ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 332, 2016-11-01 09:30

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, יועצת משפטית, דובר, רשמת, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, אנחנו היום במסגרת יום החקלאות - חקלאות שראש הממשלה מתהדר בה פעם אחר פעם, אבל עושה הכל כדי להרוג אותה.

איתן כבל: הוא מספר בחוץ כמה היא נהדרת, כמה כולם גאים בה באפריקה, באירופה, באוסטרליה וכאן בארץ.

איתן כבל: חברי חבר הכנסת וקנין, זה יום החקלאות, זה יום שבו אנחנו מתכנסים בוועדה הזאת שהפכה להיות הבית של החקלאים.

איתן כבל: זה לא כי אנחנו מסכימים איתכם על הכל, וזה לא כי אנחנו חושבים שכל אשר מונח פה לפתחנו, חבר הכנסת וקנין, הוא לא נכון, נכון או ראוי שלא ישתנה, אבל אי אפשר שלא להתייחס לעובדה שיש מתקפה רבתי על החקלאים ועל החקלאות.

איתן כבל: יש מי שחושב שהחקלאים הם הבעיה ליוקר המחיה, שהחקלאים הם הבעיה לגובה המחירים בנושאים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אני אתן לכם לדוגמה את הנושא שעמלנו ואנחנו נלחמנו עליו כאן, את נושא הפטם.

איתן כבל: האוצר הביא לכאן בשנה שעברה רפורמה דרמטית שהיא הרבה מעבר לעניין הפטם, היא נגעה גם בשאלות של התארגנות, קואופרציה.

איתן כבל: לאורך כל הדרך טענתי שהפתרון לגובה המחירים במרכולים ובקצביות בנושא הפטם איננו המגדל.

איתן כבל: יצא מכתב התחייבות של המגדלים בעניין הזה אלי.

איתן כבל: זה גם היה הסיכום והפשרה.

איתן כבל: אני רוצה שתדעו, אנחנו עושים מעקב חודשי כדי לראות את מערכת היחסים המתקיימת בין המגדל לבין כמה זה עולה על המדף.

איתן כבל: טענתי כל הזמן שהחקלאי בשרשרת המזון הוא הכי דפוק פה.

איתן כבל: אני מאלה שסבורים שחובתכם, אלה שנמצאים פה, ודאי אלה שלא, לעשות רפורמות מקיפות.

איתן כבל: יש המון עבודה, אבל אני יכול לומר לכם, חבריי חברי הכנסת, שכבר שנים לא התגלתה פתיחות כמו שמתקיימת היום אצל החקלאים כדי לבחון, לבדוק.

איתן כבל: אין כמעט נושא שאין בו פתיחות מצד החקלאים.

איתן כבל: באופן שהדברים קורים, טייקונים משתלטים על החקלאות, המשק החקלאי בגסיסה נוראית, אבל ראש הממשלה נואם אתמול ומוציא הודעות לעיתונות על איזו חקלאות מדהימה יש לנו בעולם.

איתן כבל: למה שלא תהיה לנו חקלאות בעולם אם החבר'ה מפה הולכים לעבוד בחו"ל ומקימים חוות באפריקה, באירופה ובכל מיני מקומות אחרים?

איתן כבל: זה יום של החקלאים.

איתן כבל: על סדר יומה של הוועדה היום 3 נושאים.

איתן כבל: אני יכול לומר לכם שלצערי השר וגם לא המנכ"ל הגיעו, וזה מבלי להמעיט מערכו של אף גורם במשרד החקלאות שיגיע או לא יגיע.

איתן כבל: זה היחס שלצערי אני מקבל מהמשרד בעניין הזה.

איתן כבל: אם נכריז עכשיו על כל החקלאות עמונה, יכול להיות שהכל ייראה אחרת.

איתן כבל: אני לא אומר את זה ממקום פוליטי, יש לי עמדות בעניין הזה, אלא מבחינת מה חשוב.

איתן כבל: תפקידו של משרד חקלאות לפעול לצידם של החקלאים, לתת להם את הכתף, להוביל.

איתן כבל: גם אם נדרשים שינויים, צריך לעשות את זה בהסכמות, בהבנות, להיות להם לפה.

איתן כבל: לא חסרה עבודה, יש הרבה עבודה, יש גם ויכוחים מאוד נוקבים בתוך המערכת החקלאית על איך צריכה להיותה חקלאות.

איתן כבל: יש כאן סביב השולחן אנשים שהחקלאות יקרה להם מאוד, שהם רואים כל אחד בעין שלו ובצורה אחרת את הדברים.

איתן כבל: לפחות הם מדברים באותה שפה.

איתן כבל: הנושא הראשון שמונח לנו על סדר היום זה הצעת חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים) (תיקון – צמצום הפעולות המוגדרות כשימוש חורג), התשע"ו-2016, של חבר הכנסת יצחק וקנין, חבר הכנסת יואב בן-צור, חבר הכנסת רוברט אילטוב, חבר הכנסת יעקב מרגי, חברת הכנסת קארין אלהרר, חבר הכנסת חיים ילין, חבר הכנסת עמר בר-לב, חברת הכנסת ענת ברקו, חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', חבר הכנסת מנחם אליעזר מוזס, חבר הכנסת יגאל גואטה וחבר הכנסת איתן כבל.

יצחק וקנין: אני חושב שאיתן הגדיר את הדברים בפתיחה שלו, לא צריך להוסיף הרבה על מה שהוא אמר.

יצחק וקנין: אני רק אתן דוגמה למה שהחקלאים חווים ביום יום.

יצחק וקנין: בחודש יולי הגיעו אלי מספר חקלאים שמגדלים פטם במושב מגדים, במושב צרופה.

יצחק וקנין: הם הראו לי חשבוניות על מכירת הפטם.

יצחק וקנין: עלות גידול עוף היא בין 4.80 ל-5.80 שקלים לקילוגרם, תלוי בתקופות הגידול, תלוי אם זה חורף או קיץ.

יצחק וקנין: עכב לחץ גדול ועודפים שהיו - אני הראיתי לפקידי האוצר - הם מכרו את זה ב-3.20,2.

יצחק וקנין: 90,3.60, 3.80 שקלים לקילוגרם.

יצחק וקנין: תחשבו לאיזה הפסד הגיע החקלאי בזה.

יצחק וקנין: שאלתי את פקידי האוצר אם הדבר הזה השפיע על המחיר לצרכן.

יצחק וקנין: לקחתי את כל מה שקרה בחודש וחצי של יוני יולי, הבאתי חשבוניות של מספר חקלאים, הראיתי להם כמה נכנס לשוק, איזה כמויות.

יצחק וקנין: רבותיי, לא היה שום שינוי במחיר לצרכן.

יצחק וקנין: אם קנו את זה ב-2.60, ב-2.50 שקלים פחות, זה לא צריך להשפיע על הצרכן?

יצחק וקנין: חבר'ה, שלא תטעו, בכל הגידולים זאת המציאות.

יצחק וקנין: חקלאי מגיע לתקופות שעלות הגידול שלו לעגבנייה היא 1.70, 1.60 שקלים.

יצחק וקנין: זאת המציאות של היום יום.

יצחק וקנין: אמרתי כמה פעמים איך צריך לטפל בנושא של פערי התיווך.

יצחק וקנין: אמרתי שצריך לקבוע מחיר סף לחקלאי.

יצחק וקנין: תאמינו לי, החקלאים לא רוצים להיות מולטי מיליונרים, הם רוצים לחיות בכבוד.

יצחק וקנין: אני חקלאי.

יצחק וקנין: הגשנו הצעת חוק בנושא של פערי תיווך, כי מי שעושה את הקופון עלינו זה כל השרשרת מאיתנו והלאה.

יצחק וקנין: אנחנו הם אלה שמשלמים את המחיר.

יצחק וקנין: לאט לאט הגענו להצעת החוק שאני מעלה עכשיו.

יצחק וקנין: חקלאי יכול להפסיד פעם אחת, פעמיים, 3 פעמים, 4 פעמים, עד שבסוף הוא מבין שהוא לא יכול לממן.

יצחק וקנין: תראו כמה אנשים שמים אקדח על הרקה ומתאבדים, כמה אנשים יוצאים או נכנסים למצב כלכלי אבסורדי.

יצחק וקנין: רבותיי, ניקח את כל מה שקרה במחירי המים לחקלאות שעלו בשנים האחרונות.

