ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 274, 2016-11-01 10:30

דוד אמסלם: רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא: שיקום תשתיות ביישובים כפריים כמנוע לפיתוח והתחדשות הכפר – החלטת ממשלה מס' 2323, במסגרת יום החקלאות בכנסת.

דוד אמסלם: היום, כידוע, יום החקלאות בכנסת.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ברושי פנה אליי בנושא וכמובן שמחתי לקבוע דיון בנושא הזה.

דוד אמסלם: היות והוא היוזם של כל המהלך והמחולל של העניין, ניתן לו את רשות הדיבור.

דוד אמסלם: אם מישהו מהחברים רוצה לדבר ולהתבטא אני מבקש שיבוא ויירשם כאן.

דוד אמסלם: כמובן, את חברי הכנסת אני תמיד שואל באופן אוטומטי.

דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת ברושי.

איתן ברושי: צהריים טובים יושב-ראש הוועדה, חברי דודי אמסלם וחברי הכנסת האחרים, ואתם, התושבים והחקלאים.

איתן ברושי: אני אגיד משפט אחד.

איתן ברושי: המטרה היא באמת לשמוע.

איתן ברושי: מתקיימות עכשיו ישיבות בוועדות שונות ולכן אנחנו מדלגים בין הוועדות, כאשר הנושא המרכזי הוא חקלאות והתיישבות.

איתן ברושי: אתמול שמענו את שר האוצר בסקירה על תקציב 2018-2017 ויצאנו מודאגים מההתייחסות שהייתה לו בתחומי החקלאות.

איתן ברושי: יש לנו מחר ישיבת כנסת שאמורה לאשר את חוק התקציב וחוק ההסדרים בקריאה ראשונה ואנחנו מעריכים שחייבים לחול שינויים כדי שנוכל לומר שיש תשובה למדינה לחקלאות ולהתיישבות.

איתן ברושי: אחרת תימשך המגמה שבאה לידי ביטוי בחוברת שחולקה היום, על-פי בקשתי, של ה-מ.מ.מ.

איתן ברושי: על-פי ניתוח של הכנסת, שהוא בוודאי אובייקטיבי, אנחנו רואים ירידה בכל המדדים ושחיקה של כל התועלות של החקלאות וההתיישבות בישראל.

איתן ברושי: מטרת היום הזה בסופו של דבר, כפי שהבטיח ראש הממשלה – אני מקווה שאם הוא יגיע הוא גם יאמר את זה בקולו בשתיים בצהריים באודיטוריום – שהוא יקיים דיון בממשלה טרם ההחלטות על תקציב המדינה, מה היעדים והמטרות, מהי המדיניות שממנה נגזר התקציב, חוק ההסדרים והפעילות שמתחייבת משמירת ההתיישבות והחקלאות.

איתן ברושי: לעצם הנושא לשמו התכנסנו בוועדת הפנים – היו שלל נושאים אבל בסופו של דבר בחרנו בנושא זה.

איתן ברושי: ביקשתי ממשרד החקלאות ומהסמנכ"לית רותי פרום להציג, ברשותך, דודי – הוא הנושא של התשתיות ביישובים הוותיקים.

איתן ברושי: אנחנו לא מתאמצים לזכור מה שהיה לפני מספר שנים, עוד בכהונתו של ראש הממשלה הנוכחי, נתניהו, בהסכם שנחתם ואושרר בישיבת ממשלה בדגניה, של הקצאת מיליארד שקלים לחידוש התשתיות ביישובים הוותיקים.

איתן ברושי: בפועל בוצע מאוד חלקית.

איתן ברושי: מדובר על עשר שנים, 100 מיליון לשנה על-פי קריטריונים ביישובים שהמדינה מעוניינת בחיזוקם, בפיתוחם וגם בהמשך הבנייה.

איתן ברושי: אנחנו ראינו ורואים בהתיישבות חלק מהפתרון ולא הבעיה למצוקת הדיור ומחירי הדיור בישראל.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מבקשים בתקציב 2018-2017 להחזיר את השורה שמחק מהתקציב בצורה בוטה שר האוצר הקודם יאיר לפיד של שיקום תשתיות ביישוב ותיק.

איתן ברושי: אנחנו רואים בזה מרכיב חשוב בחוסנה ובפיתוחה של ההתיישבות בכל רחבי הארץ.

איתן ברושי: אני חושב שנכון שנציגים שנמצאים פה ממשרדי הממשלה, כמו חקלאות ושיכון, יבהירו את תמונת המצב.

איתן ברושי: נאמר שבלי מים זורמים לבתים, בלי ביוב שהולך למכוני הטיהור ובלי כבישים ומדרכות לא ניתן בוודאי להגדיל ולהרחיב את ההתיישבות.

איתן ברושי: לכן הסעיף הזה כל-כך חשוב.

איתן ברושי: הוא לא סכום גדול.

דוד אמסלם: מה הסכום?

איתן ברושי: ההסכם היה על 100 מיליון לשנה במשך עשר שנים.

איתן ברושי: בוצעו שנתיים עם קצת פיילוטים מקודם וקצת הסכמים קואליציוניים אחרי זה.

איתן ברושי: בפועל בוצעו שנתיים על הנייר ולא כולן בוצעו.

איתן ברושי: אני רוצה להגיד משפט אחרון – אני לא יודע אם יש פה נציג מקק"ל, אבל אתה, דודי, מכיר.

איתן ברושי: קק"ל יש לה תקציב גדול.

איתן ברושי: בנוסף לזה הממשלה חייבה אותה להעביר במשך שנתיים, 2018-2017 למטב זכרוני, סכומים גדולים.

איתן ברושי: למעלה ממיליארד שקל קק"ל צריכה להעביר לממשלה.

איתן ברושי: אין היגיון – יש פה נציגה של משרד השיכון – שהתקציב הזה יילך לכלל תקציבי המדינה.

איתן ברושי: התקציב של קק"ל בא מאותן אדמות שאנחנו, המתיישבים והחקלאים, שדרגנו אותן ופיתחנו אותן.

איתן ברושי: התקבולים מגיעים מהם ועכשיו לא ברור לאן זה הולך.

איתן ברושי: אני חושב שנכון שאם הממשלה צריכה לתת 100 מיליון שקל לשנה ולהשלים את ההחלטה, ואין כמעט תקדים לכך שממשלה ככה מוחקת החלטות, גם אם היא התחלפה וראש הממשלה לא התחלף.

איתן ברושי: אין כמעט תקדים לזה.

איתן ברושי: לכן אני חושב שנכון לומר לממשלה ולמשרד החקלאות בטרם הדיון מחר על תקציב משרד החקלאות בוועדת הכספים מחר בתשע וחצי, תעמדו על כך.

איתן ברושי: אמרתי את זה לאורי אריאל, השר.

איתן ברושי: תעמדו על כך ש-100 מהמיליארד ומיליארד ומאתיים אלף שקק"ל מעבירה למדינה, יילכו למשימה הזאת.

איתן ברושי: שהכסף יחזור לאדמה שממנה הוא בא.

איתן ברושי: הסעיף הזה מאוד חשוב ויש פה מספיק ראשי מועצות שידברו.

איתן ברושי: אני מודה לך.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.

אכרם חסון: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש, אני רוצה לברך קודם את כל את ידידנו ברושי על קיום המפגש והדיון החשוב הזה.

אכרם חסון: אני רוצה גם לברך את כל הנוכחים.

אכרם חסון: אני מכיר לפחות שני ראשי מועצות – ידידי, מופיד מרעי, ראש מועצת חורפיש, שהגיע כדי לייצג את ראשי הרשויות הדרוזיות, ושכני וידידי כרמל סלע, מחוף הכרמל ושאר המכובדים.

אכרם חסון: ללא כל ספק זה דיון מאוד מכובד וחשוב בעיניי.

אכרם חסון: כל הזמן התפארנו והתגאינו בחקלאות של מדינת ישראל, אך לצערי הרב זה לא תורגם בשום מקרה בתמיכה ממשלתית מסיבית.

אכרם חסון: בדיונים האחרונים בחצי השנה שאני כאן ושומע את החקלאים, החקלאות הוזנחה.

