שי באב"ד: תן לי.

<שי באב"ד: שאלת, אתה רוצה שאני אענה?

<שי באב"ד: אני יכול גם לא לענות, להגיד - - -

איתן ברושי: תענה ותעזור לנו.

<שי באב"ד: החקלאות היא אחד מהמפעלים הציוניים החשובים ביותר.

<שי באב"ד: מי כמוך יודע שהיום גם בצפון וגם בדרום יש נקודות שלולא החקלאים האדמות האלה לא יהיו.

<שי באב"ד: הן פשוט לא יהיו.

<שי באב"ד: אנחנו ערים לכל מה שקורה ומה שהחקלאים עוברים במקומות האלה.

<שי באב"ד: המדינה צריכה לייצר את הכלים לתמיכה ישירה בכל המקומות האלה, על מנת לעזור לחקלאים, לסייע לחקלאים בצורה משמעותית.

<שי באב"ד: בד בבד, נוצר פה מצב – מאינטרס חשוב ומהותי של שמירה על חקלאות במדינת ישראל – שחסמנו קצת את המשק הישראלי לתחרות וכתוצאה מזה נוצר יוקר מחייה.

<שי באב"ד: אני חייב לציין כאן שהחקלאים הם לא אלה שנהנים מזה.

איתן ברושי: ברור.

אורלי לוי אבקסיס: פערי התיווך.

<שי באב"ד: יפה.

<שי באב"ד: יש פה פערים מפה עד להודעה חדשה.

אורלי לוי אבקסיס: תפקחו על פערי התיווך.

<שי באב"ד: במסגרת הטיפול, מדיניות הממשלה ומדיניות משרד האוצר היא פעם אחת לפתוח את המשק לתחרות ולאפשר ייבוא והורדת מכסים, על מנת שתהיה תחרות מלאה.

<שי באב"ד: ופעם שנייה, להתחיל בפינצטה, לשבת עם החקלאים ולראות בדיוק באותם מקומות שבהם צריך ונדרש לתת את הסיוע, ולתת את הסיוע הזה ישירות לחקלאים.

<שי באב"ד: לא למתווכים, לא לרשתות, לא לקמעונאים.

איתן ברושי: בינתיים זה נגמר.

סתיו שפיר: זו המדינה עם התמיכה הנמוכה ביותר לחקלאים.

איתן ברושי: גפני, הצווים שהם מדברים הם ב-2018.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אבל הורדת המכסים – איך שם לא יהיו פערי תיווך?

איתן ברושי: שי, תעשו פערי תיווך מחר, למה בעוד שלוש שנים?

איתן ברושי: אתם הולכים לאסוף נתונים שלוש שנים.

איתן ברושי: אתמול היתה ועדת שרים לחקיקה, שר החקלאות הצביע בעד ההצעה שלי נגד פערי תיווך, והם כולם נגד.

איתן ברושי: בסוף הם דואגים לרמי לוי.

<שי באב"ד: אף אחד לא דואג לרמי לוי.

איתן ברושי: אף אחד?

איתן ברושי: כולם.

<שי באב"ד: אף אחד לא דואג לרמי לוי.

איתן ברושי: הוא קיבל להדליק משואה.

איתן ברושי: אתה מבין, הממשלה נותנת לו להדליק משואה.

איתן ברושי: אתה מדבר על ערכים וסוחר מדליק משואה.

איתן ברושי: איפה נשמע דבר כזה.

<שי באב"ד: שר האוצר ולא אף אחד מהנהלת האוצר בוחר מדליק משואה במדינת ישראל.

משה גפני: איתן, אתה פשוט הופך את השבוע כולו לחקלאות.

משה גפני: מחר יש לנו יום החקלאות, יש דיונים בוועדה.

משה גפני: ביום רביעי אני מביא את שר החקלאות.

<שי באב"ד: דרך אגב, לא קיבלתי הזמנה ליום החקלאות, אני מאוד נעלב.

<שי באב"ד: זה מאוד חשוב.

איתן ברושי: הוועדות הזמינו אתכם.

איתן ברושי: אמרו שהאוצר לא שולח נציגים בכירים.

<שי באב"ד: לא קיבלתי.

איתן ברושי: האוצר שולח נציגים זוטרים כדי שיגידו שזה לא מחייב אותו אחר כך.

<שי באב"ד: תשלח לי הזמנה, ואם אני אוכל להגיע - אני אגיע, כי זה חשוב.

משה גפני: אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

משה גפני: מחר יתקיים דיון בשעה 12 במסגרת יום החקלאות על הנושא של חקלאות לאן וכו'.

משה גפני: משרד האוצר קיבל הזמנה לדיון הזה.

משה גפני: משרד האוצר מחליט מי מגיע, והוא יכול להחליט שהמנכ"ל מגיע, הוא יכול להגיד שאגף התקציבים יכול לבוא.