יצחק וקנין: הגענו למה שהגענו רק בגלל שהנשמה של החקלאים קשורה לאדמה, הם לא יכולים לראות אחרי שנים של עיבוד מטע או קרקע שכל עמל כפיהם הולך לטמיון.

יצחק וקנין: מי שעושה את הקופון ממשיך לעשות את הקופון, אבל מי שמשלם את המחיר זה החקלאי.

יצחק וקנין: אם בשנות ה-60 וה-70 היו לנו 80 אלף חקלאים, עכשיו יש 6000, גג 10 אלפים חקלאים בכל הענפים.

יצחק וקנין: נוצר מצב שקרקעות שהיו מעובדים כבר לא מעובדים יותר.

יצחק וקנין: כולנו מבינים שהחקלאות עברה לחקלאות הרבה יותר גדולה.

יצחק וקנין: זאת לא החקלאות הקטנה שהכרנו, יש כוחות שפועלים.

יצחק וקנין: אנחנו לאט לאט מתאימים את עצמנו לחלק מהמקומות באירופה.

יצחק וקנין: עוד דבר קשה, ואת זה אני אומר לנציג האוצר, זה שבמשך השנים החקלאות הפסיקה להיות מסובסדת.

יצחק וקנין: כמעט ואין סבסוד לחקלאות בשום דבר.

יצחק וקנין: אולי באיזה ענף אחד או שניים, כאשר גם הוא סבסוד נקודתי, שולי וזניח.

יצחק וקנין: הדבר הזה יוצר מצב שחלק מהאדמות אינן מעובדות.

יצחק וקנין: כשכבר קם איזה חקלאי והופך להיות חקלאי גדול שרוצה לעבד חלק מהאדמות, המדינה, קרי המינהל, לא מאפשרת לו, מערימים עליו קשיים, הולכים איתו לבתי משפט.

יצחק וקנין: הדבר הזה יוצר רוטינה כאילו יש פה מישהו שרוצה להשתלט על האדמות.

יצחק וקנין: אין שום מציאות כזאת.

יצחק וקנין: הדבר הזה הביא אותנו לעשות איזו שהיא פעולה.

יצחק וקנין: ודאי שהפעולה הזאת היא פעולה מבוקרת.

יצחק וקנין: אין פה רצון לקחת אדמות מדינה שהיו מעובדות בעבר על ידי חקלאים, ולהתחיל לפזר אותן איך שאנחנו רוצים.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: המטרה היא מטרה מסודרת.

יצחק וקנין: המטרה היא שהדברים האלה ייעשו מול המינהל, עם פתיחות הרבה יותר גדולה, לא כפי שזה נעשה היום, שכש-4 חקלאים, 10 חקלאים או אגודה שלמה מעבירה את זה לעיבוד של חקלאי, לא של מישהו שמתחשק לו, באים ועוצרים את כל הפעולה הזאת.

יצחק וקנין: מה קורה לאותן אדמות?

יצחק וקנין: על האדמות האלו משתלטים כל מיני אנשים שעושים מה שהם רוצים.

יצחק וקנין: האדמה הזאת עומדת כאבן שאין לה הופכין.

יצחק וקנין: אני חושב שהמציאות הזאת הביאה אותנו להביא את החוק הזה לפה.

יצחק וקנין: עד היום היינו צריכים ללכת דרך שימוש חורג וכל מיני מסלולים אחרים שלא כל כך הביאו אותנו למצב שהקרקע לא תעמוד כאבן שאין לה הופכין.

יצחק וקנין: נכון שנתתי התחייבות לממשלה ש- 4 חודשים עד חצי שנה אני לא אקדם את החקיקה.

יצחק וקנין: החבר'ה יודעים שכבר עברו קרוב ל-5 חודשים ויותר.

יצחק וקנין: אני לא מתכוון לחכות.

יצחק וקנין: מה עשו?

יצחק וקנין: הקימו ועדה.

יצחק וקנין: אני רק מזכיר, רבותיי, שהייתה ועדת רוטקופף שדנה בנושא הזה, טחנה וטחנה.

יצחק וקנין: כשהיא הגיעה לשלב שהיא הייתה צריכה לקבל החלטות, התפרק הכל, לא קרה כלום.

יצחק וקנין: חברים, הוועדה שגיבשתם התכנסה פעם אחת בלבד.

יצחק וקנין: אני אפילו לא זומנתי לוועדה הזאת כמגיש החוק.

יצחק וקנין: חברים, לא יהיה אשראי יותר, אני לא מתכוון לתת לזה להתנהל בצורה הזאת.

יצחק וקנין: אין עניין לאף אחד להוריד ידיים, המטרה פה היא מטרה.

יצחק וקנין: אני גר בצפון.

יצחק וקנין: רוב הבעייתיות שישנה היא בדרום, אבל גם בצפון יש בעיות.

יצחק וקנין: עם רצון טוב נביא לפתרון טוב.

יצחק וקנין: אין שום מטרה של כיפוף ידיים.

יצחק וקנין: לא יהיה יותר אשראי.

יצחק וקנין: אני מתכוון לקדם את הצעת החוק הזאת.

יצחק וקנין: במידה ותרצו שנעשה את זה ביחד, אז יחד, ולא, אני מקדם אותה.

יצחק וקנין: המציאות היא מציאות של מריחה ומריחה.

יצחק וקנין: עוד לפני שהגשתי את הצעת החוק אמרו לי שהולכים להקים ועדה.

יצחק וקנין: הוועדה ישבה רק ישיבה אחת.

יצחק וקנין: הישיבה הבאה שלה היא בדצמבר, אולי תהיה עוד אחת באפריל.

יצחק וקנין: אני מתכוון לקדם את הצעת החוק בתום החודש הקרוב, חד וחלק אני אומר את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: ענף החקלאות, למרות שמתגאים בו, הוא על הכוונת על-מנת לחסל אותו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמאות מהאוכלוסייה הערבית שאני מייצג.

עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב הישובים הערביים מוגדרים כישובים חקלאיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו שבאים לתכנן תכנית מתאר, בינוי עיר, מתייחסים אליהם כישובים חקלאיים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בואו ניכנס לישובים הערביים, נראה אם קיימת שם חקלאות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היא לא קיימת, היא חוסלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מאלו סיבות היא חוסלה?

עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל, הפטם לא קיים, כמעט ולא נותנים אישורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: פרות לחלב כמעט ואין, עגלים לבשר אין, מכסות המים לאותם שטחים בוטלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בא מהעיר טייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי חקלאי בעצמי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: להורים שלי יש אדמה חקלאית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: היו לנו מטעים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי צריך להגיע למשרד החקלאות לפני 30 שנה כדי לקבל מכסה של פעם בשנה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: כל פעם הייתי צריך לחדש אותה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: את המצב הזה חיסלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק זה, גם באו לפני פסח לוועדה כדי לאשר ייבוא של שמן זית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: באותה ישיבה שאלתי את נציגי משרד האוצר אם יש מחסור, הרי מסיק הזיתים היה באותם ימים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מה, לא ידעו את הכמות שצריכים?

עבד אל חכים חאג' יחיא: הם אמרו שהם ידעו את הכמות ושאין מחסור, אבל מייבאים כדי להוזיל את מחיר שמן הזית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא היה עניין של יוקר מחייה, זה היה עניין של לחסל את ענף הזית שנשאר הענף היחידי באוכלוסייה הערבית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אין לנו חקלאות חוץ משמן הזית.

עבד אל חכים חאג' יחיא: גם את זה מתכוונים לחסל בכך שהולכים לייבא.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיש צורך בשינוי גישה של משרד החקלאות, של הממשלה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא רוצים, אפשר לבוא לאנשים ולהגיד להם לחפש עבודה אחרת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בניגוד למה שרשום בכל הספרים, באוכלוסייה הערבית יותר מ-50% אבטלה בפועל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בפועל הם לא עובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: המטרה של משרד הכלכלה, שהיא מטרה מוצהרת, להגיע בשנת 2020 למצב של 40% תעסוקת נשים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מה שקיים בפועל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יותר מ-50% לא עובדים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש כבר מטע זיתים שהאדם הולך כדי לעבד אותו עם המשפחה שלו, גם בזה פוגעים לו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האוכלוסייה הערבית הכי סובלת מהמצב הזה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הייתה אפשרות לעבד קרקע, חלק מהאנשים שלא עובדים היו יכולים לקבל איזה משהו לפת הלחם שלהם.

יעל כהן-פארן: מכירים אותי כמי שמייצגת את הנושא הסביבתי.