אכרם חסון: זה לא מתאים לנו כמדינה, שבאמת התפארה בחקלאים ובחקלאות הישראלית ובכל ההמצאות.

אכרם חסון: אנחנו גם מלמדים הרבה מדינות בעולם איך לפתח את החקלאות ואיך לקדם אותה וכשלנו באיזשהו מקום.

אכרם חסון: 100 מיליון שקל בשנה כדי לתמוך ולקדם זה כסף קטן לעומת עוצמתה של החקלאות ואיך היא העצימה, קידמה, פיתחה ובנתה את מדינת ישראל באמצעות הקיבוצים והמושבים וכל החקלאות הכפרית.

אכרם חסון: אני בא ממגזר הדרוזי ובבדיקה שערכתי אין שום עזרה או תמיכה מצד משרד החקלאות.

אכרם חסון: אני התחלתי ברמת הגולן והחקלאים שמגדלים את התפוחים הכי טובים בעולם לא מקבלים שום תמיכה.

אכרם חסון: כולם בהפסדים ואנשים עוזבים את החקלאות.

אכרם חסון: יותר מזה, גיליתי שמי-גולן, שמקבלים את המים ממקורות, מוכרים לחקלאים הדרוזיים ברמת הגולן בשקל וחצי קוב מים יותר מכל מקום אחר בארץ.

אכרם חסון: לפי דעתי זאת גם הפליה.

אכרם חסון: זה דבר שלא הוגן ולא אחראי להתעסק עם אנשים שחיים ממשכורת אחת בסוציו-אקונומי 2 בצורה כל-כך מכוערת ולא אחראית.

אכרם חסון: מצד שני, אם אני מתחיל בחורפיש, שזה יישוב שאני גאה בו – ראש המועצה הוא אלוף משנה במילואים ואחיו גם היה אלוף משנה שנהרג – כל הכפר הזה גדל על מה שנקרא שם המולדת, איך להיות ציונים אמיתיים, לשרת את המדינה נאמנה.

אכרם חסון: נשארה להם קצת חקלאות, הם גרים במקום הררי, הם צריכים לשלם היטלים יותר גבוהים מכל מקום אחר למרות שהם בסוציו-אקונומי גם 2.

אכרם חסון: אני לא מבין איך מתייחסים לאוכלוסייה הזאת.

אכרם חסון: כל פעם צריך לבוא מחדש ולשאול למה לא תומכים בחקלאים בכפרים הדרוזיים, למה לא מקציבים כספים.

אכרם חסון: לא מפתחים כבישים חקלאיים.

אכרם חסון: גם כשרוצים לפתח, אדוני היושב-ראש, כבישים כאלה, רוב הכבישים נמצאים מחוץ לתכנית המתאר.

אכרם חסון: הוא צריך ללכת לוועדה המחוזית, עוברות שנה-שנתיים עד שהוא מקבל אישורים ואז התקציב נגמר.

אכרם חסון: הם רצים כל הזמן כקבצנים.

אכרם חסון: אני לא רוצה להרחיב.

אכרם חסון: התמונה היא קודרת ולא מכובדת.

אכרם חסון: לא מכבדת אותנו כנבחרי ציבור, לא מכבדת את משרדי הממשלה.

אכרם חסון: הגיע הזמן שבאמת נתמוך ונקדם.

אכרם חסון: אני כאן גם בשם השר שלי, שרוצה באמת לתמוך.

אכרם חסון: ראיתי שלפני חצי שנה כאן הוא תמך הרבה בחקלאים ועשה.

אכרם חסון: זה לא מספיק ואנחנו צריכים לשלב ידיים.

אכרם חסון: אין קואליציה ואין אופוזיציה.

אכרם חסון: כולנו אחים כדי לשנות את המצב.

אכרם חסון: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה, אכרם, רק הערה קטנה למה שאמרת.

דוד אמסלם: אני עסוק כבר מספר חודשים באופן אינטנסיבי – לא כל-כך בוועדה אלא בדיונים שאני עושה – בכל נושא רפורמת המים.

דוד אמסלם: אנחנו נתייחס גם למה שאתה אומר.

אכרם חסון: תבורך.

איתן ברושי: תברך אותו בסוף.

דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה, אדוני היושב-ראש, אני מברך את חבר הכנסת ברושי על הדיון ומברך את כל האורחים.

מסעוד גנאים: צריך להזכיר כמה דברים כי לפעמים כאשר אומרים שזה עניין של ביטוח ושיבוץ כאילו שהוא חד-סטרי.

מסעוד גנאים: לצערי יש לנו ניסיון מר, למשל כאשר היו כל מיני תכניות של פיתוח גליל והתברר שהוא פיתוח לחלק מהאוכלוסייה, לצערי הרב, שזאת האוכלוסייה היהודית.

מסעוד גנאים: אני רוצה להזכיר שבמרחב הכפרי יש גם אוכלוסייה ערבית והשטחים שלה.

מסעוד גנאים: אני יודע שיש שם הרבה קשיים והרבה בעיות.

מסעוד גנאים: למשל, בקשר לכבישים החקלאיים.

מסעוד גנאים: נמצא אתנו גם ראש המועצה האזורית משגב ואני חושב שהוא מכיר את הבעיות האלה גם מקרוב.

מסעוד גנאים: למשל, בקעת בית נטופה היא השטח החקלאי הגדול ביותר לחקלאי אזור אל בטוף, עראבה, סכנין, עוזייר וכולם.

מסעוד גנאים: יש שם בעיות בכבישים משום שכל השטח הוא תחת שטח שיפוט משגב או תבור או אחרים.

מסעוד גנאים: הבאתי לדוגמה.

מסעוד גנאים: כאשר הכבישים נמצאים בשטח שיפוט שהוא לא שלך ככפרי או כחקלאי מסכנין, יש בעיות ויש קשיים.

מסעוד גנאים: יש גם קשיים לחקלאים בכל העניין של המשאבים ושל התמיכה של המדינה בהם כדי לשווק את היבולים שלהם וגם כדי להתקדם.

מסעוד גנאים: לכן אני מבקש מחבר הכנסת ברושי, שציין את היום הזה, באמת לשים את העניין של החקלאים הערבים, של השטחים החקלאיים הערבים, של הכבישים הערבים גם הם במרכז כדי לפתח שם ולשפר.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: רק הערה אחרונה בקשר למשק המים וההיטלים.

מסעוד גנאים: אני גם מצטרף לחברי אכרם חסון ולחברי כנסת אחרים.

מסעוד גנאים: אנחנו רוצים ישיבה דחופה בעניין משום שאתה מכיר את הסבל הרב מההיטל הגבוה של רשות המים.

דוד אמסלם: תודה, מסעוד.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני באופן בסיסי לא רואה שום הבדל בין יישובים יהודיים לערביים במועצות.

דוד אמסלם: אם ראש מועצה לא מטפל ביישוב מסוים זה לא בגלל שהוא ערבי, לדעתי.

דוד אמסלם: לכן, הנושא הזה הוא נושא לאומי ובכלל לא קשור.

דוד אמסלם: אני לא רואה שום הבדל.

דוד אמסלם: תודה רבה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.

דוד אמסלם: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לראש מועצת מרחבים, שי חג'ג', בבקשה.

<שי חג'ג': בוקר טוב, קודם כל אני רוצה להודות על היום הזה, שנקרא יום החקלאות.

<שי חג'ג': איתן, כל הכבוד לכם ולפורום.

<שי חג'ג': אדוני היושב-ראש מכיר חלק מהבעיות שיש לנו במועצות האזוריות.

<שי חג'ג': מדינת ישראל לא יכולה להתקיים בלי חקלאות.

<שי חג'ג': החקלאות היא ששומרת על הגבולות במדינה.

<שי חג'ג': בלי חקלאות לא יהיה לנו ביטחון כלכלי ולא ביטחון של מזון, ומי שחושב שהוא יכול לייבא מזון טרי מאירופה וכו', חי בסרט שכנראה הוא לא מכיר אותו.

<שי חג'ג': או להתבסס על טורקיה ולהביא משם מים.

<שי חג'ג': עד לא מזמן חשבו שזה אפשרי ואנחנו מבינים כולנו שאם אנחנו לא נהיה עצמאיים בכל נושא החקלאות, מדינת ישראל לא תוכל להתקיים.