משה גפני: משרד האוצר קיבל הזמנה.

משה גפני: יתרה מזאת, ביום רביעי, בעזרת ה', ב-9 וחצי, יהיה כאן שר החקלאות.

משה גפני: האוצר קיבל הזמנה לדיון הזה ואני מניח שהוא ישלח את האחראים על החקלאות.

איתן ברושי: באמת, זה חשוב.

<שי באב"ד: אני מסכים איתך, אתה צודק לחלוטין.

משה גפני: שי באב"ד, אדוני המנכ"ל, אנחנו מזמינים אותך.

משה גפני: בשבילנו זה תמיד כבוד שאתם מגיעים.

<שי באב"ד: אני לא ידעתי, אני אבדוק את זה ואם יתאפשר, אני אשמח.

סתיו שפיר: מזל שאתם אומרים את זה, כי ראש המועצה הלאומית לכלכלה אמר שכבר לא צריך את החקלאות.

איתן ברושי: שלא צריך חקלאות, אפשר לטעת חורשות.

איתן ברושי: אבי שמחון – אני אצטט אותו מחר.

<שי באב"ד: אני לא מסכים, אני מתנגד נחרצות.

איתן ברושי: הוא אמר שאפשר לטעת חורשות.

איתן ברושי: "אם צריך לשמור על הקרקע, ניטע חורשות".

איתן ברושי: ולמה להביא דגים?

<שי באב"ד: אני לא מסכים מכל הסיבות: כלכלית, ערכית, ציונית.

סתיו שפיר: מכל הסיבות.

סתיו שפיר: אין לזה שום הצדקה.

משה גפני: עם כל הכבוד, את מי נתקוף מחר אם עכשיו תתקפו אותו?

משה גפני: חוץ מזה, הוא גם אמר שילדים זה לא בדיוק משהו, רק החקלאות?

משה גפני: מה אתם רצים ליועץ לענייני כלכלה?

משה גפני: באמת.

משה גפני: מה, הוא יקבע בחקלאות?

משה גפני: הוא לא קבע בילדים, אז הוא יקבע בחקלאות.

<שי באב"ד: הוא לא היועץ לכלכלה, הוא ראש המועצה הלאומית לכלכלה.

משה גפני: ראש המועצה הלאומית לכלכלה לא יקבע לא בילדים ולא בחקלאות.

סתיו שפיר: אז במה הוא קובע?

משה גפני: לא יודע.

משה גפני: אמיר לוי, בבקשה.

<אמיר לוי: מבחינת התהליך – בישיבה הבאה נציג את המצגת שהתכוונו להציג היום ותראו ניתוח מסודר גם של הרפורמות שהתקציב מקדם ועם האתגרים שהוא מנסה להתמודד איתם, ואותה תפיסת עולם וחזון שיש בתקציב הזה, ויש.

משה גפני: את זה נעשה לאחר שהתקציב יאושר במליאת הכנסת, מפני שאז זה נכנס לתהליך הפרוצדורלי.

<אמיר לוי: אנחנו נערך לזה, אבל אני מציע שזו תהיה הישיבה שתתחיל את הדיונים לפני דיונים פרטניים ברפורמות ובמשרדים.

<אמיר לוי: הדבר השני, עלו כאן גם שאלות קונקרטיות, אני אענה על שתיים, שלוש של חברי הכנסת שנשארו כאן, אבל אני מציע ששאלות על ביטוח לאומי או אחרות, שכשיהיו דיונים על משרד הרווחה והביטוח הלאומי נבוא גם עם מצגת מפורטת וגם תשובות מאוד פרטניות.

נורית קורן: אבל עכשיו אנחנו רוצים לדעת איזשהו נתון, משהו.

נורית קורן: בכל זאת הקציתם כסף, אבל איך.

<אמיר לוי: אני לא אתחמק, אמרתי שנציג הכל.

משה גפני: אבל לגבי הביטוח הלאומי אתה כן צריך להגיד.

משה גפני: אם אתה לא רוצה לענות, אני אענה במקומך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה שולט במשרדים - - -

משה גפני: אני לא שולט בשום דבר.

משה גפני: אני אסביר לכם איך הם שולטים.

נורית קורן: בטוח שהם שולטים, כי לי נאמר שהועברו כספים, אבל כמה.

נורית קורן: אם זה יוצא 100 שקל לנכה, יותר טוב שלא יתנו.

<אמיר לוי: אני אענה על שלוש השאלות ששאלתם: האחת, על הקצבאות למיניהן – אני אפרט רק את התוספות:

<אמיר לוי: השלמת הכנסה לקשישים – סכומי התוספת נעים בין 100 שקלים ל-320 שקלים לחודש, בעלות כוללת של כ-400 מיליון שקלים; תוספת תקציבית לקצבת הנכות – זו תוספת של כ-300 מיליון שקלים לטובת הנכים.

