ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 277, 2016-11-01 11:00

יעקב מרגי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת החינוך, התרבות והספורט, 1 בנובמבר 2016, ל' בתשרי התשע"ז, הנושא על סדר-היום: הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון – אישור הוועדה), התשע"ו-2015, של עבדכם הנאמן ועוד מספר חברי כנסת.

יעקב מרגי: מהות החוק – לא מדובר בשינוי סדרי בראשית אלא מדובר בהעברת סמכות הדיון מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך, אלא אם כן משרד החינוך יעדיף את ועדת הפנים, אני נדיב, שם הפטיש יותר חזק.

יעקב מרגי: תדעו לכם שאני מקדם היום את הצעת החוק הזאת – אני אומר למשרד החינוך – עיני חברי כנסת רבים נשואות לתקנות.

יעקב מרגי: מיד עם חקיקת החוק הזה אנחנו נתחיל בתיקון התקנות אז המסר הוא שתיכנסו לעבודת מטה גם בסוגיה של העלות התקציבית של זה ושל היישום.

יעקב מרגי: אתה זוכר את הדיון הראשון בתקנות?

<שמעון אבני: לא יכול לשכוח אותו.

יעקב מרגי: גם אני לא שוכח אותך מאז, דירגתי אותך בראש הסולם של האנשים הרגישים.

יעקב מרגי: אתה זוכר מסיבות כאלה ואני זוכר אותו מהסיבה שגילית רגישות אז בסדר.

יעקב מרגי: כמה זמן עבר?

<שמעון אבני: שנה.

יעקב מרגי: שנה, אתה מבין?

יעקב מרגי: אני אעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית של הוועדה שתקריא את החוק ונצביע עליו.

יעקב מרגי: לא רק עיני חברי הכנסת נשואות, גם עיני ההורים והילדים שזקוקים לאותה הסעה נשואות אלינו.

יעקב מרגי: בבקשה.

<מירב ישראלי: "הצעת חוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות (תיקון – אישור הוועדה)" – הצעת החוק מתחילה בתיקון סעיף 8 אבל עברתי קודם על החוק המקורי וראיתי שיש פה עוד סעיף עם אישור של ועדת הכלכלה לתקנות של שר החינוך.

<מירב ישראלי: רציתי לשאול האם התכוונתם לכל התקנות או רק לתקנות של הליווי?

יעקב מרגי: כל התקנות.

יעקב מרגי: כוונת המחוקק – במקרה הזה אני – היתה לעביר את כל הדיון בהסעות של ילדים עם צרכים מיוחדים למוסדות החינוך לשולחן הוועדה.

<מירב ישראלי: אז, אם כך, צריך לתקן גם בסעיף 3(א1) לחוק, לא רק בסעיף 8, שאקריא אותו.

<מירב ישראלי: מדובר בעצם ברשות מקומית ששולחת ילד לרשות אחרת.

<מירב ישראלי: "רשות מקומית ששלחה ילד עם מוגבלות למעון, הנמצא בתחום שיפוטה של רשות מקומית אחרת תשתתף בהוצאות ההסעה והליווי של הילד, למוסד החינוך וממנו, החלות על הרשות המקומית האחרת.

<מירב ישראלי: .. שר החינוך התרבות והספורט, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יקבע, בצו, את שיעורי ההשתתפות של הרשות השולחת.

<מירב ישראלי: ..".

יעקב מרגי: זה צריך לעבור לכאן.

<מירב ישראלי: גם אלינו?

יעקב מרגי: ודאי.

<מירב ישראלי: בסדר, אז צריך לתקן גם פה.

<אילן שי: למרות שיש צו כזה, הוא עודכן.

<מירב ישראלי: ברור, אבל אם תתקנו אותו.

יעקב מרגי: ברור, אישור הצו, כשתרצו לתקן אותו, יהיה באישור ועדת החינוך ולא ועדת הכלכלה.

<מירב ישראלי: בסדר, אז אנחנו נוסיף סעיף שמתקן גם את הסעיף הזה.

<מירב ישראלי: אז עכשיו אנחנו מגיעים לתיקון סעיף 8 לחוק המקורי: "תיקון סעיף 8 1.

<מירב ישראלי: בחוק הסעה בטיחותית לילדים ולפעוטות עם מוגבלות.

<מירב ישראלי: .. (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 8, במקום "ועדת הכלכלה" יבוא "ועדת החינוך, התרבות והספורט".

<מירב ישראלי: אני אקריא את הסעיף המקורי: "תקנות לפי חוק זה לעניין הסעה וליווי בהסעה של ילדים עם מוגבלות יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת" – שזה הופך ל"חינוך".

<מירב ישראלי: לגבי פעוטות – זה נשאר בוועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת.