יעל כהן-פארן: הרבה פעמים יש התנגשות וחיכוכים בין הנושאים הסביבתיים והחקלאיים.

יעל כהן-פארן: אני דווקא רואה את החיבור.

יעל כהן-פארן: אני רואה אותו בצורה הרבה יותר משמעותית ככל שאני מעמיקה בנושאים השונים.

יעל כהן-פארן: חקלאות היא הבסיס לקיום שלנו כאן, בזה אין ספק.

יעל כהן-פארן: מדובר בחוסן של מדינת ישראל, בביטחון תזונתי.

יעל כהן-פארן: העצמאות של מדינת ישראל תלויה מאוד ביכולת שלנו להמשיך לקיים את עצמנו מבחינת מזון, מים, אנרגיה.

יעל כהן-פארן: הכל נכנס בהסתכלות כוללת.

יעל כהן-פארן: אנחנו חייבים להתחיל לשנות את הראש בעניין הזה, כי מה שקורה בעולם מבחינת האקלים יציב אתגרים אדירים לכל העולם, לכל האנושות.

יעל כהן-פארן: אנחנו רואים איך מדינה כמו סין הולכת וקונה אדמות באפריקה כי היא צופה פני העתיד, כי היא רוצה לראות איך היא מאכילה את המיליארד ומשהו אנשים שלה כשיהיו חלקים מסוימים שלא יוכלו לשמש אותה לחקלאות.

יעל כהן-פארן: אין ספק שהרס החקלאות הוא פגיעה ממש רצינית בחוסן של מדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: קיימתי דיון על חקלאות ואקלים בוועדת המשנה שאני עומדת בראשה.

יעל כהן-פארן: הנושא הזה מאוד מאוד מתחבר לחשיבה ארוכת טווח, לחשיבה של קיימות.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להתייחס להצעת החוק הנוכחית.

יעל כהן-פארן: הדבר הראשון שעולה לי בראש כשאני שומעת את המושג "שימוש חורג בקרקע חקלאית", זה מתחם שפיים.

יעל כהן-פארן: זה השימוש החורג הגדול ביותר במדינת ישראל.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת אם יש כאן מישהו מהאזור, אבל תסכימו איתי שזה לא משרת את החקלאות ואת החקלאים.

יעל כהן-פארן: הוא נולד כשימוש חורג.

יעל כהן-פארן: לא הייתי רוצה לראות כאלה שימושים חורגים.

יעל כהן-פארן: אני מבינה שהחוק לא מתייחס לתחום הזה.

יעל כהן-פארן: שמעתי את דבריו של חברי חבר הכנסת וקנין.

יעל כהן-פארן: הוא מתייחס לשינויים בהרכבי הגופים המגדלים, לחקלאים שצריכים להתאחד ביחד.

יעל כהן-פארן: אנחנו צריכים לשים לב לאותיות הקטנות של החוק הזה, לצמצום ההגדרה של שימוש חורג, שלא נביא על עצמנו שימושים חורגים שעוד יותר יהרסו את החקלאות.

חיים ילין: אני מודה שכשחבר הכנסת יצחק וקנין הגיע אלי עם החוק היו לי הרבה שאלות.

חיים ילין: הוא לא חוק פשוט.

חיים ילין: הפשטות שהוא הסביר את הדברים הביאו אותי להצטרף לחוק.

חיים ילין: אני חושב שיש פה בלבול.

חיים ילין: מה שקרה בשפיים ובמקומות אחרים זה שינוי ייעוד קרקע, זאת סוגיה אחרת לגמרי.

חיים ילין: זה שינוי ייעוד מתוך החלטות ממשלה ומינהל שנעשו לפי דין.

יצחק וקנין: לי היה מטע אבוקדו של 30 דונם.

יצחק וקנין: בא המינהל ואמר: "אדוני, אני רוצה לקחת את הקרקע לאזור תעשייה".

יצחק וקנין: כשהמינהל רוצה לעשות שימוש בקרקע הזה למגורים או לתעשייה, לחקלאי אין "סיי" כמעט.

יצחק וקנין: איפה אנחנו באים לדבר פה?

יצחק וקנין: אנחנו מדברים פה כאשר הקרקע עומדת כאבן שאין לה הופכין, לא שימוש חורג.

יצחק וקנין: הקרקע הזאת הייתה מעובדת עד לפני שנה.

יצחק וקנין: החקלאי פשט את הרגל.

יצחק וקנין: בא חקלאי אחר או אגודה חקלאית שרצו לעבד את הקרקע.

יצחק וקנין: אתם לא יודעים איזה 3 מדורי גיהינום עוברים.

חיים ילין: צריך להבין שיש סוג חקלאות אחר.

חיים ילין: משרד החקלאות הוביל תכנית אסטרטגית שהוא הביא מאיטליה.

חיים ילין: הוא הביא את זה לכל ראשי המועצות.

חיים ילין: לפני כ- 3 שנים הציגו את זה.

חיים ילין: אני חושב שזה הכיוון.

חיים ילין: הכיוון הוא לנסות להבין מה מותר ומה אסור בשטח חקלאי, זאת הנקודה הבסיסית.

חיים ילין: הנושא השני שאני רואה אותו כחשוב מאוד זה הנושא של כמות החקלאים שדיברתם עליו.

חיים ילין: אני זוכר שכשרצינו למכור לסין את הקטפות של הכותנה, הסינים אמרו: "אתם נורמאליים, אם נקנה קטפת, מה נעשה עם כל הסינים שצריכים לעבוד".

חיים ילין: אנחנו צריכים להבין שמעבר לזה שחקלאים עזבו את החקלאות בגלל שהם לא יכולים להתפרנס, יש גם התייעלות.

חיים ילין: בתוך האגודה אנחנו רואים את זה.

חיים ילין: אנחנו צריכים להבין שאת אותה עבודה יכולים לעשות היום 10 חקלאים במקום 100.

חיים ילין: אני חושב שזה חוק שצריך לבוא יחד עם ההתיישבות.

חיים ילין: הוא חוק שצריך להגיע איתו להסכמות.

חיים ילין: צריך להבין איפה הקווים האדומים, כי הסכנה היא לקחת את זה לאיפה שהמינהל רוצה.

חיים ילין: עדיאל אמר לי ביום הראשון שהוא קיבל את התפקיד: "חיים, יש לי מטרה אחת.

חיים ילין: אם אתם רוצים חקלאות, תעצרו אותי".

חיים ילין: זה המשפט שהוא אמר.

חיים ילין: את יודעת איפה עוצרים?

חיים ילין: רק בבג"ץ.

חיים ילין: אז החקלאים יוצאים נגד.

חיים ילין: כל הזמן אנחנו צריכים להילחם על הזכות להיות חקלאים.

חיים ילין: כואב הלב.

חיים ילין: כשאת מסתכלת איפה החקלאות יושבת, את מבינה שהם שומרים על גבולות מדינת ישראל, שאין תכנית אסטרטגית של מדינת ישראל להחליף את החקלאות בתעשייה ולהביא הייטק למטולה או לעוטף עזה.

חיים ילין: הם לא מביאים הייטק, והם גם לא רוצים את החקלאות.

חיים ילין: יש גבול לכמה המינהל יכול לרמוס את הערכים הבסיסים שעליהם קמה המדינה.

חיים ילין: לא ראיתי ראש מועצה אחד שהתנגד להעביר קרקע חקלאית ולא חקלאית למען זה שעירו תתפתח.

חיים ילין: לא ראיתי פעם אחת.

חיים ילין: תגידי לי אחד כזה.

חיים ילין: יש החלטה בתוך מרכז המועצות האזוריות שכל מה שזה פיתוח, שכל מה שצריך למען זה שבמדינת ישראל יהיה דיור הוגן במחירים נמוכים, לא יהווה מכשול.

חיים ילין: כך זה הולך.

חיים ילין: המכשול נמצא בבנק ישראל.

חיים ילין: כל עוד הריבית תהיה 0, וכל עוד אנשים ירצו לקנות דירות בשביל לקבל תשואה, ויש לו מעט כסף לאנשים, זה מה שיהיה.

איתן ברושי: אתמול שמענו את שר האוצר בוועדת הכספים.

איתן ברושי: אני חושב שמהסקירה הקצרה שלו, מהקטעים שהתייחסו אלינו יש לנו סיבה לדאגה גדולה.

איתן ברושי: הונחו אתמול בערב על שולחן הכנסת הצעת התקציב וחוק ההסדרים ל-2017 ו-2018.