נורית קורן: אוקיי, זה נשאר אותו הדבר.

<אמיר לוי: זה גידולים.

<אמיר לוי: אני מדבר רק על הדלתא.

משה גפני: השאלה היא אם הדלתא יוצרת העלאה של הקצבה.

<אמיר לוי: יוצרת.

משה גפני: בטוח?

<אמיר לוי: בטוח.

<אמיר לוי: כפי שאמרתי למשל, השלמת הכנסה לקשישים יוצרת העלאה בין 100 ל-320, תלוי בגיל ואם הם חיים בזוג או לא.

<אמיר לוי: בדיון שתקיימו תקבלו הצגה עוד יותר פרטנית.

נורית קורן: בעצם ה-300 מיליון זה מה שנתתם מתחילת הדיונים – מיוני-אוגוסט - שכל הארגונים דיברו אתכם.

נורית קורן: זה ה-300 שנתתם, לא הוספתם שום דבר.

<אמיר לוי: הממשלה מחליטה.

<אמיר לוי: מי שמוסיף זה הממשלה כשהיא מאשרת את התקציב בליל התקציב.

<אמיר לוי: זה קרה ב-11 באוגוסט ומאז עבדנו על בנייה פרטנית.

<אמיר לוי: עוד תוספות: פיתוח שירותים קהילתיים לאוכלוסיות בסיכון במשרד הרווחה – ניתנה תוספת של 250 מיליון; תוכנית חיסכון לכל ילד, שההפרשה מתחילה החל בינואר 2017 לתוך תוכניות החיסכון של הילדים עצמם – זה עוד 1.6 מיליארד שקלים.

<אמיר לוי: כשנגיע לכאן עם ביטוח לאומי ורווחה אתם תראו הצגה פרטנית, כולל סימולציות ותראו כמה כל ילד מקבל, כמה כל קשיש וכו'.

נורית קורן: אני רק אבקש לדעת כמה אנשים, כתוצאה מהתוספות שלכם, יעלו מעל קו העוני.

נורית קורן: אם זה יהיה לגבי כל כך מעט אנשים, צריך לתת יותר.

<אמיר לוי: זה משמעותי מאוד ואנחנו נציג את זה.

<שי באב"ד: אני מתנצל בפני חברי הכנסת, אני חייב לצאת, יש לי פגישת המשך.

<אמיר לוי: רק כדי להבין את מסגרת התוספות – תוספת של 250 מיליון שקל לטובת סבסוד פיתוח ביישובי הפריפריה; תוספת של 200 מיליון – שוב, אני מדבר רק על תוספות – לסבסוד פיתוח ביישובי עדיפות לאומית; 70 מיליון לצורך פיתוח תשתיות וקידום בנייה ביישובי מיעוטים.

<אמיר לוי: לגבי דיור ציבורי – 300 יחידות דיור לקשישים.

<אמיר לוי: זה פרויקט ביחד עם הסוכנות; עוד סדר גודל של כחצי מיליארד שקל לרכישת דירות במסגרת חוק המכר; ועוד החלטה שהתקבלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, לא כסף חדש.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, מוכרים ובתוך אותו משק.

אורלי לוי אבקסיס: אז אל תספרו את הכסף הזה.

<אמיר לוי: אמרתי, 3,000 יחידות דיור חדשות ביחד עם הסוכנות, דיברתי על חצי מיליארד בחוק המכר.

<אמיר לוי: אנחנו כן סופרים את זה, זה כסף שנכנס ממכירת דירות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא כסף חדש.

משה גפני: אורלי לוי שואלת אם זה כסף שמגיע מהבית או שזה כסף ממכירת דירות.

<אמיר לוי: הכסף מגיע ממכירת דירות, הוא מגיע מהציבור.

אורלי לוי אבקסיס: מהקטנת המלאי.

אורלי לוי אבקסיס: בקיצור, לא יגדילו את המלאי.

משה גפני: אורלי לוי אומרת שאם לא תביאו כסף מהבית היא לא תצביע בעד התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

<אמיר לוי: אוקיי, אז אני רק אשלים כדי לשכנע אותך להצביע בעד התקציב.

<אמיר לוי: התקבלה גם החלטה, שמוביל שר השיכון ביחד איתנו, לגיוס כספים חדשים ביחד עם "עמידר".

<אמיר לוי: "עמידר" אמורה לגייס כספים חיצוניים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם חוזרים לתוכנית ההפרטה של הדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: "עמידר" תקבל את הדיור, כמו התוכנית שרצו אז להעביר?

<אמיר לוי: אין שום הפרטה של "עמידר".

<אמיר לוי: הכוונה ש"עמידר" תגייס כספים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: איפה, בבורסה?

<אמיר לוי: לא.