יעקב מרגי: מקובל.

<מירב ישראלי: זה התיקון.

<מירב ישראלי: הסעיף הנוסף הוא בעצם תקנות ראשונות אז זה לא צריך להיות תיקון של סעיף 9 לחוק המקורי, שדיבר על התקנות בשנת 94', אלא תיקון בתוך החוק הזה לגבי התקנות שנוגעות לתיקון של ועדת החינוך.

<מירב ישראלי: אז בעצם הנוסח צריך להיות שתקנות ראשונות לפי הסעיפים הרלוונטיים ו-8 לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, יוגשו לוועדת החינוך, התרבות והספורט, תוך שלושה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, את התקנות הראשונות לגבי הליווי וההסעה – לא צו, צו נשאר מה שקיים – אתם צריכים להגיש תוך שלושה חודשים מיום פרסום החוק לוועדה הזאת.

<שמעון אבני: יש, הן מוכנות.

<הדס אגמון: יש גם תקנות קודמות.

<מירב ישראלי: התקנות הקודמות – לפי חוק הפרשנות - נשארות בתוקף עד שמביאים את התקנות החדשות.

<מירב ישראלי: ביררתי את זה לפני הדיון עם הנוסחית שלנו, איך צריך לנסח את זה.

יעקב מרגי: משרד המשפטים, עוד התייחסות?

<הדס אגמון: לא, אין לנו.

יעקב מרגי: משרד החינוך, רוצים להתייחס?

יעקב מרגי: יש מישהו סביב השולחן שרוצה להתייחס?

יעקב מרגי: אביבית, בבקשה.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני רק מצטרפת לדברים שלך, אדוני היושב-ראש, שגם עיני ההורים והארגונים נשואות למשרד החינוך שיביאו סוף סוף תקנות.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: אבל לא סתם תקנות, אדוני היושב-ראש, אלא תקנות משמעותיות, שיהיה בהן מענה לכל הבעיות שיש היום, כי התקנות שהובאו לידיעתנו והוצגו על ידי מנכ"לית משרד החינוך בישיבה האחרונה שהיתה פה בכנסת – העיקר חסר מן הספר שם.

יעקב מרגי: לא פה, בכנסת.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא כאן, אבל העיקר חסר מן הספר שם.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: כל הנושא של זמן סביר, הנושא של מספר ילדים מרבי בהסעה, הנושא של היקף הילדים הזכאים לליווי, הנושא של היקף הילדים הזכאים להסעה ועוד נושאים רבים אחרים שהיום בגינם ילדים נוסעים בצורה לא בטיחותית – לא נמצאים שם.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: לכן אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, שתצטרף לבקשה שלי שהתקנות שיבואו לכאן, ואני מקווה שבפרק זמן קטן, יש עוד שלושה חודשים - - -

יעקב מרגי: הם פשוט דואגים לכך שהדיונים פה יהיו איכותיים ומשמעותיים, שאנחנו נאמר להם לעשות דברים נוספים – כי אם הם היו עושים את כל מה שאנחנו מצפים זה היה בא רק להצבעה וזה היה נגמר מהר.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בהומור קצת.

חנין זועבי: לא נמצאים בחוק, היא מתכוונת, או לא נמצאים בתקנות?

יעקב מרגי: התקנות שאנחנו אמורים לדון בהן מחר – מחר חקיקת התיקון הזה – היא אומרת שחסרים בהן עוד הרבה דברים.

יעקב מרגי: אנחנו נקיים פה דיון מעמיק על התקנות, זה לא יהיה על רגל אחת וזה לא יהיה בצורה שטחית.

יעקב מרגי: סוף סוף אנחנו מתקנים, אנחנו נתקן תיקון משמעותי כדי שלא נוסיף לאותם ילדים מגבלה על המגבלה שממלא הם זכו בה.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: ושחלילה לא יהיה עוד אסון כמו שקרה בשנת הלימודים הקודמת, שילד נפטר במהלך הסעה.

יעקב מרגי: על זה אנחנו לא מדברים עכשיו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

<מיכאל אלחייאני: אני הייתי רוצה שלפני שהחומר יופץ הוא יעבור גם דרכנו אם אפשר.

<מיכאל אלחייאני: אנחנו נמצאים בשטח, רואים את הבעיות.

<מיכאל אלחייאני: אני מסיע היום 2,000 ילדים עם מוגבלויות ואנחנו חיים את הדבר הזה בשטח.

<מיכאל אלחייאני: אם אפשר לראות את זה ולתת את זה - - -

יעקב מרגי: לגיטימי.

יעקב מרגי: אתה פעם ראשונה בוועדה?

<מיכאל אלחייאני: כן.