<שי חג'ג': אבל הדיון הוא על פיתוח הכפר.

<שי חג'ג': אני רוצה לציין שמי שהיה אמון על פיתוח הכפר היה משרד החקלאות.

<שי חג'ג': אפילו שינו לו את השם ל"משרד החקלאות ופיתוח הכפר".

<שי חג'ג': אני מכהן כראש מועצה כמעט ארבע שנים ושום הרשאה חדשה לפיתוח או לשיפור של איזשהו כביש או איזושהי מדרכה במועצה אזורית מרחבים לא התקבלה.

<שי חג'ג': בעבר היה, אני חייב לציין.

<שי חג'ג': בעבר היה.

<שי חג'ג': אני רוצה להעביר מפה מסר לשר החקלאות ולהזכיר לו שהוא שר החקלאות של כל מדינת ישראל ולא רק של שטחי יהודה ושומרון, שגם שם צריך לשפר ולעשות.

<שי חג'ג': הוא שר החקלאות של כולנו ולצערי, בשנים האחרונות התקציבים לא מגיעים לנגב.

<שי חג'ג': דבר נוסף, ואני חייב לציין אותו, הוא שהיחיד שלוקח איזושהי אחריות על פיתוח הכפר זה משרד השיכון דווקא.

<שי חג'ג': יושבת פה אסנת מהמגזר הכפרי במשרד השיכון ולשמחתי אפילו בנושא שיקום שכונות הכניסו אותנו בתקופה האחרונה כי הבינו שהתשתיות של יישובים שנבנו בשנות החמישים, פשוט לא מחזיקות.

<שי חג'ג': אני מזמין את חברי הכנסת לבוא לסיור במושבים אצלנו ולראות איך נראה יישוב שחיים בו 3,000 תושבים ואין בו כבישים, אין ביוב מרכזי, אין מדרכות ואין תחנות הסעה.

<שי חג'ג': המועצה אין לה תקציב מהתקציב השוטף לטפל בעניינים האלה.

<שי חג'ג': אני מאוד מקווה שבאמת תחזור ההחלטה לקדמותה ולפחות שיקצו את ה-100 מיליון.

<שי חג'ג': זה לא כסף גדול.

<שי חג'ג': שמשרד החקלאות ייקח בחשבון גם את הנגב, גם את הגליל ואת כל מדינת ישראל.

<שי חג'ג': תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה לשי חג'ג'.

דוד אמסלם: ראש המועצה המקומית חורפיש, מופיד מרעי, בבקשה.

מופיד מרעי: בוקר טוב לכולם, תודה על ההזמנה ותודה על הרעיון ועל החשיבה לעסוק בנושא החקלאות.

מופיד מרעי: באמת אפשר לדבר על פיתוח תשתיות חקלאיות אבל אני מעדיף לדבר על חוסר בפיתוח תשתיות חקלאיות.

דוד אמסלם: זה אותו דבר.

מופיד מרעי: אנחנו צריכים להגיע לפיתוח ואני אעלה את חוסר הפיתוח ואת החסמים.

מופיד מרעי: נכון לעכשיו המצב הוא רע מאוד בצורה שמבריחה אנשים בכלל מלעסוק בחקלאות.

מופיד מרעי: אם אני אקח את היישובים הלא-יהודיים, שהם ישובים גדולים ולא שייכים אפילו למשרד החקלאות ופיתוח הכפר, הם נופלים בין הכיסאות.

מופיד מרעי: מה קורה עם החקלאים?

מופיד מרעי: נכון לעכשיו, העובדות אומרות שאין תשתיות חקלאיות, אי אפשר לפתח דרכים חקלאיות ומעמיסים עלינו הרבה מאוד חסמים.

מופיד מרעי: אני לוקח לדוגמה את חורפיש ושאר היישובים הלא-יהודיים, ששנים לא מקבלים תקציבים לפיתוח דרכים חקלאיות מכיוון שרוצים היום היתר לכל דרך חקלאית.

מופיד מרעי: תוסיף את זה לכך שתחום השיפוט של היישובים הוא קטן, ואתה צריך לעשות את התכנון ביישובים אחרים.

מופיד מרעי: כלומר, חוצה את תחום השיפוט שלך.

מופיד מרעי: אז אתה הולך לוועדה אחרת ולפעמים אתה מגיע לוועדה מחוזית בשביל לקבל היתר לדרך חקלאית.

מופיד מרעי: החסמים האלה פשוט מפריעים לנו.

מופיד מרעי: תוסיף את השטח הטופוגרפי וזה מערכתי.

מופיד מרעי: אני לא מדבר רק על חורפיש ועל יישובים לא-יהודיים או יישובים חקלאיים יהודיים.

מופיד מרעי: אני מדבר באופן כללי.

מופיד מרעי: הטופוגרפיה בגליל היא טופוגרפיה קשה מאוד.

מופיד מרעי: להשקיע בפריצת דרכים חקלאיות בגליל זה דבר ששונה מאשר במישור החוף, גם מבחינת העלויות, מבחינת תקציבים.

מופיד מרעי: אני שומע פה שמדברים על 100 מיליון שקל.

מופיד מרעי: מה זה 100 מיליון שקל היום כדי לפרוץ דרכים חקלאיות?

מופיד מרעי: לדעתי זה לא כסף.

מופיד מרעי: אני מדבר על דרכים ומה קורה עם שאר התשתיות?

מופיד מרעי: הבעיות שלי זהות לבעיות של היישובים האחרים.

מופיד מרעי: אני חושב שחשוב לבנות חבילת סיוע לפיתוח התשתיות החקלאיות מיד וביותר מ-100 מיליון שקל.

מופיד מרעי: שואלים אותי תמיד מה ההבדל בין פלאח לחקלאי.

מופיד מרעי: אני אומר שחקלאי נוסע עם קומביין וטרקטור לשטח ופלאח עם חמור.

מופיד מרעי: לצערי יש עדיין אנשים שרוכבים על חמור לשטח שלהם.

מופיד מרעי: זה נשמע הזוי אבל זה קיים.

מופיד מרעי: אלה עובדות ובמדינת ישראל אנחנו נמצאים.

מופיד מרעי: אני חושב שחשוב שהוועדה הזאת תיקח את נושא התשתיות כחבילה אחת, תבחן את זה יסודית ומקצועית ואתם תעשו פשוט מצווה לנו.

מופיד מרעי: אני מחזק את הידיים של כולם לגבי חוק המים או רפורמת המים ותודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: תודה רבה, מרעי.

דוד אמסלם: אני בליכוד ולדעתי אני היחיד שנמצא בשדולה החקלאית.

דוד אמסלם: אני רואה בחקלאות ערך עליון, בדיוק כמו שאמר שי חג'ג'.

דוד אמסלם: אני חושב שאסם התבואה של מדינת ישראל לא צריך להיות נסמך על המדינות מסביבנו, בוודאי המדינות שהן ברובן לא אוהבות אותנו.

דוד אמסלם: לכן אנחנו צריכים קודם כל, בראש ובראשונה, מעבר לקטע שאני רואה אותו כקטע ערכי – עבודת האדמה היא עבודה ערכית.

דוד אמסלם: על זה קמה המדינה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שסיפור החקלאות במדינת ישראל, לא צריך לבחון אותו רק סביב כמה עולה העגבנייה וכמה אנחנו יכולים לקנות אותה בחוץ.

דוד אמסלם: יכול להיות שאנחנו יכולים לרכוש אותה בחצי שקל פחות, אבל יש לזה תוספים אחרים שלא באים לידי ביטוי רק במחיר.

דוד אמסלם: אני עוסק גם בנושא המים ואני רוצה לומר שני דברים, שלדעתי כדאי להתמקד בהם בדיון.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע לא על החקלאות.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על התשתיות ביישובים.

דוד אמסלם: אני בא מעולם התשתיות ודרך אגב, המועצות האזוריות – קחו את זה בילט-איין, בהגדרה – הן שטח עצום עם מספר תושבים קטן.

דוד אמסלם: אין עיר כמעט בארץ שהיא בגודל של המועצה האזורית של שי, אבל כמעט ואין לו תושבים.

דוד אמסלם: מה לעשות, ואתה צריך להעמיס את הכול על הארנונה של אותו תושב.