איתן ברושי: ביום רביעי יאשרו את זה בקריאה ראשונה.

איתן ברושי: כפי שהדברים נראים כרגע, אנחנו לא רואים תשובות לחקלאות ולהתיישבות בתקציב ובחוק ההסדרים.

איתן ברושי: להיפך.

איתן ברושי: זה נובע בעיקר מחוסר מדיניות ברורה.

איתן ברושי: מטרת היום הזה היא בין היתר להביא את הממשלה להחלטה עד סוף חודש נובמבר לגבי המדיניות הממשלתית בתחום החקלאות וההתיישבות.

איתן ברושי: פורסמה אתמול בערב חוברת של המ.מ.מ, בה יש סקירה מקיפה על התועלות ועל התקלות.

איתן ברושי: מה שלא כתוב בחוברת החשובה, זה שיש שחיקה גדולה ברמת החקלאות וההתיישבות בשנים האחרונות, עד כדי איום על המשך קיומן.

איתן ברושי: אמרתי לראש ממשלה שכשהוא מתפאר בהישגי החקלאות הוא מתכוון לממשלות העבר, לא לתקופה האחרונה.

איתן ברושי: אנחנו נלחמים, ולאחרונה אפילו בהצלחה, לעצור את הותמ"לים באזור כפר ביאליק ובאזורים אחרים.

איתן ברושי: יש הישגים מסוימים בהתנפלות על הקרקעות, בעיקר באזורי מרכז הארץ ששם יותר חשובה החקלאות ושמירת השטחים הפתוחים.

איתן ברושי: אין סיבה ואין הצדקה, לא מוסרית ולא ערכית, שגורלה של קרקע שמחליטים לשנות את ייעודה תהיה כגורל האינדיאנים שגירשו אותם ומישהו אחר לקח את המקומות האלה.

איתן ברושי: אין סיבה שאת הקרקע באזורים שאנחנו החזקנו יבואו יזמים וקבלנים ויקנו במחיר מוזל - לפי הסיפורים גם לפעמים מושחת - ויקימו עליו מרכזי קניות.

איתן ברושי: חלק ממי ששמר על הקרקע מתפנה היום, כי אל"ף, הפכו את החקלאות לדבר שאי אפשר להתפרנס ממנו, ובי"ת, כי עושים את הייבוא עדיף על הייצור המקומי.

איתן ברושי: בזכות טכנולוגיה, בזכות 10 אצבעות של ידיים ובזכות דם שנשפך הגענו להיות המדינה הכי מתקדמת בעולם, עם החקלאות הכי משוכללת שישנה.

איתן ברושי: החקלאים נשארו דפוקים.

איתן ברושי: תפסיקו להפוך את שפיים, את געש ואת יקום למטרות.

איתן ברושי: רוב ההתיישבות, ואני אומר את זה היום במליאה, היא לא במקומות האלה.

איתן ברושי: שני שליש באזורים הפריפריאליים ובקווי העימות.

איתן ברושי: צריך לאפשר את התנאים להמשך החקלאות של מחר.

איתן ברושי: אי אפשר בכלים של אתמול להתמודד עם האתגרים של מחר.

איתן ברושי: חלק מהמציאות שעוברים בה על הכללים זה כי לא הייתה התאמה בכללים.

איתן ברושי: המציאות השתנתה, אבל הכללים נשארו, ואז באים פקידים עוינים ואומרים: אתם לא מקיימים את הכללים.

איתן ברושי: לא לשים מכשול לפני עיוור.

איתן ברושי: צריך להתאים את הכללים למציאות החדשה.

איתן ברושי: הגדרת המטרה לא השתנתה.

איתן ברושי: חקלאות והתיישבות לא פחות חשובים מביטחון וחינוך, צריך לשמור על זה, זה מרכיב חשוב.

<שירה תם: אנחנו חושבים שחוק ההתיישבות נועד כדי לשנות את החקלאות.

איתן כבל: מה שחשוב לי לדעת זה לא רק את עמדתכם, חשוב לי יותר מכל לדעת מתי הוועדה תניח את מסקנותיה.

איתן כבל: אני אפילו לא אומר איזה מסקנות.

איתן כבל: יושב כאן חבר כנסת שהגיע להסכמה עם הממשלה על כך שהדברים יונחו בפנינו תוך 4 חודשים עד חצי שנה.

איתן כבל: החצי שנה עומדת להסתיים.

איתן כבל: בדצמבר, כפי שנאמרו הדברים, הישיבה הבאה.

איתן כבל: לא איכפת לי אפילו מה דעתכם, אני רוצה לדעת מתי ההליך מסתיים.

<שירה תם: נציג האוצר יספר על הוועדה.

<שירה תם: אני יודעת שיש ישיבה בשבוע הבא, לא רק בדצמבר.

<שירה תם: אנחנו חושבים שצריך לתת לוועדה להתכנס, לפרסם את המסקנות שלה.

<שירה תם: יש כאן השלכות מעבר לחוק ההתיישבות עצמו.

<שירה תם: יש כאן מגוון נושאים שצריך לדון בהם בכל ההקשר של המגזר החקלאי.

<שירה תם: מדובר בקרקע שהוקצתה בלי מכרז ובמחיר מאוד סמלי למטרות מסוימות.

<שירה תם: יהיה צריך לעשות כאן חשיבה של מכלול ההיבטים, של מכלול הנושאים שרלוונטיים.

<שירה תם: הם לא רלוונטיים רק לגבי התיקון הזה בחוק ההתיישבות, אלא להרבה מאוד דברים אחרים.

<שירה תם: באמת בשביל זה נועדה אותה ועדה.

חיים ילין: האם המשמעות היא שעכשיו אתם הולכים לקחת את כל הקרקעות החקלאיות שניתנו לחקלאים ולפתוח מכרז על כל הקרקעות?

חיים ילין: מה שאני מבין זה שלא היה מכרז.

<שירה תם: זה לא מה שאמרתי.

<שירה תם: אמרתי שהקרקע הזאת ניתנה בתשלום סמלי למטרות שאתם אומרים שהן לא מתאימות היום, ולכן צריך לעשות חשיבה כוללת למכלול ההיבטים – התשלום, החלוקה, הכמות, הגודל.

איתן כבל: יש טענה של מינהל מקרקעי ישראל - היום רמ"י - שהחקלאות קיבלה לשימוש מאוד מוגדר את הקרקע, ומרגע שאיננה משתמשת לייעוד המסוים הזה הקרקע חוזרת לבעליה.

איתן כבל: זה המקום שממנו הם כל הזמן פועלים אל מול החקלאות.

איתן כבל: היא אמרה כותרת שכתובה בחוברות שרמ"י שולח.

חיים ילין: זו לא סתם כותרת.

איתן כבל: זאת התפישה מתקופת עבודתי.

איתן כבל: עלי, יש ישיבה בשבוע הבא?

<עלי בינג: אמורה להתקיים ישיבה בשבוע הבא.

<עלי בינג: כפי שנאמר פה על ידי כל חברי הכנסת, מדובר בסוגיה חשובה ומורכבת.

<עלי בינג: הוועדה רוצה לדון בזה בכובד ראש.

<עלי בינג: הוועדה כבר התכנסה.

<עלי בינג: הוועדה צפויה להתכנס בשבוע הבא.

<עלי בינג: כבר קבועות ישיבות נוספות.

<עלי בינג: זה נכון שהחגים קצת קטעו את רצף הישיבות.

איתן כבל: עלי, מתי זה מסתיים?

<עלי בינג: הרצון היה לסיים תוך חצי שנה מחודש יוני בו הוועדה הוקמה.

איתן כבל: מה אחרי שהרצון השתבש?

<עלי בינג: יידרש עוד חודש או חודשיים.

איתן כבל: עוד כמה זמן אחרי?

<עלי בינג: חודש או חודשיים על החצי שנה.

איתן כבל: בפברואר החוק יונח על שולחנה של הוועדה.

<אורן אבלה: מדובר באיזה שהוא תיקון, לא בשימוש חורג בקרקע חקלאית, שלא יטעו את מי שפחות מכיר.

<אורן אבלה: לא מדובר על בניינים, על בתים או על אזורי תעסוקה.

<אורן אבלה: מה שכן, השנים השתנו.

<אורן אבלה: לפעמים חוקים צריכים התאמה בהתאם לשינוי.

<אורן אבלה: אנחנו בעד.