יעקב מרגי: א', זה עולה לאתר של הוועדה; ב', זה מופץ גם לשלטון המקומי, לנציגים שלכם ואתם מוזמנים לעקוב.

יעקב מרגי: אדרבה, השולחן הוא עגול בכוונה, לא לחינם הנגר הכין את השולחן הזה בצורה עגולה – כדי שביחד נביא את התוצאות הכי טובות שיכולות להיות.

יעקב מרגי: אין לנו עניין לגזור גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהן.

יעקב מרגי: מצד אחד אנחנו תובעים מכם תביעות והן לא מעוגנות בשום מקום, משרד החינוך אומר: מה אתם רוצים?

יעקב מרגי: זה מה שהיה עד היום.

יעקב מרגי: אז אנחנו רוצים להביא משהו מתוקן.

יעקב מרגי: תקנות – כשמן – שיהיו מתוקנות.

יעקב מרגי: אני מקווה שעם האופטימיות שלך והשאיפה לתקנות אופטימליות אנחנו נצליח להביא אותן.

יעקב מרגי: אבל אין לי ספק שיהיו קשיים בדרך של תיקון התקנות, יהיו ויכוחים, זה עלויות לא פשוטות, משרד החינוך ימשוך לכאן, אנחנו נמשוך לכאן, ההורים גם, נביא משהו שכולם יצאו מרוצים ממנו.

יעקב מרגי: לומר לך שעכשיו אני יכול להצהיר לך הצהרות?

יעקב מרגי: לא, כי אני באמת רוצה לשבת שורה-שורה, סעיף-סעיף ולבחון אותו יחד אתכם, יחד עם כל הנוגעים בדבר.

<אביבית ברקאי-אהרונוף: רק עוד דבר אחד, אדוני היושב-ראש – אני אשמח שיחד עם התקנות משרד החינוך יביא גם נתונים עדכניים כדי להוכיח את הדברים שנאמרו כאן כי בשעתו היה חסר גדול מאוד מאוד בנתונים.

יעקב מרגי: את מתכוננת היום לפרוש מתפקידך, מהפעילות שלך?

<אביבית ברקאי-אהרונוף: לא, אבל מנסה להקדים את התרופה.

יעקב מרגי: הם יביאו ובשביל זה את כאן גם, לעמוד על המשמר.

יעקב מרגי: בבקשה.

<אסתר קרמר: באתי להגיד את דברי רויטל.

<אסתר קרמר: אני רוצה לחזק את מה שאמרה אביבית, שהתקנות שהביאו באמת כל כך הצטמצמו – רויטל אמרה לי: הן הפכו להיות אנורקסיות, לא רק רזות.

<אסתר קרמר: הדברים הכל כך בסיסיים: המרחק, 17 ילדים בגיל גן בהסעה- - -

יעקב מרגי: אני מאפשר כי זה לא דיון מהותי על התקנות אבל בקשתכם נשמעה, אנחנו נדון, ואם העיקר חסר מן הספר, כפי שאמרה אביבית, אנחנו נפנה לגורמים.

<אסתר קרמר: מי שרואה את הרחוב שלי כל בוקר ב-06:45 בבוקר – 10-12 ילדים עם צריכים מיוחדים מחכים ב-06:45 בבוקר.

<אסתר קרמר: זה לא הגיוני שב-06:45 בבוקר צריכים לצאת מהבית כל כך הרבה ילדים.

<אסתר קרמר: כל הילדים גרים במרחק שעה ורבע מבית ספר, לומדים בתוך ירושלים?

<אסתר קרמר: זה לא הגיוני הדבר הזה.

<אסתר קרמר: עד שלא יהיו תקנות - - -

יעקב מרגי: לוקח לי להגיע מהנגב לירושלים כמעט אותו זמן שלוקח לי להגיע משער הגיא לעבודה.

יעקב מרגי: זו המורכבות של ירושלים ולכן צריך לתת מענה, את צודקת.

<אסתר קרמר: בעלי יצא לטבריה והגיע לפני שהבת שלי הגיעה לבית ספר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: אדוני היושב-ראש, למרות שאתה לא החתמת אותנו על הצעת החוק אבל שני חברי הכנסת מתייצבים - - -

יעקב מרגי: צריך לעשות לעוזר שלך נו-נו-נו.

מסעוד גנאים: אני יודע, אני אומר את זה בהומור.

יעקב מרגי: אבל אני כן מציין אתכם לשבח, דווקא אלה שחתמו לא נמצאים כאן.

מסעוד גנאים: כן.

מסעוד גנאים: אז אנחנו באנו כמובן לתמוך בהצעת החוק.

מסעוד גנאים: אנחנו נראה גם את התקנות בעתיד, כאשר הן יבואו לדיון.

מסעוד גנאים: אין ספק שהסוגיה של התלמידים בעלי המוגבלויות וההסעות שלהם היא חשובה מאוד וזה מתאים מאוד.