דוד אמסלם: אלה המקורות.

דוד אמסלם: מדובר בבנייה שהיא לא צפופה אלא בניית קרקע.

דוד אמסלם: זה האופי של המושבים.

דוד אמסלם: לא בונים מגדלים והכביש שעובר דרך המגדל ודרך אותה יחידת קרקע הוא אותו דבר, אותו כביש.

דוד אמסלם: לכן העלויות פר האחזקה הן עצומות.

דוד אמסלם: אי אפשר להעמיס את זה על האזרח וזה ברור לי לחלוטין.

איתן ברושי: חייבים שהוא יהיה שר האוצר הבא.

דוד אמסלם: אני אתן דוגמה.

דוד אמסלם: הייתי בסיור בכרם שלום לפני שלושה שבועות.

דוד אמסלם: יש כביש גישה ליישוב חדש על גבול מצרים.

דוד אמסלם: חבר'ה ציוניים ממדרגה ראשונה והם נמצאים עדיין בהקמת היישוב.

דוד אמסלם: משרד השיכון, במסגרת היטלי הפיתוח שהוא גבה מהם, סלל להם כביש באורך 3 קילומטר.

דוד אמסלם: במשך שנה וחצי הכביש הזה סגור בגלל ויכוח בין משרד התחבורה לבין משרד השיכון האם התמרור יהיה ככה או ככה.

דוד אמסלם: בינתיים התושבים נוסעים בכביש מסוכן מאוד, בלי תאורה בלילה.

דוד אמסלם: נשים, ילדים קטנים, ולאף אחד זה לא מפריע.

דוד אמסלם: ממשיכים להתווכח.

דוד אמסלם: אני מקיים דיון ושר התחבורה נותן אתמול הנחיה לפקיד לא לבוא לדיון.

דוד אמסלם: ככה לא מנהלים מדינה.

דוד אמסלם: אגו של שר לא מכתיב לנו מה קורה עם התושבים שם.

דוד אמסלם: אמרתי: מה זה כבישים בלי אבא?

דוד אמסלם: אני לא מכיר דבר כזה.

דוד אמסלם: מה זה הבדיחה הזאת?

דוד אמסלם: הביאו את ראש המועצה.

דוד אמסלם: אומרים לו: תחזיר את הכביש 3 קילומטר, הוא אומר: מאיפה?

דוד אמסלם: יש ביישוב הזה 20 חבר'ה.

דוד אמסלם: אני שואל אותם, ראש המועצה הזה, תסבירו לי אתם איך הוא יחזיק את הכביש?

דוד אמסלם: בואו תספרו לי.

דוד אמסלם: דרך אגב, תתעכבו בהכרעה על הכביש ועוד מעט גם יגנבו את כל התשתית.

דוד אמסלם: ירצו להדליק את החשמל ולא יהיה בגלל שהכבלים כבר יהיו למטה.

דוד אמסלם: זה מה שקרה לי פה, בעטרות.

דוד אמסלם: אבל זה לא מעניין אף אחד.

דוד אמסלם: אני חושב שצריך להתמקד בסוגיית התשתיות של הכבישים, מדרכות, ניקוז וביוב.

דוד אמסלם: זהו.

דוד אמסלם: עזוב את מה שקורה בשדות.

דוד אמסלם: זה סיפור אחר.

דוד אמסלם: בבקשה, רוני, תלמידת בית-ספר מהערבה התיכונית.

דוד אמסלם: בבקשה, רוני.

דוד אמסלם: קודם כל, אני שמח שאת באה לכנסת.

דוד אמסלם: זה מעודד אותי תמיד ומרגש אותי שחבר'ה צעירים מגיעים לדיונים.

דוד אמסלם: באמת זה מחמם לי את הלב בגלל שזה העתיד שלנו.

דוד אמסלם: עד שנצליח ללמוד, כבר הם יהיו החבר'ה שיצטרכו לבוא לכאן כבוגרים כמעט.

דוד אמסלם: בבקשה.

<רוני לב: שלום לחברי הוועדה הנכבדים, אני רוני לב, בת 17 ממושב צופר בערבה התיכונה.

<רוני לב: אימא שלי עובדת כאחות בבית החולים סורוקה בבאר-שבע, במרפאה במושב צופר ובמושב עין-יהב.

<רוני לב: אבא שלי עובד במפעל תרופות והוא גם חקלאי.

<רוני לב: שניהם מתנדבים ביחידת החילוץ ערבה ואבא שלי בתפקיד כסגן מפקד.

<רוני לב: האזור חשוב לנו.

<רוני לב: חשוב שיהיה לנו לאן לחזור, שהאזור ימשיך להתפתח וישמור על האופי שלו.

<רוני לב: דווקא בגלל שאנחנו חקלאים והאזור דליל במתיישבים ובמושבים, ההגנה והשמירה על הסביבה היא מורכבת ומיוחדת ושונה ממקומות אחרים בארץ.

<רוני לב: השוני מחייב אותנו להיות יצירתיים במציאת פתרונות עם האתגרים והקשיים שהערבה חווה.

<רוני לב: דוגמה לכך היא שכמות הפסולת שממוחזרת בערבה גדולה מהכמות שנשלחת להטמנה.

<רוני לב: אנו כבני נוער מעורבים בשמירה על הסביבה.

<רוני לב: כתלמידים אנחנו עובדים בפרויקטים המשלבים מערכים ועבודה.

<רוני לב: למשל, את המסע לפולין אנו מממנים באמצעות פרויקטים של איסוף פסולת למחזור ושימוש חוזר.

<רוני לב: גם במסגרת תנועת הנוער אנחנו עוסקים במחזור שמירה על הסביבה והפעילות מתבטאת בטיולים, סידור שבילים, איסוף פסולת מהשטחים הפתוחים וכל זאת מועבר לחניכים מקטן ועד גדול.

<רוני לב: בערבה הסביבה היא מקור ההכנסה שלנו, בחקלאות ובתיירות, ולכן אנו גדלים עם מודעות גבוהה לצורך באיזון בין שימור לפיתוח.

<רוני לב: אם הממשלה תשקיע ותזרים לפה יותר כספים, הדבר יתבטא, למשל, בתחבורה ציבורית, בפיתוח התשתיות הציבורית ובתהליכי המחזור.

<רוני לב: יותר אנשים יגיעו לערבה וייווצרו מקומות עבודה, דבר היתרום להתחדשות הערבה ולצמיחת האזור.

<רוני לב: אין מדרכות ליד הכבישים ואין תאורה.

<רוני לב: הייתי רוצה שיהיה קל לחזור להרחבה שתיבנה במושב.

<רוני לב: כולם רוצים לחזור מתוך ציונות ואהבה לחקלאות.

<רוני לב: בערבה יש משאבים שלעולם לא חסרים – שמש, אדמה ואנשים טובים.

<רוני לב: השילוב בין שלושתם הוא המפתח כדי להתגבר על המשאבים האחרים שחסרים.

<רוני לב: הערבה היא גן פורח.

<רוני לב: העתיד בפריפריה והעתיד שלי בערבה.

<רוני לב: תעזרו לנו לשמור עליה.

<רוני לב: תודה על ההקשבה.

דוד אמסלם: תודה, רוני, על הדברים המרגשים.

דוד אמסלם: סורל הרשקוביץ, קיבוץ חניתה, בבקשה.

<סורל הרשקוביץ: בוקר טוב לכולם, חברי הוועדה וחברי הכנסת, אני שמח שניתנה לי הזכות לדבר.

<סורל הרשקוביץ: אני מנהל הקהילה של קיבוץ חניתה בגבול הלבנון ובאתי לדבר בדיוק על הנושא שאתם מכוונים לו פה.

<סורל הרשקוביץ: אני שמח שניתנה לי הזכות.

<סורל הרשקוביץ: קיבוץ חניתה הוקם בשנת 1938 ולמעשה התווה את הגבול הצפוני של מדינת ישראל.

<סורל הרשקוביץ: דיברת על הישיבה על הגדר?

<סורל הרשקוביץ: זו הישיבה על הגדר.

<סורל הרשקוביץ: נכון להיום חיים שם כ-175 חברים ועוד הרחבה שנבנתה בשנים האחרונות, שהיא משגשגת.