<אמיר לוי: שנייה רגע - - -

משה גפני: מאיפה "עמידר" תביא כסף?

סתיו שפיר: מאיפה היא תגייס?

<אמיר לוי: היא תגייס משוק ההון.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, רגע, רגע, השאלה היא אם אנחנו חוזרים לאותו מאבק, גפני, ששם ישימו כעירבון את הדירות המעטות שנשארו בדיור הציבורי.

משה גפני: הדיון הזה יגיע.

משה גפני: בסדר, את צודקת.

אורלי לוי אבקסיס: לשם הכוונה?

משה גפני: הלאה, הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, כמה פעמים אפשר להילחם את אותה מלחמה?

סתיו שפיר: גפני, אני מציעה שנקדיש לנושא הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: זו הבשורה הכי קשה לדיור הציבורי.

משה גפני: גבירותי, עם כל הכבוד, אנחנו לא פותחים דיון עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כמה פעמים - - -

משה גפני: אבל זה יגיע לפה, יהיה דיון על משרד השיכון.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: אמיר, הלאה.

סתיו שפיר: אפשר תשובה לשאלה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה עובר משוכה, אתה חוזר עליה עוד הפעם.

נורית קורן: גם דירות לאנשים עם מוגבלות, דיור ציבורי, צריך לקחת בחשבון שאי אפשר לתת להם שני חדרים.

נורית קורן: צריך לתת להם יותר חדרים, כי הביטוח הלאומי מבקש חדר נוסף למטפל.

נורית קורן: אז הם לא יכולים לקבל שני חדרים - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: אבל יהיה דיון על המשרד.

נורית קורן: אנחנו מאתגרים אותו.

אורלי לוי אבקסיס: זו עבודה בעיניים.

משה גפני: אני מודה לאמיר לוי שהוא אומר את הדברים באמת וכמו שהם.

משה גפני: תתמודדו עם זה.

משה גפני: זה הכל, זה הנושא.

משה גפני: הוא הציג את הדברים כמו שהם.

משה גפני: מי שבקואליציה שיגיד - - -

אורלי לוי אבקסיס: שיעזרו לנו למנוע את זה.

משה גפני: בסוף הכל נופל לא על הדיור הציבורי, אלא על השידור הציבורי.

סתיו שפיר: מה בעניין השכירות?

משה גפני: אמיר, תשובה לבאסל.

<יעל מבורך: לעניין הביטוח הלאומי – הנושא הזה הוא באמת קצת מורכב, חשוב שנציג אותו בנפרד.

<יעל מבורך: ברמה השוטפת, הזכאות שניתנת לפרטים היא לפי החקיקה.

<יעל מבורך: אם יש זכאות לפרט לקבל אחת מקצבאות הביטוח הלאומי, הוא יקבל אותה לא משנה אם הדבר הזה יוצר גירעון, אם יש כסף בקופה או אין כסף בקופה.

<יעל מבורך: הזכאות ניתנת לפי חוק.

<יעל מבורך: ולכן, ברמה השוטפת, הגירעון – ככל שנוצר במוסד לביטוח לאומי - מתגלגל לתקציב המדינה.

<יעל מבורך: אם ישנה שנה שבה יש יותר ילדים, יש יותר נכויות וכו' וכו', המינוס הזה מתגלגל באופן אוטומטי לגירעון הממשלתי.

<יעל מבורך: לכן המצב ברמה קצרת הטווח הוא הפוך ממה שאמרת – לא הביטוח הלאומי הוא הקופה של הממשלה, אלא להפך, הממשלה היא הקופה של הביטוח הלאומי.

באסל גטאס: זה היה כך לפני שנים.

<יעל מבורך: בטווח הארוך, שאליו התייחסת, שזה האיתנות של המוסד לביטוח לאומי לאורך השנים, נוכח השינויים הדמוגרפיים ונוכח החבות שהביטוח הלאומי צובר, הוועדה הזאת בחנה כמה חלופות.

<יעל מבורך: היא בחנה אם הצעד הנכון לעשות הוא הפחתת זכויות אוטומטית או מימון מתקציב המדינה או תמהילים מבינם, והממשלה לא הכריעה בסוגיה הזאת.

<יעל מבורך: יש הרבה צעדים שנעשו בשנים האחרונות, חלק מהם אישרה הוועדה בתקציב האחרון, בתיקון שאישרה הוועדה שצמצם את הגירעון של המוסד לביטוח לאומי בהיקף של יותר מ-3.5 מיליארד שקל.

<יעל מבורך: יש עוד צעדים שנעשו וגם חשיבה ארוכת טווח יותר.

<יעל מבורך: צריך להציג אותה בצורה מפורטת בוועדה, זה לא עניין שאפשר לענות עליו עכשיו בדקה וחצי.

באסל גטאס: האם הממשלה עושה משהו להחזיר את הקופה של הביטוח הלאומי?