<אורן אבלה: גם ככה קשה לכולנו.

<אורן אבלה: גם אני חקלאי, דור רביעי לחקלאים.

<אורן אבלה: איפה שניתן להקל אנחנו בעד, זו העמדה שלנו.

<אורן אבלה: אין שום סיבה שחקלאים שעוסקים בחקלאות ייחשבו מכל מיני סיבות פרוצדוראליות כעבריינים.

<אורן אבלה: המטרה פה היא לפתוח קצת את החוק, טיפה לתקן כמה דברים, כדי שלמי שעוסק בחקלאות יינתנו עוד כל מיני דברים בהתאם.

<אורן אבלה: עדיין ההצעה מדברת רק על עיסוק בחקלאות.

<אורן אבלה: אנחנו תומכים בכל מי שרוצה להתעסק בחקלאות, להתפרנס מזה.

איתן כבל: חקלאות היום היא הרבה יותר רחבה מאשר גידול העגבנייה במובן העגבנייתי של המילה.

איתן כבל: לחקלאות יש היום מאפיינים נוספים שאתה יכול לבוא ולראות.

<גפן בן-דוד: הערבה זה הבית שלי, זה המקום שממנו אני באה.

<גפן בן-דוד: כרגע אנחנו נמצאים במשבר.

<גפן בן-דוד: המשבר הזה משפיע על כולנו, גם על אלה שהם לא חקלאים.

<גפן בן-דוד: לחקלאות בערבה יש השפעה ישירה על כולם.

<גפן בן-דוד: ברגע שהתמיכה בחקלאות נפסקת, מבחינתי המדינה נכנסת למשבר ביחד איתה - אם זה מתבטא בהפחתת מקומות עבודה לאנשים, מה שמעלה את אחוזי האבטלה באזור הנגב והערבה, אם זה מתבטא בחוסר תמיכה במוצרי כחול לבן והפסד כסף למדינה כי הכסף יוצא לייבוא ולא לאנשים שמייצרים ירקות כחול לבן, אם זה אומר שעלות גידול של פלפל היא 4.5 שקלים לקילו וכל אגורה פחות היא הפסד לחקלאי.

<גפן בן-דוד: תחשבו על בן אדם שעובד בחקלאות או בבקר, שמשקיע בזה המון כספים, ובסוף באים וגונבים לו.

<גפן בן-דוד: זה הפסד עצום של פרנסה, השקעה ומשאבים.

<גפן בן-דוד: זה פוגע בתפישה של הנוער את החקלאות והרצון שלו להמשיך פה.

<גפן בן-דוד: זה זלזול בעבודה של משפחות.

<גפן בן-דוד: זה יוצר בעיות כלכליות, מה שמוביל לקשיים בבית.

<גפן בן-דוד: חלק מהחברים שלי שנמצאים פה הם כבר דור שלישי בערבה.

<גפן בן-דוד: החקלאות נמצאת פה כבר הרבה זמן.

<גפן בן-דוד: בלי חקלאות אין ערבה, מכאן הכל התחיל.

<גפן בן-דוד: אני אמנם לא בת של חקלאים, אבל המשבר של החקלאות בערבה נוגע לכולנו.

<גפן בן-דוד: חקלאות זה ערבה, ערבה זה חקלאות.

<גפן בן-דוד: ערבה זה ציונות, זה אהבת הארץ, זה המקום לגדל בו ילדים.

<גפן בן-דוד: אני רוצה לחזור לשם כשאהיה גדולה כדי לגדל את הילדים שלי.

<גפן בן-דוד: אני רוצה ערבה לחזור אליה.

<גפן בן-דוד: בלי חקלאות לא יהיו חיים.

<יצחק אליה: התקן היום לנחלה בנגב זה 80 דונם.

<יצחק אליה: אפשר לתת היום למושבניק 30 דונם באזור הבית.

<יצחק אליה: יוצא מצב ש-40,50 דונם נמצאים בתוך פול שנקרא מושבי הנגב.

<יצחק אליה: יש 34 מושבים במושבי הנגב.

<יצחק אליה: בלי הצעת החוק של וקנין שמדברים עליה, חקלאי שרוצה לגדל במושבי הנגב, לכאורה בקרקע שלו, צריך אישור של המחוז.

<יצחק אליה: למה לטרטר את החקלאים, למה הבירוקרטיה?

<יצחק אליה: תפשטו את העסק.

<יצחק אליה: לא נשארו חקלאים.

<יצחק אליה: יש 7000 חקלאים.

<יצחק אליה: זה דבר שהולך ונגמר.

<יצחק אליה: אנחנו מבקשים מהממשלה, אם היא לא יכולה לעזור לנו, שלא תפריע לנו.

<דוד ויינשטיין: כל ההצעה הזאת לתיקון החוק באה כדי לאפשר לנערה הזאת שדיברה, לבן שלי, שגם בדור שלהם אפשר יהיה לעשות חקלאות עברית בישראל.

<דוד ויינשטיין: המציאות של היום היא כזו, כמו שאיציק אמר לפני רגע, שהחוק מסרבל, שהחוק חונק.

<דוד ויינשטיין: החוק מותאם למציאות כלכלית-חקלאית של שנות ה-60.

<דוד ויינשטיין: אז אפשר היה לבוא לחקלאי, להגיד לו, תשמע, תסתדר לבד, אנחנו רואים כחריג שבחריגים את ההתארגנות שבין החקלאים, אם חקלאי רוצה לעשות התארגנות עם חקלאי אחר, שיפנה לשר, שהשר יעביר לסמכות המוסמכת, אולי זה יאושר, אולי זה לא יאושר.

<דוד ויינשטיין: ברבות השנים לקח הרגולטור את המגבלות האלו, הוסיף להן אלף ואחת פרשנויות שעוד יותר הכבידו על זה.

<דוד ויינשטיין: כל מה שההצעה שמונחת פה על הפרק באה לעשות זה להקל את זה, זה קצת לפתוח את החבל שחונק את הצוואר של החקלאים ביכולת להתארגן בינם לבין עצמם בהתארגנויות חקלאיות.

<דוד ויינשטיין: שלא יהיו טעויות, החוק הזה עוסק אך ורק באיך חקלאים עושים חקלאות, איך משתמשים בקרקע חקלאית, איך משתמשים במים חקלאיים לטובת חקלאות, לא בשום דבר אחר.

<דוד ויינשטיין: כל דבר אחר לא שייך בכלל לחוק הזה, התיקון הזה לא מקל ולא מקשה עליו.

<דוד ויינשטיין: עלה פה מצד חברת הכנסת שהחוק הזה ינוצל למטרות אחרות.

<דוד ויינשטיין: זה לא נוגע בכלל למטרות אחרות, אין לזה רלוונטיות למטרות אחרות, אין לזה רלוונטיות להפקעות שחיים ילין הזכיר או לכל דבר אחר שהוזכר בנושא הזה.

<דוד ויינשטיין: יש רלוונטיות לעניין של שימוש חקלאי ולשאלה אם חקלאים יכולים לעשות ביחד פעילות חקלאית בלי שהם צריכים אישור של השלטונות.

<דוד ויינשטיין: הדבר הגדול שההצעה אומרת זה שהתארגנות בין חקלאים היא לא שימוש חורג, היא לא צריכה אישורים מיוחדים, כמובן בכפוף לכך שהיא לא מעבירה זכויות בקרקע בין אחד לאחר.

<דוד ויינשטיין: כל דבר אחר לא שייך בכלל לעניין הזה.

<דוד ויינשטיין: את הדבר חשוב לסדר, כדי להתקדם לרפורמות שחבר הכנסת כבל הזכיר קודם - לייעל את השימוש, לענות על כל הרגולציה בתחום איכות הסביבה.

<דוד ויינשטיין: החקלאות היא ידידת איכות הסביבה, אבל זה עולה המון כסף.

<דוד ויינשטיין: בשביל לעשות את הדבר הזה צריך לייצר יחידות ייצור גדולות יותר.

<דוד ויינשטיין: לא צריך לפרק את החקלאות בשביל שיחידת הייצור תהיה גדולה יותר.

<דוד ויינשטיין: יש לנו את כל הכבוד הראוי לוועדה, אבל מהדברים עולה שאם רוצים לקבוע שחקלאים יוכלו להתארגן ביניהם צריך לדון בכל השאלות מימי בראשית, כולל אם בשנת 1911 דגניה קיבלה את הקרקע מהמינהל בהקצאה, האם ב-1946 נתנו לבארי משבצת כזאת או אחרת כדין.