<סורל הרשקוביץ: בפתח ישנו פרויקט שדרוג התשתיות.

<סורל הרשקוביץ: הקיבוץ הוקם ב-1938 והתשתיות התחילו להיבנות מכספים פרטיים מ-1950, 1960 ו-1970, התשתיות האחרונות שהוכנו בלב הקיבוץ הישן.

<סורל הרשקוביץ: אנחנו מדברים על מערכות ביוב שלא תואמות לסטנדרט של שנות האלפיים והחוקים מחייבים אותנו לשדרג אותן.

<סורל הרשקוביץ: מערכות חשמל ומערכת מים שמאבדת המון מים בגלל שהיא בת שלושים, ארבעים וחמישים שנה בחלקה ונדרשים כספים רבים.

<סורל הרשקוביץ: בפועל המדינה כרגע לא שמה שום דבר.

<סורל הרשקוביץ: מדברים על פרויקט של כ-40-30 מיליון שקלים לשדרוג כל התשתיות.

דוד אמסלם: דקה, דקה, לגבי המים.

דוד אמסלם: יש תאגיד מים, למה זאת בעיה של הקיבוץ?

<סורל הרשקוביץ: לא, הקיבוץ מחלק מים היסטורי ומחלק מים היסטורי.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אתם התאגיד.

דוד אמסלם: אתם בעצם האגודה.

<סורל הרשקוביץ: אנחנו צריכים להשקיע בתשתיות.

דוד אמסלם: אבל זה צריך לבוא על התעריף.

<סורל הרשקוביץ: אתה לא יכול להעלות את המחירים.

דוד אמסלם: עזוב, אל תיכנס לזה.

דוד אמסלם: זה לא המים.

<סורל הרשקוביץ: כשבונים שכונות חדשות, משרד השיכון בונה תשתיות, שם תשתיות חדשות.

<סורל הרשקוביץ: דיברת על גודל היישובים והיכולת להעמיס על הארנונה.

<סורל הרשקוביץ: אני מבין את זה לגמרי אבל אני אומר שזה קצת לא הגיוני לבוא ולבקש מהציבור לשלם את מלוא העלות, כשזאת כמות האנשים שזה מתחלק ביניהם.

<סורל הרשקוביץ: אני לא אומר שייתנו לנו את הכול, אבל לא יכול להיות שהמדינה אומרת ש-17% מע"מ היא לוקחת על הכספים שאנחנו משלמים מכספנו אבל שקל אחד היא לא שמה על התשתיות שצריך לשדרג.

<סורל הרשקוביץ: יש פה פרדוקס שלא ניתן לגישור.

<סורל הרשקוביץ: תודה לכם.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: ארז וייסמן, בבקשה.

<ארז וייסמן: אני יושב-ראש פורום אגודות וספקי מים, מנכ"ל ארגון עובדי המים.

<ארז וייסמן: אנחנו עוסקים במיוחד בהתיישבות הכפרית המתוכננת, קיבוצים ומושבים.

<ארז וייסמן: אני רוצה לדבר על נושא התשתיות ועל נושא המים השפירים לשתייה בבית במושבים ובקיבוצים.

דוד אמסלם: זה לא הנושא שלנו.

<ארז וייסמן: אם תיתן לי תראה למה זה מתקשר.

דוד אמסלם: אני יודע שאתה עוסק במים.

<ארז וייסמן: אני אסביר למה הבעיה היא בתשתית.

דוד אמסלם: הזמן שלנו קצר.

דוד אמסלם: אני אתן לך אבל אני הולך לעסוק בנושא המים.

<ארז וייסמן: אני לא מדבר על מים לחקלאות.

דוד אמסלם: גם לבית.

דוד אמסלם: אני מטפל גם במים לבית, אבל לא חשוב.

<ארז וייסמן: עשינו עבודה עבור רשות המים היות וגילינו שהמחיר הממוצע שבו תאגידי המים העירוניים קונים את המים השפירים ממקורות עבור הצרכנים הביתיים הוא 2.5 שקלים בממוצע.

<ארז וייסמן: לעומת זאת, בקיבוצים ובמושבים קונים במחיר ממוצע של 3.7 שקלים.

<ארז וייסמן: אני לא מדבר על המחיר האחיד שנקבע לצרכן לשלם אלא על מחיר הרכישה ממקורות.

<ארז וייסמן: כשהעלות לנהל תשתית של מים על מעט אנשים, כמו שהבנת ממי שדיבר לפניי, כל-כך גבוהה על פני יותר קילומטרים של צינור, בסופו של דבר יוצא שכל מושב או קיבוץ שבעזרת כוחם מספקים מים לתושבים שלהם, מועדים להפסד מובנה.

<ארז וייסמן: זה בגלל תשתית ישנה וזה בגלל פער גדול של מחירי רכישה.

דוד אמסלם: ארז, מחיר משקי המים הוא קבוע.

<ארז וייסמן: המחיר לצרכן הוא קבוע.

דוד אמסלם: כן, על זה אני מדבר.

דוד אמסלם: ההוצאה להביא את המים לצרכן משתנה.

דוד אמסלם: יש צרכנים שהם בהר וצריך סניקה, זה עולה יותר.

דוד אמסלם: לכן מקורות מווסתים את המחירים.

דוד אמסלם: אבל עזוב, אני לא רוצה להיכנס לזה, זה לא הנושא.

דוד אמסלם: תודה.

<ארז וייסמן: זה לא נובע מזה, ברשותך.

דוד אמסלם: רון שני, ראש מועצה אזורית משגב, בבקשה.

<רון שני: תודה ליושב-ראש ולחבר הכנסת ברושי על הדיון, אני מדבר בשם המועצות האזוריות.

<רון שני: אני יושב-ראש ועדת הכלכלה שם.

<רון שני: מה שאנחנו רואים אחרי ביטול התקציבים שהיו לפני קום היישוב הוותיק, זה הפליה מאוד מאוד גדולה בין מה שקורה בשכונות ההרחבה – כפי ששי אמר קודם – לבין היישוב הוותיק.

<רון שני: היישוב הוותיק, התשתיות שלו על הפנים.

<רון שני: לפעמים אפילו אין תשתיות ואנחנו רואים את זה במאות מושבים וקיבוצים במרחב הכפרי בארץ.

<רון שני: כולל בתוכם יישובים לא-יהודיים, שנמצאים במועצות האזוריות.

<רון שני: כפי שנאמר קודם, אין אצלנו שום הבדל בין יישוב יהודי ולא-יהודי מהבחינה הזאת.

<רון שני: לכן אני מחזק את הקריאה של חבר הכנסת ברושי להוסיף את התקציב, אפילו אם זה 100 מיליון, בין אם זה יותר או פחות.

<רון שני: אפילו שנתחיל עם זה.

<רון שני: משרד החקלאות הקציב בין 2 ל-3 מיליון ליישוב לשיקום התשתיות הוותיקות.

<רון שני: אצלי כבר עברו שני יישובים כאלה וזה מחולל פלאים.

<רון שני: זה מנוף שאתו מגייסים עוד כספים ולא מסתכלים רק על ה-3-2 מיליון.

<רון שני: ברגע שנכנסים לפרויקט כזה, אפשר למנף את זה ולהשיג יותר ואז היישוב עולה ופורח.

<רון שני: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ההבדלים בין הישן לחדש ברורים לך, אז חבל להיכנס לזה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על הישן בעיקר.

דוד אמסלם: שמוליק ריפמן, בבקשה.

<קריאה: שמוליק לא יכול לבוא.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: רותי פרום ממשרד החקלאות, בבקשה.

<רותי פרום: בוקר טוב, אני מנהלת את האגף לתכנון ופיתוח הכפר.

<רותי פרום: בשנת 2011, אחרי פיילוט קצר, אחרי שהתקבלה החלטת הממשלה בסוף 2010, התנענו את התהליך או את המנוע לפיתוח והתחדשות הכפר באמצעות התקציבים שאושרו לנושא הזה.

<רותי פרום: לשמחתי, עבדנו בנושא הזה גם בשיתוף פעולה בין-משרדי יחד עם משרד השיכון.