משה גפני: התשובה היא לא.

משה גפני: אני אענה לך על השאלה שלך, לא בגלל שאני יכול להתמודד איתם ביכולות המקצועיות שלהם, אלא מחמת הניסיון שיש.

משה גפני: אני לא יודע מה הסיבה, כנראה שהסיבה ידועה לאגף התקציבים.

משה גפני: אגף התקציבים, ממשלת ישראל החליטה לגבי הנושא הזה – מה שאמרה עכשיו נציגת האוצר - המדינה מכסה ברגע שיש גירעון לביטוח הלאומי.

משה גפני: היא צודקת, היא אומרת דבר נכון.

משה גפני: היא מכסה את זה, וברגע שיש עודף היא לוקחת את זה.

משה גפני: היא בעצם בעל בית של הביטוח הלאומי.

משה גפני: זה הוחלט בוועדת הכספים – אני לא זוכר באיזו שנה.

משה גפני: לפני הרבה שנים, כשאתה לא היית כאן, היית כנראה בשוק הפרטי.

משה גפני: המציאות היתה שהממשלה הביאה החלטה, היו צעקות עד לב השמים, ויכוחים קשים, ובסופו של דבר נלחמנו כמו אריות ונפלנו כמו זבובים.

משה גפני: זו תמונת המצב, מה לעשות.

באסל גטאס: אבל יש ועדה, יש המלצות ועדה.

משה גפני: יש ועדה ויש המלצות, והכל בסדר.

משה גפני: יש דבר – שאני לא מבין אצל יעל, או שאני כן מבין בעצם, אני יודע לקרוא את השפה שלהם – אם זה באמת המצב שתמיד צריך להוסיף, אז למה הם מוסיפים?

משה גפני: שישאירו את המצב עם הביטוח הלאומי, כמו שאתה אומר, עם המלצות הוועדה.

משה גפני: יהיה יותר כסף?

משה גפני: אז יהיה יותר כסף בביטוח הלאומי.

משה גפני: יהיה פחות כסף?

משה גפני: המדינה לא תצטרך לממן את זה.

משה גפני: אתה ואני משלמים את הביטוח הלאומי?

משה גפני: אז למה המדינה צריכה להתערב בזה?

משה גפני: זאת השאלה שלך, זאת הוועדה.

באסל גטאס: אדוני, כנראה אני אקח את זה לבג"ץ.

באסל גטאס: פה צריך להחליט – זה מס או שזה חיסכון.

משה גפני: זה חיסכון.

משה גפני: אני עונה לך בשם אגף התקציבים: זה חיסכון, זה לא מס.

משה גפני: המדינה, האח הגדול, שומרת על העניין, שאם יחסר כסף בחיסכון שלך – היא תוסיף.

משה גפני: זה מה שהיא אומרת.

משה גפני: היא אומרת שזה ביטוח לאומי, זה לא ביטוח שאתה עושה בחברה פרטית.

משה גפני: זה ביטוח לאומי.

משה גפני: אנחנו בעניין הזה ואנחנו לא רוצים שייפגעו קצבאות על-פי חוק, קשישים, ילדים או לא חשוב מה.

משה גפני: אני לא מבין את זה, ואתה לא מבין את זה, ואומרים שבואו נפרק את המסגרת הזאת ונשאיר את החיסכון כמו שהוא, בלי התערבות של המדינה.

משה גפני: אתה שואל אותי אם זה יהיה?

משה גפני: התשובה היא: לא.

משה גפני: על כל פנים, לא בטווח הנראה לעין.

משה גפני: יתקיים דיון על העניין הזה והשאלה שלך היא במקומה.

משה גפני: תשובה לסתיו שפיר, אחרת היא הורגת אותי אחר הצהרים.

<אמיר לוי: האמת היא שניסיתי להבין מהצוות, אף אחד לא מצליח להבין את הבעיה.

<אמיר לוי: אנחנו נותנים סיוע לשכר דירה.

משה גפני: מה זאת אומרת, מה אתה לא מבין?

אורלי לוי אבקסיס: בוא נתחיל לפתוח את זה, בסדר?

אורלי לוי אבקסיס: המדינה נותנת 2 מיליארד שקל השתתפות בשכר דירה לאותן משפחות שלא יכולות להגיע לזה.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה - - -

סתיו שפיר: אני אסביר את זה בצורה מאוד מאוד פשוטה: רבע משוכרי הדיור בישראל, משוק מאוד מאוד קטן וצפוף מבחינת היצע הדירות, מקבלים סיוע מהמדינה בשכר דירה במקום לקבל זכאות לדיור ציבורי נורמלי, שלא גורמת להעלאת מחירי השכירות.

אורלי לוי אבקסיס: הם מעלים את הביקוש ואת המחיר.

משה גפני: אני רוצה לסיים את הדיון.