<דוד ויינשטיין: זה לא רלוונטי.

<דוד ויינשטיין: חבר הכנסת וקנין, הגעת להסדר מאוד מכובד איתם, אנחנו מבקשים שלא תאריך את משך הזמן של העניין, זה באמת לא רלוונטי.

יצחק וקנין: אתמול היה דיון במשרד האוצר עם שר הביטחון, עם שר האוצר ועם שר הפנים.

יצחק וקנין: אני נכחתי בדיון הזה.

יצחק וקנין: הוא נגע לצפון, לכל הנושא של פיתוח הצפון, למשאבים שהולכים.

יצחק וקנין: אני העליתי שם בעיה שאני רוצה להעלות אותה פה בפני אנשי המינהל.

יצחק וקנין: אם אתם חושבים שמישהו יבוא לגור במושב זרעית, בדובב, במרגליות, באביבים או איפה שאני גר במציאות שאנחנו מטילים על אותם תושבים - אתם טועים.

יצחק וקנין: חבר'ה, אמנם אנחנו מקבלים קרקע ב-0, אבל כשאתה הולך לעשות תשתיות במושב זה עולה לך חצי מיליון שקל.

יצחק וקנין: פעם המדינה נתנה 100% תשתיות ו-100 אלף שקל מענק מקום.

יצחק וקנין: היום אין מענק מקום.

יצחק וקנין: אמנם בתשתיות נותנים 50%, אבל זה תחשיב מאוד מסורבל שאתה צריך להוציא.

יצחק וקנין: כדי לבנות בית במושב זרעית אתה צריך 400 אלף שקל.

יצחק וקנין: אין גן ילדים במושב זרעית, אין מעון יום במושב זרעית, אין גן ילדים במושב שתולה, אין מעון.

יצחק וקנין: החבר'ה הצעירים מתאדים כי גם אין תעסוקה.

יצחק וקנין: אתם רוצים שיהיו בתי זקנים?

יצחק וקנין: במושב שלי לקחתי יוזמה ופתחתי את הדבר הזה.

יצחק וקנין: קלטנו תושבים מפתח תקווה.

יצחק וקנין: הצלנו את המצב, אחרת גם גן ילדים לא היה שם.

יצחק וקנין: אתם לא תופשים, אין מה לחפש בהתיישבות המרוחקת, זה רק אידיאלים שהחקלאות מחזיקה אותם.

יצחק וקנין: אם לישובים בקו העימות לא היה ענף הלול, אני לא מאמין שהם היו גרים שם.

יצחק וקנין: מה הם יחפשו שם?

יצחק וקנין: פרנסה אין, עבודה אין.

יצחק וקנין: אתם יודעים מה, אני לוקח את עצמי כדוגמה.

יצחק וקנין: הבנות שלי גמרו תואר שני.

יצחק וקנין: אף אחת מהן לא מצאה עבודה באזור.

יצחק וקנין: אם היא מצאה עבודה, זה בשכר מינימום.

יצחק וקנין: אין ברירה, שתיהן שוכרות דירה ועובדות בפתח-תקווה.

יצחק וקנין: מדובר על משכורות אחרות לגמרי.

יצחק וקנין: את זה אתם לא מבינים.

יצחק וקנין: אתם חושבים שמישהו בא לפה כדי לעשות עליכם סיבוב.

יצחק וקנין: אף אחד לא עושה סיבוב, אנחנו מתארים את המציאות שבלעדיה לא נוכל להמשיך לחיות שם.

יצחק וקנין: איך אתם רוצים שדור צעיר יהיה?

יצחק וקנין: כל החקלאים כבר זקנים.

יצחק וקנין: איך ייכנס דור צעיר?

<דודו קוכמן: שירה ועלי, אני חושב שפשוט התבלבלתם.

<דודו קוכמן: התפקיד של הרגולטורים, לאור המצב של החקלאות והחקלאים, זה לראות מה עושים כדי לעזור לחקלאים.

<דודו קוכמן: או שאתם לא מבינים את המצב, או שיש לכם ולמשרדים שלכם מטרות של להגיד שלא צריך יותר חקלאות, שאולי צריך להתעסק רק בייבוא.

<דודו קוכמן: אם אתם חושבים כך, תגידו את זה.

<דודו קוכמן: אי אפשר להמשיך עם העניין הזה, להמשיך עם כל סיפורי המעשיות.

<דודו קוכמן: שירה, העם לא מטומטם.

<דודו קוכמן: ב-1992 היה חוק חובת המכרזים.

<דודו קוכמן: אנשים יושבים 60,70,80 שנה לפני שהחוק הזה בכלל הומצא וחוקק.

<דודו קוכמן: אם אתם רוצים להתייחס אליו, למה אתם לא מתייחסים לגבי כל האזרחים במדינה שקיבלו כל מיני דברים לפני 1992?

<דודו קוכמן: אני לא מבין מה זה השטויות האלה.

<דודו קוכמן: אנשים יושבים על הקרקע, הם רוצים להתפרנס.

<דודו קוכמן: יש כאן 7000, 10 אלפים חקלאים.

<דודו קוכמן: המצב מסוכן למדינה, לא לחקלאים.

<דודו קוכמן: מסוכן למדינה שמספר החקלאים כל כך נמוך.

<דודו קוכמן: בלחיצת כפתור האוצר יכול לדעת כמה החקלאים מרוויחים, מה מצבם.

<דודו קוכמן: הוא יכול לדעת מה קורה בערבה, מה קורה באשכול, מה קורה במקומות של ה"הארד-קור" של החקלאות.

<דודו קוכמן: לאן אתם רוצים להוביל את העניין הזה עוד?

<דודו קוכמן: הצעת החוק הזאת היא רק אחת מיני רבים שצריכה להתקדם.

<דודו קוכמן: אתם צריכים להוביל את העניין, לא לחכות שאנחנו נבקש מכם שתקדמו את הוועדה.

<דודו קוכמן: אתם צריכים להוביל את העניין כדי שיהיו חקלאים.

<דודו קוכמן: ממוצע גיל החקלאים עבר את ה-60.

<דודו קוכמן: הבנים לא רוצים לחזור להיות חקלאים.

<דודו קוכמן: תבינו שבשעת חירום אנחנו נמצאים.

<דודו קוכמן: פעם היינו מובילים בעולם במדיניות חקלאית, בתכנון חקלאי.

<דודו קוכמן: אין, לא מלמדים באוניברסיטאות יותר תכנון חקלאי, לא מלמדים דיני אגודות שיתופיות, בשונה ממה שקורה בכל העולם המודרני.

<דודו קוכמן: ראש הממשלה ושריו מתגאים בחקלאות הישראלית.

<דודו קוכמן: עוד מעט זה יהיה סיפורי אגדות.

<דודו קוכמן: הלו, תתעוררו.

<דודו קוכמן: מדברים על חוק שהולך לעשות שימוש יעיל בקרקע, שחקלאים יוכלו להתארגן.

<דודו קוכמן: אגב, אני נגד זה.

<דודו קוכמן: אני חושב שחקלאי עם 30 דונם צריך להתפרנס בכבוד, לא צריך להכריח אותו לעשות 100 או 200 דונם כדי שיוכל להתפרנס יחד עם עוד אנשים.

<דודו קוכמן: אני חושב שצריך לשמור על החקלאות של המשק המשפחתי.

<דודו קוכמן: החוק הזה בא מאונס, הוא בא בגלל שאומרים לו להתייעל.

<דודו קוכמן: תתעוררו ותתחילו לעשות מעשה.

<דודו קוכמן: התפקיד שלכם הוא לעזור לאזרח, לא לחבל בו.

<דודו קוכמן: בחקלאים אתם כל הזמן מחבלים במעשים שלכם.

<גיורא זלץ: יש 54 מועצות אזוריות, 40 מהן הן בעוטף ישראל, עד 20 קילומטר מהגבול.

<גיורא זלץ: גם האחרות עוסקות בחקלאות.

<גיורא זלץ: אני מרגיש כבר יומיים איזה שהוא סוג של תסכול, כעס, בלבול.

<גיורא זלץ: גם אתמול בילינו פה כל היום על נושא שהוא טריוויאלי, שכולם מסכימים עליו, שלכולם ברור שצריך אותו – התכנית לצפון.

<גיורא זלץ: היום אנחנו מדברים על חקלאות, נושא שקשה להאמין שאנחנו עוסקים בו בנסיבות הקיימות ולא בנסיבות אחרות לגמרי.