<רותי פרום: גם משרד ראש הממשלה היה בתמונה, גם נציגי אגף התקציבים ויחד נכנסנו לתהליך שלקח ונתן אפשרות ליישובים הכפריים הקטנים, שאף אחד לא מגיע אליהם ואף אחד לא טורח להשקיע בחלק הוותיק שלהם, למתוח את הפנים.

<רותי פרום: זה נעשה בצורה כזו שניתן מנוף לעתיד של היישוב וגם לחזות שלו על מנת שימשוך תושבים חדשים, על מנת שיצטמצמו הפערים בין החלק הוותיק לישן.

<רותי פרום: שמעתי פה את הדוברים ואני חייבת להגיד שהבחירה של היישובים נעשתה ב"קול קורא", פתוח לכולם, כאשר בתוך הקול הקורא ניתנו תבחינים לטובת יישובים באזורי עדיפות לאומית ויישובים במדד סוציו-אקונומי נמוך.

<רותי פרום: התכנית הייתה מיועדת ליישובים קטנים והיישובים הכפריים מוגדרים עם אוכלוסייה של פחות מ-2,000 נפש.

<רותי פרום: מה שקבע את המועדון הזה היה הרשימות של הלמ"ס ובצורה כזאת התקדמנו.

<רותי פרום: התכנית קבעה מראש את המועמדים לשלוש שנים קדימה ובסך-הכול, אחרי שהתנענו והצלחנו להכניס לביצוע 105 יישובים, נעצרה התכנית.

דוד אמסלם: מה התקציב שלה?

<רותי פרום: התקציב הראשוני שהגיע מתוך ההחלטה לשנתיים היה 200 מיליון שקלים, 100 מיליון שקל כל שנה במשך שנתיים.

דוד אמסלם: מי עצר את זה?

<קריאה: יאיר לפיד.

<רותי פרום: בחוק ההסדרים ב-2013 היא נעצרה.

דוד אמסלם: למה?

<רותי פרום: זה דיון שלכם פה באישור הצעת התקציב לאותה שנה.

<רותי פרום: אני חייבת לומר שמכיוון שהיינו בדרך, נעשה איגום של תקציבים קואליציוניים שאפשר לנו להכניס עוד כ-70-60 מיליון שקלים לעבודה.

<רותי פרום: היום אנחנו נמצאים במצב שלמעלה מ-80% מהעבודה הסתיימה והיישובים נראים אחרת.

<רותי פרום: כמו שאמר פה רון, זה בהחלט יוצר מנוף לכספים נוספים.

דוד אמסלם: מדובר ב-80 יישובים בערך?

<רותי פרום: אמרתי 105 יישובים.

דוד אמסלם: אמרת 80.

<רותי פרום: 84 הסתיים בהם הביצוע.

<רותי פרום: חלקם עדיין נמצאים בביצוע, חלק גם אצלך.

דוד אמסלם: 80 מתוך כמה?

דוד אמסלם: כמה יישובים בארץ יש כאלה?

<רותי פרום: 900.

דוד אמסלם: ורק 180 זקוקים.

<רותי פרום: אמרתי שהשקענו רק ב-105 ונעצרנו.

דוד אמסלם: אז זה שלב א' ולא בגלל שחשבתם שצריך רק ב-105.

<רותי פרום: בוודאי.

<רותי פרום: היינו מוכנים לתכנית של עשור.

<רותי פרום: אני אציין פה שההכנה לתכנית של עשר שנים נעשתה בתוך המשרד על-ידי קליטה של משימה, שהיא משימת מקרו בתוך המשרד.

<רותי פרום: זאת המשימה של פיתוח הכפר.

<רותי פרום: לצערנו היא נעצרה ואני חייבת להגיד שקרו עוד כמה תהליכים במקביל.

<רותי פרום: ההשקעה בעוטף עזה משכפלת את ההצלחה שהייתה - - -

דוד אמסלם: רותי, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

דוד אמסלם: אולי את לא הגורם.

דוד אמסלם: לפעמים אני אומר שמרביצים לשליח.

דוד אמסלם: את משרד החקלאות, את שר החקלאות.

דוד אמסלם: אם אני שר החקלאות יש שני דברים שאני מטפל בהם: בחקלאות ובחקלאים ואיפה שהם גרים.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלי ואני לא מבין משהו אחר.

דוד אמסלם: אני לא שר הבריאות אלא שר החקלאות.

דוד אמסלם: שר הבריאות מטפל בבריאות.

דוד אמסלם: לפי הבנתי, סוגיית התשתיות ביישובים היא כמעט נושא שני אחרי העגבנייה.

דוד אמסלם: זה כמעט הולך במקביל.

דוד אמסלם: איך יכול להיות שזה לא יושב אצלכם בפריים המרכזי ומישהו מקצץ אותו מלמטה כאילו זה משהו זניח – הוספנו טיפה, הורדנו טיפה, בואו נקצץ טיפה, אז יאללה, בואו נוריד את זה.

דוד אמסלם: לא הצלחתי להבין איך נושא כזה פתאום מקוצץ.

<רותי פרום: הנושא הזה קוצץ, חייבים לומר, לא במשמרת הנוכחית אלא בממשלה הקודמת.

<רותי פרום: הממשלה הנוכחית קיבלה את זה כעובדה מוגמרת.

דוד אמסלם: מי היה שר החקלאות?

<רותי פרום: שמיר.

<רותי פרום: שמיר באמת לקח ואיגם את כל התקציבים הקואליציוניים שהוא יכול היה לאגם לטובת המשך הפעילות.

<רותי פרום: אני חושב ששר האוצר וצוות אגף התקציבים הפעילו את כובד משקלם לקטוע את העבודה.

דוד אמסלם: בואו נעזוב את זה.

דוד אמסלם: בתקציב 2018-2017 איפה הדברים עומדים?

<רותי פרום: נאדה.

<קריאה: אין שקל.

דוד אמסלם: אבל זאת המשמרת שלכם עכשיו.

<קריאה: שלך, שלך.

<קריאה: המשמרת שלך.

דוד אמסלם: אני יושב-ראש ועדת הפנים.

דוד אמסלם: כשאני אהיה שר החקלאות תבואו אליי בתלונות.

דוד אמסלם: אם אני הייתי קובע את התקציב, תאמין לי שזה לא היה יורד.

<רותי פרום: הדיון בתקציב משרד החקלאות יתרחש מחר.

<רותי פרום: אני חושבת שכולכם שומעים פה, אפילו בדיון הזה שאמור להתמקד ביישובים הכפריים פנימה, את הצרכים של חקלאות ישראל.

<רותי פרום: קשה מאוד היום לבוא ולשים קובייה אחת.

<רותי פרום: המשרד מעולם לא הקצה מתקציבו תקציבים בסדר גודל כזה למשימה הזאת.

<רותי פרום: הוא הקצה את האנשים, הוא הקצה את העבודה והתקציב היה תוספתי.

דוד אמסלם: את זה הבנתי, רותי.

דוד אמסלם: אין בעיה, אבל בשביל זה יש שר, כדי שהוא יביא את התקציב הזה.

דוד אמסלם: אני רואה אותו לא כתקציב תוספתי אלא כתקציב בסיסי.

דוד אמסלם: יש בסיס ויש nice to have.

דוד אמסלם: יש מה שנקרא זמרים והופעות ויש לחם.

דוד אמסלם: שני דברים שונים.

דוד אמסלם: אבל אני רואה את זה בבסיס.

דוד אמסלם: אני רואה את זה כדבר הכי בסיסי שיכול להיות.

דוד אמסלם: דרך אגב, בדיוק כמו שאם יתפרק כביש בעיריית ירושלים עכשיו, הממשלה נכנסת לאירוע.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אם עיריית תל-אביב לא מטפלת בכבישים בגלל שאין לה כסף, זה הופך להיות בעיה של ממשלה.

דוד אמסלם: אלא מאי?

דוד אמסלם: היישובים הם שם רחוק.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: זה כמה עשרות אנשים.

דוד אמסלם: לא מענין.

דוד אמסלם: אבל זה התפקיד של שר החקלאות.

דוד אמסלם: ככה אני רואה את זה.

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: את אמרת קודם שזה קוצץ ב-2013 במשמרת הקודמת והשר אגם משאבים מכספים קואליציוניים.