משה גפני: אמיר, תענה לה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - משרד הכלכלה – ביקוש ומחיר.

משה גפני: אמיר, אם אתה לא עונה לה, אני לא מביא אותך עוד פעם לוועדה.

משה גפני: הייתי בטוח שאתה מציל אותי.

<אמיר לוי: אבל קצת קשה כשצועקים עליך, לא? לי זה קשה.

אורלי לוי אבקסיס: וכשמבקר המדינה מבקר, זה קל?

<אמיר לוי: לגבי הגדלת ההיצע – הזכרתי קודם מספרים ותדונו בזה בהרחבה כשתדונו בתקציב הדיור.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם זה בכלל חוקתי, כי בג"ץ קבע שאפילו בתי-סוהר אי אפשר להפריט.

אורלי לוי אבקסיס: אז דיור ציבורי אפשר להפריט?

<אמיר לוי: את באמת רוצה לשמוע תשובה?

משה גפני: אורלי, אבל זה בדיון, זה לא עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: אז שייקחו גם את זה בחשבון.

אורלי לוי אבקסיס: הם צריכים להגיע - - -

משה גפני: אבל עם כל הכבוד, אם את תדברי לא תשמעי נתונים ממנו.

משה גפני: איך תלכי לבג"ץ?

משה גפני: דרך אגב, בג"ץ לא יתערב פה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא התערב בשירות בתי-הסוהר.

משה גפני: זה היה כשהפריטו אותו.

משה גפני: זה משהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: הם אמרו ששירותים חברתיים בסיסיים שהמדינה מחויבת, היא לא יכול להפריט.

משה גפני: זה נכון, זה סיפור אחר.

סתיו שפיר: אמיר, אתה לא נראה לי כזה חסר ביטחון.

<אמיר לוי: אני רוצה לענות כשאפשר לענות.

<אמיר לוי: אנחנו עושים מאמצים, נתתי כאן מספרים - - -

משה גפני: הרבה פעמים אתם יושבים במשרד אצלכם, באגף התקציבים, ואתם חושבים שאני עושה פה חיים משוגעים.

משה גפני: אני עובר את זה כל יום.

<אמיר לוי: אבל אתה לא נראה סובל.

סתיו שפיר: וזה עוד לפני שנכנסנו לסוגיה של למה אגף התקציבים לא מאפשר למשרדי ממשלה להעביר לחברי הכנסת מידע לגבי העברות תקציביות, שאני בטוחה שעלתה פה קודם בדיון.

סתיו שפיר: נכון, גפני?

משה גפני: לא.

משה גפני: תנו לו להשלים, אני מסיים את הישיבה, כבר אי אפשר לסחוב את זה.

<אמיר לוי: בצד אחד, הגדלת ההיצע – נתתי כאן מספרים.

<אמיר לוי: בצד השני – הסיוע בשכר הדירה יש לו מטרה מאוד ספציפית, לכאלה שזכאים ולא מקבלים.

<אמיר לוי: זה תקציב מאוד גדול - - -

סתיו שפיר: הוא מעלה את שכר הדירה.

סתיו שפיר: זה ידוע לכם, בדקתם את זה?

<אמיר לוי: אני לא חושב שהוא מעלה את שכר הדירה.

<אמיר לוי: ניסיתי להבין גם מהצוות אם הם מכירים דבר כזה, אם הם יודעים על עבודות שנעשו שמראות שזה מעלה את שכר הדירה, והתשובה היתה לא.

סתיו שפיר: אתם עשיתם עבודה כזאת?

משה גפני: סתיו, מספיק.

סתיו שפיר: זאת היתה השאלה – האם נעשתה עבודה כזאת?

<אמיר לוי: כדי לא להסתפק בתשובה שמבוססת רק על סמסים, אנחנו נבדוק את השאלה שלך עד הדיון שיהיה כאן

<אמיר לוי: בנושא דיור ונחזור עם תשובה אם יש עבודות כאלה ומה הן אומרות.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון: אני מביע את התנצלותי בפני חברי הוועדה שרשות הדיבור שלהם הגיעה מאוחר, כשהשר כבר לא היה כאן.

משה גפני: הנחיתי את מנהל הוועדה - - -

סתיו שפיר: כמה פעמים הוא יגיע בדיוני התקציב?

משה גפני: אני לא יודע, זה לא תלוי בי.

משה גפני: אני לא יכול להכריח שרים.

משה גפני: אין לי סמכות בתקנון להכריח שרים לבוא.

משה גפני: השר ירצה לבוא ואני אשתדל לתאם איתו.

משה גפני: הנחיתי את מנהל הוועדה שכשיש דיון רב-משתתפים, שרבים מחברי הכנסת משתתפים בו, רשות דיבור יקבלו קודם כל חברי הוועדה ורק לאחר מכן חברי כנסת שאינם חברי ועדה, לא כפי שנהגתי עד היום, שכולם, כל מי שנרשם, אז לפי מה שנרשם.