<גיורא זלץ: אני בתור ילד זוכר את תפוחי יונתן שנמכרו בארצות הברית ובכל העולם, אני זוכר את תפוזי ג'אפה שהיו הלהיט באירופה.

<גיורא זלץ: אני הייתי בשלב שעברו מהשקיה בצינורות להשקיה בטפטוף.

<גיורא זלץ: מהפכה עולמית, טכנולוגית שפותחה בישראל.

<גיורא זלץ: אנחנו פה בוועדת הכלכלה.

<גיורא זלץ: אני בא עכשיו מוועדת חוץ וביטחון, שם דיברנו על הביטחון בחקלאות.

<גיורא זלץ: אני רוצה לדבר משהו על הכלכלה בחקלאות.

<גיורא זלץ: איתן, אנחנו לא צריכים לדון על החקלאות ממקום של מסכנות- ייבוא כן, ייבוא לא, חסמים, לא חסמים, חוק המים, לא חוק המים.

<גיורא זלץ: אנחנו צריכים לחשוב איך מחזירים את החקלאות בישראל להיות מנוע צמיחה, איך מחזירים את מדינת ישראל לקידמה של הבמה הטכנולוגית והפיתוח החקלאי בעולם.

<גיורא זלץ: יש את כל האפשרויות.

איתן כבל: הגיע הזמן שהמדינה תגדיר מה היא רוצה סביב העניין הזה שנקרא חקלאות.

איתן כבל: חלק מהעניין זה שנוח לה לא להגדיר.

איתן כבל: למה נוח לה לא להגדיר?

איתן כבל: כי היא יודעת לנגוס כל הזמן, היא יודעת להתאים את הדברים על פי רצונה וגחמותיה הנקודתיות.

<גיורא זלץ: אני מאוד מתחבר למה שאתה אומר.

<גיורא זלץ: אנשים צריכים להבין שיש פה השקעה, שיש פה אפשרויות לחזור ולהיות חקלאות כמנוע צמיחה.

<גיורא זלץ: המועצה שלנו נותנת מלגות לחקלאים.

<גיורא זלץ: אני יודע שגם מועצות אחרות נותנות.

<גיורא זלץ: יש את מכון מיגל, אחד ממכוני המחקר היישומיים, שורה ראשונה בעולם בחקלאות ובמזון.

<גיורא זלץ: יש את מכללת תל-חי.

<גיורא זלץ: יש מכללות אחרות.

<גיורא זלץ: יש חקלאות מצוינת.

<גיורא זלץ: יש אפשרות, אם על ידי חשיבה ותכנון נכון ומשותף לאוצר, לכנסת, לממשלה ולחקלאים, לייצר תכנית של 3,5 ו-8 שנים שתחזיר את מדינת ישראל לקידמה של המו"פ החקלאי בעולם.

<גיורא זלץ: אם אתה שואל אותי למה צריך חקלאות, איתן, אז בנוסף לביטחון ולחלק הערכי והחינוכי יש פה פוטנציאל כמנוע צמיחה.

<עמירם הויירמן: יש פסוק שאומר: "באין חזון יפרע עם".

<עמירם הויירמן: זה מה שקורה היום במדינה, אין לנו חזון.

<עמירם הויירמן: במה אשמים החקלאים?

<עמירם הויירמן: אנחנו אשמים, כי אנחנו נותנים לכל אחד לעשות בנו כרצונו, אנחנו נותנים לכל אחד לא להכיר בנו, לא להכיר בזה שחוק יסוד בכנסת צריך להכיר בחקלאים כמקימי המדינה, כבעלי זכויות.

<עמירם הויירמן: אנחנו אשמים, כי אנחנו נותנים לכל אחד להתעלל, לבזות ולהשמיץ ולהיכנס בנו, אנחנו לא עומדים כולנו כגוף חקלאי אחד שמאחד את כולם.

<עמירם הויירמן: זה מקור הרע.

<עמירם הויירמן: אנחנו עומדים מול אטימות של הבירוקרטית הביזנטית של המדינה, מול שנאה, מול כל מיני דברים שאתם לא רוצים לדעת.

<עמירם הויירמן: קשה להתגבר על הדברים האלה.

<עמירם הויירמן: אני הכשרתי מאות דונמים מכספי, הכשרתי טרשים מקדמת דנא בכרמי יוסף ששום דבר לא גידלו בהם.

<עמירם הויירמן: המינהל לא מכיר בזה, המינהל לא יודע מזה.

<עמירם הויירמן: המינהל הוא מינהל, הוא יושב בקומה ה-25,30.

<עמירם הויירמן: אף אחד לא בא.

<עמירם הויירמן: הזמנתי את עדיאל שומרון 4 פעמים ב-5 השנים האחרונות על-מנת שיבוא לראות מה קורה.

<עמירם הויירמן: הוא הבטיח, אבל לא בא.

<עמירם הויירמן: חבל שעדיאל שומרון לא יושב כאן לקבל את כל הבליסטראות.

<עמירם הויירמן: זה לא בסדר.

<עמירם הויירמן: אם יימשך כך, לא יהיה דור המשך, נהפוך כמו הצלבנים.

<עמירם הויירמן: הצלבנים נפלו כי לא הייתה להם פריפריה.

<עמירם הויירמן: אנחנו ניפול, כי יישארו המגדלים בתל-אביב, פריפריה לא תהיה כאן.

<עמירם הויירמן: לא יהיה זה שהיום זורע עגבניות ולא יכול לקטוף אותן כי מייבאים מתורכיה, ולא יהיה זה שלא ישקיע בחממה עוד פעם.

<עמירם הויירמן: אני השקעתי מכספי שלי ובלי עזרה ממשלתית במטעים, בהכשרת קרקעות.

<עמירם הויירמן: אין דורות לילדים שלי, כולם בשכר דירה.

<עמירם הויירמן: הכסף מונח באדמה.

<עמירם הויירמן: האדמה לא שלי, היא של המינהל.

<עמירם הויירמן: המינהל לא מכיר בזה.

<עמירם הויירמן: הוא אטום, הוא סגור, הוא עיוור.

<עמירם הויירמן: לא יכול להיות דבר כזה שהאוצר יהיה המינהל.

<עמירם הויירמן: אני חושב שצריכים לקחת את החלק החקלאי ממנהל המקרקעין ולהוסיף אותו למשרד החקלאות.

<עמירם הויירמן: גם את המים צריך להוסיף למשרד החקלאות.

<עמירם הויירמן: אני מבקש מחברי הכנסת לבוא ולראות את המטעים שלי.

<עמירם הויירמן: תראו מה עשה יהודי כמוני עם שיגעון לחקלאות.

<עמירם הויירמן: אהבתי את זה, אבל החקלאות בגדה בי.

<עמירם הויירמן: אני לא יודע מה לעשות היום.

<עמירם הויירמן: אני פונה לכולם.

<עמירם הויירמן: אני מזמין אתכם אלי.

<עמירם הויירמן: אני פונה לכל הנוגעים בדבר ואומר - תתעשתו.

<מיכה דרורי: החוק הזה הוא חלק ממהלך שאנחנו חושבים שצריך להתקדם.

<מיכה דרורי: אם הוא יתקדם בוועדה - מצוין, אם לא, יהיה צורך להשלים את זה בחקיקה.

יצחק וקנין: בתחילת פברואר אני מתחיל הקראה של החוק, אני לא אחכה לאף אחד.

יצחק וקנין: או שהם יסתדרו, או שנתקדם הלאה.

<מיכה דרורי: אנחנו מדברים פה רק על החקלאות, רק על השטחים החקלאים, לא על שום שינויי ייעוד, לא על דברים אחרים.

<מיכה דרורי: צריך להתקדם בחוק הזה, המערכת מיושנת ומסובכת.

<מיכה דרורי: זו חקלאות שצריכה לעמוד באתגרים מודרניים.

<מיכה דרורי: מדינת ישראל מקבלת נזיפות על זה מה-OECD שבו היא חברה, היא מקבלת עיניים וגבות מורמות גם מהשוק האירופי וכל המדינות המערביות המודרניות.

<מיכה דרורי: במדינת ישראל נוצרה תדמית שכל הערכים של החקלאות הם לא רלוונטיים, כאילו זה ייצור של מכוניות.

<מיכה דרורי: אין שום מדינה בעולם שזה המצב.