דוד אמסלם: יענו כספים קואליציוניים הם הקשרים האישיים.

דוד אמסלם: אז הוא הביא 70-60 מיליון.

דוד אמסלם: השר הזה הביא משהו מהכספים הקואליציוניים?

<רותי פרום: השר אריאל בעצם המשיך בשנה הקודמת, מתקציב שנה שעברה.

<רותי פרום: תוקצבה תכנית פיתוח הכפר, לא התכנית של התשתיות.

<רותי פרום: היא תוקצבה מתקציבים קואליציוניים בתוספת משמעותית, כאשר בתוכה אנחנו ממשיכים בשדרוג חזות של יישובים אבל לא בהיקף של 3-2 מיליון שקלים אלא בהיקף הרבה יותר קטנים.

<שי חג'ג': אולי אפשר לדעת לאן זה הלך.

<רותי פרום: אני חושבת שהנתונים שקופים וברורים.

<רותי פרום: בנוסף לזה, ולזה אתה אולי מרמז - -

<שי חג'ג': אני לא מרמז.

<שי חג'ג': אמרתי בבירור.

<רותי פרום: - - החלטת ממשלה שהגיעה בסוף שנה קודמת, 358, להשקיע בנוסף לזה בשיקום תשתיות – בכל מקום שיש לנו שיקום תשתיות, יש החלטת ממשלה עם תקציב נוסף, יש החלטה אחת, 358, שנתנה ליהודה ושומרון 57 מיליון שקלים והחלטה ל-2017 בסוף 2014 שתקצבה גם את הסכומים המתאימים, 184 מיליון שקלים לשיקום תשתיות ביישובים בעוטף עזה.

<רותי פרום: אלה שתי החלטות נקודתיות עם תקציבים תוספתיים שאנחנו מתפעלים אותן, אבל הן באמת קמו על בסיס מה שהיה לנו בהחלטה.

דוד אמסלם: תודה, רותי.

<שי חג'ג': ברשותך, אדוני היושב-ראש, אנחנו בעד שיקום התשתיות ביהודה ושומרון ובטח בעוטף עזה, אבל אני רק מזכיר שמשרד החקלאות הוא משרד החקלאות של כל מדינת ישראל.

<שי חג'ג': בשלוש השנים האחרונות אני לא זוכר הרשאות.

<שי חג'ג': בעצמך אמרת, ובצדק, שמדינת ישראל קיצצה.

<שי חג'ג': התקציב הזה נעלם, ה-100 מיליון האלה.

<שי חג'ג': התפקיד של כולנו פה, יחד עם משרד החקלאות, זה להחזיר את ה-100 מיליון האלה כדי שיהיה כסף לכל היישובים ולא רק לפה או לשם.

<שי חג'ג': זה הכול.

<שי חג'ג': אנחנו מאותו צד וזה לא שני צדדים.

דוד אמסלם: תודה, צודק.

דוד אמסלם: אני מתחבר למה ששי אמר ואני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: היות ואמרת שאין ברירה אחרת, במספרים זה לא מתחבר לי.

דוד אמסלם: אני מקבל את מה שהוא אמר.

דוד אמסלם: גם עוטף עזה וגם יהודה ושומרון הם חלק ממדינת ישראל וצריך להשקיע שם.

דוד אמסלם: בסך הכול במצטבר אמרת שהסיטו לשם תקציבים בסדר גודל של כמעט 200 מיליון שקל בהחלטות ממשלה.

דוד אמסלם: וזה רק לאחוז קטן ממדינת ישראל.

דוד אמסלם: ואיפה 90% האחרים?

דוד אמסלם: כלום?

דוד אמסלם: אפילו אם אנחנו מנסים ליישר משהו, נותנים דגשים לאחרים טיפה אבל בטח לא אפס פה והכול לשם.

דוד אמסלם: אבל את לא הכתובת ואני אדבר גם עם שר החקלאות בעניין הזה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני חייב לסיים את הדיון ב-11:30, קרי עוד 6 דקות.

דוד אמסלם: אתה תדבר דקה, אבו וילן דקה ואני אציע לכם הצעה.

<כרמל סלע: קודם כל תודה רבה על הדיון.

דוד אמסלם: עזוב, תחסוך את זה.

דוד אמסלם: תתקדם.

<כרמל סלע: הדיונים אצלך הם הדיונים הכי משמעותיים בחקלאות.

<כרמל סלע: לא עכשיו, כבר שנתיים.

<כרמל סלע: ויהיו פה עוד דיונים משמעותיים.

<כרמל סלע: המרחב הכפרי בארץ, שציינת קודם, הוא 85% מקרקעות המדינה אבל עם 10% תושבים.

<כרמל סלע: המדינה בנויה ממרחב כפרי ומיישובים עירוניים.

<כרמל סלע: למרחב הכפרי יש משמעות אמיתית על הקרקע ועל החוסן התזונתי.

<כרמל סלע: חוסן תזונתי הוא חוסן ביטחוני, אבל לא כל-כך מבינים את זה.

<כרמל סלע: זה לא הנושא.

<כרמל סלע: הנושא, כמו שאמרת, מחולק לשניים – יש חקלאים ויש התיישבות.

<כרמל סלע: מגורים – הבטיחו מיליארד.

<כרמל סלע: זאת הבעיה של המדינה, זאת לא בעיה שלך.

<כרמל סלע: זאת בעיה שלנו, של השרים שלנו, של המדינה בכלל.

<כרמל סלע: הבטיחו מיליארד.

<כרמל סלע: אמרו: כל שנה תקבלו 100 מיליון.

<כרמל סלע: אחרי שנתיים – הופ, פשוט חותכים את זה.

<כרמל סלע: זאת הבעיה של מדינת ישראל.

<כרמל סלע: שום הבטחה לא ממומשת.

<כרמל סלע: אם לא מקבלים גושפנקה מבג"ץ, הכול נעלם.

<כרמל סלע: זה מה שבאנו להגיד לך – שיחזירו לנו את מה שהבטיחו.

<כרמל סלע: נתנו כבר.

<כרמל סלע: זה לא שלא נתנו.

<כרמל סלע: נתנו מיליארד ועכשיו לקחו את זה.

<כרמל סלע: הסיפור של החוסן הפנימי ההתיישבותי הוא של היישובים הוותיקים באמת.

<כרמל סלע: הפריפריה.

<כרמל סלע: אני לא מדבר על המרכז שאני בא ממנו.

<כרמל סלע: תודה רבה, אני לא צריך את זה.

<כרמל סלע: אנחנו גם לא בתוך הקריטריונים של רותי.

<כרמל סלע: אבל היישובים של שי בצפון ובנגב חייבים את הכסף הזה לפיתוח התשתיות העצמיות.

דוד אמסלם: כרמל, צודק.

דוד אמסלם: בוא נתקדם.

דוד אמסלם: אבו וילן דקה וחצי ואני אסיים.

אבשלום וילן: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חותם על כל מילה שכרמל אומר.

אבשלום וילן: זה דבר אבסורדי.

אבשלום וילן: ב-2010 היה 100 שנה לדגניה והממשלה קיימה ישיבת ממשלה חגיגית בדגניה.

אבשלום וילן: ראש הממשלה לוקח אותי הצדה ושואל: אבו, אתה היית מאמין שאני אעשה ישיבת ממשלה בדגניה?

אבשלום וילן: אמרתי: ודאי.

אבשלום וילן: אם היה עושה את זה מפא"יניק כולם היו קופצים.

אבשלום וילן: לך אין שום בעיה.

אבשלום וילן: אתה גם לא נגד התיישבות.

אבשלום וילן: אין שום בעיה.

אבשלום וילן: ואכן, שם קיבלו את ההחלטה על ה-100 מיליון לעשר שנים.

אבשלום וילן: הגיע שר אוצר חדש, יאיר לפיד, וככה, בהינף גרזן חתך.

אבשלום וילן: אמר: אין כסף, אין כסף, ורק השאיר את הסעיף כדי שאם פעם ירצו, אפשר יהיה להכניס.

אבשלום וילן: בא יאיר שמיר, גירד קצת כספים קואליציוניים, 36 מיליון, ואחרי שנה זה נגמר.

אבשלום וילן: זה לא רציני.