משה גפני: אני חושב שעשיתי פה עוול לחברי ועדה שמשתתפים באופן קבוע בדיונים ולא היו יכולים להביע את דעתם בשעה שהשר היה כאן.

משה גפני: הדיון של היום הוא דיון פתיחה של תקציב המדינה, על אף שעדיין – כפי שאמרתי בפתח הישיבה – לא אושר תקציב המדינה במליאת הכנסת.

משה גפני: סביר להניח שהוא יאושר.

משה גפני: אני לא יודע לומר מה יהיה בהמשך עם התאגיד הציבורי, עם עמונה - - -

אורלי לוי אבקסיס: ודירה שלישית.

משה גפני: לא, דירה שלישית זו לא הבעיה.

משה גפני: הנושא הוא עמונה והשידור הציבורי.

משה גפני: הייתי אתמול בישיבה אצל ראש הממשלה, אלה נושאים שיכולים להשליך על התקציב.

משה גפני: אבל אם הם משליכים על התקציב, אז הנושא הוא כבר לא תקציב, הנושא הוא ממשלה ואם ממשיכים או לא ממשיכים.

משה גפני: אם הבעיות האלה לא מעיבות על הנושא הזה, אז התקציב יאושר בקריאה הראשונה, ואם יצטרכו לעשות שינויים – ויצטרכו לעשות שינויים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל אף אחד בקואליציה לא יילחם על החברתי, בסוף הכל פוליטי.

משה גפני: אני מציע עכשיו לא להסתכן באמירות על שום דבר.

משה גפני: אני הייתי בישיבה, ראיתי ברק בעיניים של כמה אנשים ולכן אני כבר לא אומר בוודאות שום דבר.

משה גפני: על כל פנים, נשתדל לעשות שינויים בתיאום אתכם, עם אגף התקציבים.

משה גפני: יש דברים שנרצה בחוק ההסדרים, יש דברים שנרצה בתקציב עצמו.

משה גפני: אנחנו שמחים על הדיון הזה, אנחנו שמחים על השותפות אתכם ביחד בעניין.

משה גפני: אנחנו נקיים את הדיון מול המשרדים, נקיים את הדיון מול חוק ההסדרים שיבוא כנראה רק בשבוע הבא.

<אמיר לוי: אנחנו מקווים שזה יהיה ביום חמישי בערב.

משה גפני: מבחינתי זה יכול להיות – חוץ משבת, אני מוכן לעבוד כל הזמן.

משה גפני: המציאות היא – רק שתדע את המצב הטכני.

משה גפני: אני מניח שיעל אמרה לך – המצב הטכני הוא שביום רביעי מתקיים דיון רגיל בכנסת, עם שאילתות ועם הצעות לסדר, עם חקיקה פרטית, ורק לאחר מכן מביאים את החוק, גם התקציב וגם ההסדרים.

משה גפני: כנראה שזה יארך עד אמצע הלילה, מכיוון שזה דיון בקריאה ראשונה והאופוזיציה כנראה תדבר, כולם יבקשו למצות את רשות הדיבור.

משה גפני: ואז התקציב יבוא לפה, ואת התקציב אנחנו כבר מתחילים.

משה גפני: מחר יגיע לפה אריה דרעי, מחרתיים יגיע לפה שר החקלאות, שר הבריאות היה כבר.

משה גפני: אתה צריך לברך על כך, כי זה חוסך זמן, אחרת ניתקע עם בעיות של זמן.

משה גפני: חוק ההסדרים הולך לוועדת הכנסת, ולכן ועדת הכנסת צריכה להתכנס.

משה גפני: אני לא יכול להתחיל דיונים, גם לא בחלק של מה שעובר לוועדת הכספים.

משה גפני: אגב, יש איזה שוני בעניין של אגף התקציבים מול ועדת הכספים.

משה גפני: פעם, בהיסטוריה, אני זוכר שאגף תקציבים רצה שהכל יעבור לוועדת הכספים.

משה גפני: זה עניין שהכל נמצא במקום אחד, אבל היום – לא יודע, אולי אני טועה, בגלל שזו הרגשה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הפרטת "עמידר" היא בהסדרים?

משה גפני: לא, מה פתאום.

משה גפני: התשובה היא לא.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה בתקציב.

משה גפני: אבל יהיה דיון על תקציב משרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא יכול להיות בתקציב, כי בסופו של דבר זה שינוי, זה רפורמה.

אורלי לוי אבקסיס: לקחת מערך של דיור ציבורי - - -

משה גפני: את זה תעלי כשיהיה התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אני אפנה ליושב-ראש וליועץ המשפטי של הכנסת לשאול איפה אנחנו עומדים.