מסעוד גנאים: אני חושב שזה משרת את המטרה להעביר את הנושא וכל העניין לוועדת החינוך ולא לוועדת הכלכלה.

מסעוד גנאים: הבנתי שהסתייגויות זה לא עכשיו?

מסעוד גנאים: הסתייגות דיבור הכוונה.

יעקב מרגי: לא, אנחנו עכשיו רק בהכנה לקראת קריאה ראשונה.

מסעוד גנאים: לא עכשיו, זה אחרי, בסדר גמור.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: בבקשה.

חנין זועבי: אני רק רוצה הערה –אולי גם לצרף את מאזן גנאים, יושב-ראש ועד הרשויות המקומיות הערביות, או מי מטעם הרשויות הערביות שמתעסק בנושא של הסעות.

חנין זועבי: יש להם המון מה להגיד, הם מרוחקים מקצת מהתהליך הזה.

מסעוד גנאים: לדיון, להזמין לדיון.

חנין זועבי: לשלוח להם חומר כי הם יותר מקצועיים ובשטח.

יעקב מרגי: מי חבר הוועדה מהרשימה?

מסעוד גנאים: אני, חנין ויוסף.

יעקב מרגי: אז אתם חלק.

חנין זועבי: אנחנו נעביר להם אבל אני אומרת שהם גם יקבלו חומר.

יעקב מרגי: ודאי, זה יהיה באתר.

יעקב מרגי: יש מישהו שרוצה להוסיף?

יעקב מרגי: אם כך, אנחנו מביאים את הצעת החוק לקריאה ראשונה להצבעה, עם התיקונים שנאמרו על ידי היועצת המשפטית.

<אילן שי: רציתי לשאול את היועצת המשפטית של הוועדה שאלה: האם הנוסח הקיים, המתוקן, ימנע מאתנו במקום להביא תקנות חדשות להביא תיקון של התקנות הקיימות?

<מירב ישראלי: נראה לי שלא אבל אנחנו נברר.

<מירב ישראלי: מבחינה עקרונית הרי אין הבדל, אתה יכול להביא פשוט את אותו דבר - - -

יעקב מרגי: החוק הזה מדבר, אם הבנתי טוב, על האכסניה שזה ידון.

<מירב ישראלי: כן.

<מירב ישראלי: אני לא חושבת שיש בעיה.

<מירב ישראלי: לא נראה לי שיש בעיה אבל זה לא כל כך משנה כי המהות היא אותה מהות ואתה יכול פשוט לעשות את זה ברצף אחד מחדש.

<אילן שי: אני חושב שאת לא מפרשת נכון.

יעקב מרגי: יש משהו שמסתתר בשאלה שלך?

יעקב מרגי: אם לא הבנו אותו, אדרבה, שים אותו.

<אילן שי: אנחנו עדיין צריכים לקיים על זה דיון בתוך המשרד אבל כרגע יש תקנות - - -

יעקב מרגי: שאנחנו לא מרוצים מהן.

<אילן שי: שיש בהן רק שני סעיפים - - -

<הדס אגמון: לא טיוטה, אנחנו מדברים על הקיימות.

יעקב מרגי: הקיימות, אני מדבר על הקיימות.

יעקב מרגי: בעטיין קיימנו פה כמה דיונים על המצב הנוכחי, המצב הנוכחי לא - - -

<הדס אגמון: זה ברור.

<אילן שי: לצרף אליהם – ששני הסעיפים הקיימים לא ישתנו אלא יצטרפו אליהם עוד סעיפים.

<מירב ישראלי: אבל אם לא מסתתר מאחורי הדברים איזה רצון שאני לא מבינה אותו בדיוק - - -

יעקב מרגי: גם אני לא הבנתי אותו.

<מירב ישראלי: כי הרי זה לא משנה, זה עניין של טכניקה אז זה לא כזה משנה.

<מירב ישראלי: התקנות היום הן בשם הישן, של החוק הישן, עם "ילדים נכים", כתוב שם בהתחלה לוועדת הכלכלה – לדעתי עדיף כבר להביא תקנות חדשות מסודרות אז אני לא מבינה למה צריך להתעקש - - -

יעקב מרגי: אף אחד לא הוביל אתכם עם אקדח, את המשרד.

יעקב מרגי: עמדה לכם האפשרות לעשות את זה, זה מה שהצגתם, מה שהכנתם, אני לא מבין את השאלה.

יעקב מרגי: אני מביא את הצעת החוק להצבעה.

יעקב מרגי: מי בעד החוק?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: באין מתנגדים, באין נמנעים, הצעת החוק אושרה פה אחד להכנה לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: תודה רבה, הישיבה נעולה.