אבשלום וילן: זאת בדיוק דוגמה לכך שממשלה התייחסה ברצינות ואמרה: עשר שנים.

אבשלום וילן: כרמל אמר נכון וזה הולך ליישובים ויש קריטריונים מאוד ברורים.

אבשלום וילן: זה עבד טוב.

אבשלום וילן: אז בישראל, כשמשהו עובד טוב, למה לקלקל?

אבשלום וילן: אני חושב שמפה הסיכום צריך להיות שקוראים לממשלה בתקציב 2018-2017 לחזור לזה.

אבשלום וילן: זה חשוב, זה מראה על כיוון.

אבשלום וילן: יש יישובים שמבחינתם זה מאוד משמעותי ויש כאלה שיכולים להסתדר.

אבשלום וילן: יש קריטריונים מאוד ברורים וחבל.

אבשלום וילן: זה חשוב.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רויטל, דקה אם את רוצה להתייחס ואני אסכם.

רויטל סויד: לא, תסכם.

דוד אמסלם: טוב, רבותי, תודה רבה קודם כל לכל הדוברים.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, באמת הנושא של ההתיישבות ברמה האישית שלי מאוד מאוד חשוב לי.

דוד אמסלם: אני רואה אותו, כמו שציינתי בפתיח, כערך ציוני ממדרגה ראשונה.

דוד אמסלם: המדינה קמה קודם כל על בסיס ההתיישבות.

דוד אמסלם: אני לא רואה אותו רק בפריזמה של התקציב ולכן חורה לי מאוד מה שקורה כאן, לא רק בהיבט הזה אלא כמעט בכל היבט שאני נוגע בו בנושא של ההתיישבות.

דוד אמסלם: אני רוצה להתמקד.

דוד אמסלם: מעבר להצהרה אני רוצה להיות ממוקד.

דוד אמסלם: הסיפור שאני חושב שצריך להתמקד בו הוא באמת התשתיות בתוך היישובים ומהיישובים ועד החיבור לכביש הראשי.

דוד אמסלם: מה שנקרא "כבישים ללא אבא".

דוד אמסלם: אני לא יודע איך המציאו שם כזה.

דוד אמסלם: כבישים ללא אבא.

איתן ברושי: פטנט של ישראל.

דוד אמסלם: הבושה בשם אפילו.

דוד אמסלם: כאן אנחנו מדברים על כבישים, אנחנו מדברים על מדרכות, אנחנו מדברים על תאורה, ניקוז וביוב.

דוד אמסלם: אני לא יודע לגבי כל-כך הרבה ניקוזים ביישובים האלה בגלל שלא צריך כל-כך.

דוד אמסלם: בביוב בכל מקרה יש אגרת ביוב אז בוא נראה איך אנחנו בולעים אותה שם.

דוד אמסלם: אני מדבר בעיקר על כבישים, מדרכות ותאורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה דבר בסיסי שאזרח רגיל במדינת ישראל במינימום שהוא מבקש זה זה.

דוד אמסלם: הוא לא מבקש הרבה, רק את זה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שמדובר בסך-הכול בכסף קטן יחסית לתקציב המדינה.

דוד אמסלם: יש פה תכנית רב-שנתית ואני מסכים עם כל החברים שאמרו שאם הממשלה מקבלת החלטה, יש לה רצינות.

דוד אמסלם: לפחות התושבים, האזרחים חושבים שיש פה אנשים רציניים.

דוד אמסלם: אז יש לפעמים החלטות רב-שנתיות, לפעמים בגלל התקציבים ולפעמים בגלל שאלה לוחות הזמנים של הביצוע ואין דרך אחרת.

דוד אמסלם: כאן מדובר על כסף ואני מסכים עם כל החברים שאי אפשר אחרי שנתיים להגיד: סליחה, חבר'ה, פוס, סגרנו כי יש לנו דבירם אחרים חשובים.

דוד אמסלם: אני מודיע לכם: אין שום דברים אחרים חשובים.

דוד אמסלם: אין דברים כאלה.

<כרמל סלע: דודי, אל תגיד את זה.

דוד אמסלם: אמרתי שאין דברים אחרים יותר חשובים.

איתן ברושי: הוא לא מתכוון לתאגיד.

דוד אמסלם: אני אומר שאין דברים אחרים יותר חשובים, מז'וריים, שפתאום כולנו מסכימים ואומרים: חבר'ה, אתם צודקים, יש מלחמה רצינית וכל הכסף של המדינה צריך להיות במלחמה ואנחנו מצטמצמים.

דוד אמסלם: לא קרה כלום בשנתיים האחרונות.

דוד אמסלם: ולכן אני חושב שזאת חוצפה ועזות מצח להתייחס לאנשים האלה ככה.

דוד אמסלם: זאת אמירה מול האנשים, מול התושבים שגרים שם ולא רק מול ראשי המועצות.

דוד אמסלם: נתתי דוגמה את הכביש שטיפלתי בו אתמול ויש עשרות כאלה.

דוד אמסלם: לכן אני באמת מבקש או קורא לממשלה בשם ועדת הפנים – אני מניח שכאן יש לנו קונצנזוס מלא בכל הנושא הזה – ולשר האוצר במסגרת התקציב הזה למצוא את הכספים שהם בסדרי גודל של כ-100 מיליון שקל ולמלא את התקנה החסרה, מה שנקרא.

דוד אמסלם: היא עדיין נשארה תקנה אבל רק שתו אותה.

דוד אמסלם: למלא בתקציב של 100 מיליון שקל בשנה ולהמשיך את התכנית הרב-שנתית לעשר שנים.

דוד אמסלם: לא שזה מספיק.

דוד אמסלם: לטעמי זה לא מספיק אבל לפחות סיכמנו?

דוד אמסלם: בוא נעשה.

דוד אמסלם: זה לא הגיוני שאנחנו מסכמים היום, מחר מתחלף שר אנחנו מסכמים משהו אחר ובעוד יומיים מתחלף עוד אחד ואנחנו מסכמים משהו.

דוד אמסלם: שמע, זה בדיחה.

דוד אמסלם: זה לא עובד ככה.

דוד אמסלם: מדינה לא מנהלים ככה.

דוד אמסלם: בסוף יש אנשים.

דוד אמסלם: מישהו צריך להבין שבקצה יש בן-אדם שקם בבוקר.

דוד אמסלם: אי אפשר להזיז אותו ימינה ואחרי זה שמאלה ואחרי זה ישר ואחרי זה למעלה ואחרי זה למטה כל רבע שעה.

דוד אמסלם: זה לא עובד ככה.

דוד אמסלם: לכן, זאת הקריאה שלנו לשר האוצר.

דוד אמסלם: אני אפנה אליו את המכתב ואני גם אדבר אתו.

דוד אמסלם: אני רק מבקש מכם בקשה אחת, באמת.

דוד אמסלם: תתלכדו ביניכם.

דוד אמסלם: תבחרו איזשהו צוות.

דוד אמסלם: אני לא רואה את זה כנושא מפלגתי, רבותי.

דוד אמסלם: אני רואה את זה כנושא לאומי.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא פוגע בכולם.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, בכולם.

דוד אמסלם: בואו תעשו איזשהו צוות.

דוד אמסלם: אני לוקח על עצמי, אפילו אם תפנו אליי, שאני אייצר פגישה עם שר האוצר.

דוד אמסלם: נלך, אני אבוא אתכם ונדבר על זה אתו בגלל שהוא הכתובת.

דוד אמסלם: כרגע אנחנו כולנו מסכימים על אותו דבר ומרגיזים אחד את השני.

אבשלום וילן: אני מציע שאמיר ריטוב ירכז את הצוות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: תגידו לי שיש צוות ממושבים, קיבוצים, מועצות אזוריות.

אבשלום וילן: הוא יושב-ראש מרכז המועצות האזוריות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אני מבטיח לכם, בלי נדר, שאני איזום פגישה.

דוד אמסלם: אני אדבר אתו ואני אתניע מהלך של פגישה.

דוד אמסלם: אני מודה לכולם ובאמת נקווה שמפה ייצא משהו טוב.

דוד אמסלם: תודה רבה.

איתן ברושי: תודה לדודי ותודה לכולם.

דוד אמסלם: תודה, כמובן, לברושי על כל מה שהוא עשה פה.