<אמיר לוי: האמת היא שלא יהיה מתי להעלות את זה, כי לא מתוכננת הפרטה של "עמידר".

משה גפני: בוודאי.

משה גפני: נו, אני אמרתי.

אורלי לוי אבקסיס: אז איך הם יגייסו בשוק ההון?

אורלי לוי אבקסיס: איך?

אורלי לוי אבקסיס: צריך לזה ערבות.

<אמיר לוי: הרכבת הופרטה?

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה יגייסו?

אורלי לוי אבקסיס: מה יהיה שם?

אורלי לוי אבקסיס: מה הם יציעו כדי לגייס את הכסף?

<אמיר לוי: רכבת ישראל הופרטה?

אורלי לוי אבקסיס: מה הם יציעו כדי לגייס את הכסף?

<אמיר לוי: אני שואל רגע - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני שואלת אותך – מה יציעו כדי לגייס את הכסף?

משה גפני: אבל אורלי, את פותחת דיון עכשיו.

משה גפני: את יודעת שיש לי עוד דברים לעשות היום חוץ מוועדת הכספים?

משה גפני: יש לי עוד כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: תאמין לי, גפני, זו תהיה המצווה הכי גדולה שלך אם תעזור לדיור הציבורי.

משה גפני: יש לי שם כמה מצוות ברשימה, שזה אחד מהם.

משה גפני: אמיר, הייתי באמצע להסביר את התהליך – אז ועדת הכנסת צריכה להתכנס.

משה גפני: אני לא יודע אם היא תתכנס ביום חמישי, אבל אם היא תתכנס ביום חמישי, אני לא יכול לקבוע סדר יום אלא רק לשבוע הבא.

משה גפני: אני לא בטוח שזה ייגמר ביום חמישי, אם הוא מכנס את הוועדה.

משה גפני: לנו, לחברי הכנסת, זה יוצר בעיה – גם בוועדות אחרות – כי זה מפחית לנו את הזמן לדיון.

<יעל מבורך: לכן הבקשה שלנו, כממשלה, שכן יהיה דיון והחלטה בוועדת הכנסת ביום חמישי, כדי שבשבוע שלאחר מכן הוועדות יוכלו להתחיל לדון.

משה גפני: אבל אני לא בעל בית של העניין הזה.

משה גפני: אתמול היה אצלי יואב קיש, אמרתי לו את מה שאני אומר לכם עכשיו.

משה גפני: יש שם – אני לא רוצה לדבר יותר מדי.

משה גפני: אני חלק מהקואליציה, אז אני לא רוצה לדבר סתם.

אורלי לוי אבקסיס: למה, דבר.

משה גפני: אבל אם אני אעבור לאופוזיציה אז יש לי כמה דברים להגיד.

משה גפני: כרגע אין לי תוכנית לעבור לאופוזיציה.

משה גפני: פעם הייתי בא לאגף התקציבים, הייתי יושב, הייתי מרכל והכל, והיום לא.

<אמיר לוי: מה, עברו הימים האלה?

משה גפני: כן.

משה גפני: מה, אני בא לאגף התקציבים?

משה גפני: הזמנת אותי?

<אמיר לוי: אתה רוצה לקבוע היום?

משה גפני: אפשר לעשות הכל.

משה גפני: זה בסדר, אני מכבד את מה שאתם עושים.

משה גפני: באמת, פעם הייתי בא לאגף התקציבים, הייתי יושב, הייתי חלק מההנהלה שם.

<אמיר לוי: נשמח שתבוא.

משה גפני: לא חלק מההנהלה, זה אסור, אני הרשות המפקחת, אבל הבדיחות היו משותפות.

משה גפני: סביר להניח שרק בשבוע הבא זה יקרה.

משה גפני: אני מעריך כך, אני לא יודע למה זה לא קרה קודם.

משה גפני: אני לא אוהב את זה.

משה גפני: בישיבה של ראשי הקואליציה אצל ראש הממשלה, כבר לפני שבועות ארוכים, אמרתי שצריך לעשות את זה קודם, לא יהיה מספיק זה.

משה גפני: זאת האמת.

משה גפני: על כל פנים, אני לא חיכיתי, אני ביקשתי משר האוצר – ואני שמח שהוא נענה לבקשה – שיבוא ביום הראשון של המושב ולא לדחות את זה.

משה גפני: מחר יהיה שר הפנים, מחרתיים יהיה שר החקלאות.

משה גפני: נשתדל להתקדם עם זה כמה שיותר מהר.

משה גפני: אנחנו מודים לכם ומברכים אתכם על זה שיהיו דיונים פוריים.

משה גפני: אנחנו מבקשים רק בקשה אחת קטנה: שמה שאנחנו נגיד לכם, תסכימו.

<אמיר לוי: היא הדדית.

<אמיר לוי: אנחנו גם מבקשים את זה.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.