<מיכה דרורי: אנחנו לא צריכים להתבייש בערך שאומר שלבן אדם שחי על אדמתו צריכה להיות זכות קדימה, זכות עודפת על עיבוד הקרקעות באזור שלו.

<מיכה דרורי: לחקלאי הגליל יש עדיפות על הקרקעות בגליל, לחקלאי הנגב יש עדיפות בנגב.

<מיכה דרורי: זה עיקרון אוניברסאלי של כל הארצות המתקדמות.

<מיכה דרורי: העיקרון שבו יש חלקות קטנות ושצריך לעודד התארגנות של אנשים לייצר בצורה יעילה, הוא עיקרון אוניברסלי בכל המדינות המתקדמות.

<מיכה דרורי: מצד שני, העיקרון שאומר שצריך למנוע מגורמים חיצוניים זרים לבוא ובשקיפות של מכרזים להשתלט על שטחי ענק, הוא עיקרון מגוחך, אין אף מדינה בעולם שמרשה אותו.

<מיכה דרורי: המדינה היחידה שמציעה לשייח סעודי להתקוטט על קרקעות הנגב בתור מדיניות זו ישראל.

<מיכה דרורי: אין דבר כזה בצרפת, בארצות הברית.

<מיכה דרורי: כל העקרונות האלה מוזרים.

<מיכה דרורי: אני חושב שהנושא הזה ממש צריך סמינר.

<אריה שרון: עיקר הדיון הזה הוא בשינוי החוק.

<אריה שרון: הנחישות שלכם היא סימן טוב לכך שהדברים יזוזו.

<אריה שרון: הגמישות הזאת חשובה כל עוד מדובר בחקלאות.

<אריה שרון: כל עוד מדובר בחקלאות, שזה דבר קדוש, צריך לאפשר למצוא כמה שאפשר את הכן, לא את הלא, לא להגיד שהוועדה תבדוק את מכלול המאפיינים והשיקולים.

<אריה שרון: יש כאן ישיבה שמשתתפים בה מחוקקים, רגולטורים, נציגי התנועות וחקלאים.

<אריה שרון: זה מראית עין, כי בפועל יש את החקלאים ואת המחליטים.

<אריה שרון: אחרי הדיון הזה אנחנו עוד פעם חוזרים למציאות הקשה שלנו.

<אריה שרון: כל הרצון הטוב נבלע בין ההסכמות של המחליטים.

<אריה שרון: האנשים שאוהבים את החקלאות ובאים לכאן לא נשכבים על הגדר.

<אריה שרון: הכל נבלע בהסכמים קואליציוניים, בכל מיני התקשרויות, ואנחנו נשארים באותו מקום.

יצחק וקנין: לי אין הסכם קואליציוני.

<אריה שרון: משמעת קואליציונית.

יצחק וקנין: שום משמעת לא תהיה פה.

יצחק וקנין: בנושא הזה לא תהיה משמעת.

<אריה שרון: יש כאן אנשים שמייצגים את החקלאים.

<אריה שרון: אנשי התנועות המיישבות שנושכים את השפתיים עומדים מול המחליטים, מול אלה שקובעים.

<אריה שרון: אתה רואה מכתב למשרד החקלאות שכמעט וכבר לא מייצג אותנו.

<אריה שרון: מאשימים אותו בכך שהוא הפך להיות משרד לייבוא.

<אריה שרון: אין שם כמעט חקלאים.

<אריה שרון: אין במחליטים מי שמייצג אותנו.

<אריה שרון: אני כל פעם עובר דרך בית ספר חקלאי, אני רואה את המשפט של סמילנסקי.

<אריה שרון: נמאס לשמוע את המילים האלו.

<אריה שרון: המחליטים למעלה צריכים להחליט ולהזיז את הדברים.

<אריה שרון: זה רק מילים לפה ולחוץ.

איתן כבל: אני לא הולך לדבר בשם כולם, אבל החדר הזה הוא חדר שפועל ללא לאות.

איתן כבל: הוא הקו האחרון בקרב למען שימור החקלאות בכל תחום ובכל נושא.

איתן כבל: אני לא צריך להגיד מה נעשה, אנחנו כבר במקום שאנחנו יכולים לספר מה עשינו בנושאים שנוגעים לחקלאות, אולי יותר מכל גורם אחר בבית הזה, פוליטי או לא פוליטי.

<ראובן מוזר: אני דור שני לחקלאים מאוד ותיקים.

<ראובן מוזר: אני גר 40 שנה בכפר מעש.

<ראובן מוזר: אני גם ניצול שואה.

<ראובן מוזר: מחיר המים קטל אצלנו את רוב החקלאות.

<ראובן מוזר: היה לנו פרדס של 10 דונם.

<ראובן מוזר: עוד בתקופתו של שר החקלאות רפול נאלצנו לעקור את 10 הדונם של הפרדס המניב כדי לחסוך מים למדינה.

<ראובן מוזר: על שטח של 10 הדונמים האלה המציאו ענף חדש במשרד החקלאות - ייעור משקי.

<ראובן מוזר: הצלחתי לטעת שם 1000 עצי אקליפטוס.

<ראובן מוזר: זה לא מניב שום מזון למדינת ישראל, זה רק מחזיק את השטח ירוק.

<ראובן מוזר: אנחנו מתמודדים בהרבה מאוד תהליכים מול המינהל.

<ראובן מוזר: אנחנו נשחקים.

<ראובן מוזר: אנחנו מרגישים שזאת מכונה ששוחקת חקלאים.

<ראובן מוזר: אנחנו חושבים שתהליכים במינהל צריכים להיות הרבה יותר מהירים, הרבה יותר קלים.

<ראובן מוזר: יש מן מחשבה כזאת שכולם נגד החקלאים.

<ראובן מוזר: הדבר הזה מאוד כואב.

<ראובן מוזר: אני מוכרח להגיד לכם בצער שבתי נאלצת לחיות היום בדנמרק.

<ראובן מוזר: שם היא עשתה את התואר, שם היא מתפרנסת, שם היא התחתנה ומגדלת את ילדיה.

<ראובן מוזר: כשאני רואה את החקלאות בדנמרק, אני כולי קינאה.

<ראובן מוזר: זאת אחת המדינות החקלאיות ביותר באירופה.

<ראובן מוזר: היא מספקת מזון לחלק גדול מאירופה.

<ראובן מוזר: היחס לחקלאים והעזרה של המדינה לחקלאים היא פשוט בלתי נלאית.

<ראובן מוזר: מדינה שאוהבת את אזרחיה - תתמוך בהם, מדינה שלא אוהבת את אזרחיה או חקלאיה -תשחית אותם.

רויטל סויד: אני חושבת שאין הרבה קבוצות באוכלוסייה כמו החקלאים, שיש להם כל כך הרבה תמיכה והזדהות בכנסת.

רויטל סויד: כל כך הרבה חברי כנסת מחוברים לנושא, מחויבים לנושא, נלחמים על הנושא, שבפועל הפער בין המחויבות וההכרה בחשיבות של החקלאות לבין תפישת הממשלה לאורך כל השנים האחרונות, לא רק הממשלה הזאת, הוא פער שלא נתפש.

רויטל סויד: אני מקבלת לחלוטין את העובדה שאנחנו נמצאים פה בשעת חירום.

רויטל סויד: מספיק לראות איך הגזירות הולכות וניתכות אחת אחרי השנייה, כדי להבין שלא רק דור שני לא יהיה או דור שלישי לא יהיה, גם הדור הראשון כבר לא יכול לשרוד את ההמשך.

רויטל סויד: יום כמו היום הוא יום שאצלי מעורר תקווה.

רויטל סויד: חייבים לקחת את כל היכולות האלו, את כל הכוח הזה, את כל הרצון הטוב והתובנות ולהשריש אותם בפועל, לא רק למען החקלאים, אלא למען אזרחי ישראל.

רויטל סויד: חוסן בתוצר ישראלי, חוסן במזון, תפיסת הקרקעות, ישוב הארץ, הציונות עצמה, כל כך הרבה ערכים נמצאים פה, שכל אזרחי מדינת ישראל צריכים להבין שהמאבק על החקלאים ועל החקלאות הוא מאבק על המשך עתידה של מדינת ישראל והציונות.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שהצעת החוק שמוביל אותה חבר הכנסת וקנין יחד עם רשימה מכובדת של חברים, תונח בתחילת פברואר ללא שום קשר לעניין הוועדה הבין משרדית שאמורה לדון בנושאים האלה.

איתן כבל: תודה רבה, הישיבה נעולה.