ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 329, 2016-09-27 11:15

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אני שמח לפתוח – ותכף נראה אם אני שמח מאד או רק שמח, לפתוח ישיבה שנייה של ועדת הכלכלה מחוץ למניין כי כפי שאמרתי בדיון הקודם, כבר סיימנו את המכסה שהוקצתה לנו לפגרה כמה וכמה פעמים.

איתן כבל: הנושא שמונח על סדר היום: תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (יבוא, שיווק וסחר ברכב), התשע"ו-2016.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועץ המשפטי, המחליפה של הדובר ורשמת פרלמנטרית - -

<חוה ראובני: אני מחפשת את אבנר פלור.

<איתי עצמון: לרבות תקנות שיש לגביהם בחוק מועד להבאתם לאישור הוועדה.

איתן כבל: ברור.

<לאה ורון: כמו התקנות האלה.

<אבנר פלור: אז אולי, אם אפשר - -

איתן כבל: בגלל זה אני פונה אליך, אבנר.

איתן כבל: אני רואה כותרות כאלה אבל בסדר.

איתן כבל: אם היה רק עיתון אחד, ניחא.

איתן כבל: אבל לא רק ב"דה-מרקר", לפחות ב"כלכליסט" ראיתי בצורה מאד מאד ברורה – ואיך אומרים?

איתן כבל: אני כבר אתגבר על הצורה שזה מעליב.

איתן כבל: אני פשוט לא מוכן לקבל את זה מבחינת כבודה של הוועדה ומעבר לכך, סעיף כזה, אם הוא לא נכתב באופן שהחוק והמחוקק התכוון אליו, מעקר לחלוטין את כוונתנו, מעקר את החוק הזה והופך אותנו לחוכא ואטלולא.

איתן כבל: אני לא במשחק הזה, אני לא שותף.

איתן כבל: אז אם לאדוני לא תהיה תשובה טובה ברגע זה, אני סוגר את הישיבה.

איתן כבל: בבקשה.

<אבנר פלור: הכתבה שהיתה הבוקר מתייחסת לסעיף 53, שבו התבקשנו בחוק לתת תיקוני תקנות לקריטריונים שבהם יוקמו מוסכים נוספים בנפה מסוימת.

<אבנר פלור: כמו שאתה יודע, אדוני היושב ראש, בעצם מי שהיום אחראי על הקמת מוסכי השירות והפריסה והכל זה יבואני הרכב.

<אבנר פלור: מה שהחוק, בסעיף 53, מסמיך להתקין תקנות שבהן נקבע את הקריטריונים למוסכי נפה נוספים.

<אבנר פלור: ולמה אני מתכוון?

<אבנר פלור: לדוגמה: אם בירושלים יש מוסכים לסובארו לדוגמה, וכמות היציאות והכניסות מאותם מוסכים זו כמות כה גדולה, בעצם נדרש להקים מוסך נוסף, כשהמוסך הנוסף יוקם שלא בבעלות היבואן אלא שהמוסך יוקם על ידי כל מיני גורמים פרטיים כאלה ואחרים על פי קריטריונים שיקבעו.

<אבנר פלור: היות והקריטריונים האלה מחייבים אותנו עבודה יסודית, מעמיקה ומקצועית לקבוע אותם, ולא סתם לזרוק: אני רוצה רמת שירות של שעה או שעתיים או אני רוצה 150 כלי רכב במוסך או 200 - יחייב אותנו לעבודה.

<אבנר פלור: כרגע אנחנו בעבודה יסודית ומעמיקה, שאני מקווה שבשבועיים הקרובים תסתיים ונגיש את התיקון לסעיף הספציפי הזה.

<אבנר פלור: אבל שאר הדברים, אדוני היושב ראש, לגבי התחרותיות במוסכים עצמם, לגבי זה שהיבואן לא יוכל להתערב, כל הדברים האלה נמצאים במסגרת התיקון שמוצג בפני הוועדה.

<חוה ראובני: אדוני, אני חושבת שהדברים שאדוני מעורר קבועים כבר בחוק, בעיקר הדגש הוא על סעיף 59, שאוסר על היבואן להתנות התקשרות במוסך בשימוש במוצרי תעבורה מסוימים, בתיקון במחירים מסוימים.

<חוה ראובני: ההגבלות על זה שהרכב יכול לקבל שירות בכל מוסך שהוא רוצה למעט השירותים שהם על חשבון היצרן – כל זה כתוב בחוק.

<חוה ראובני: אין צורך בתקנות.

איתן כבל: חוה, תודה לך.

איתן כבל: חוה, אני אגיד לך מה ההבדל ביני לבינך: את מצד הממשלה, הרשות המבצעת.

איתן כבל: אני, כמחוקק, כמה פעמים היה לי חוק וכפתור הפעלה שקוראים לו "תקנות" לא יכול היה לצאת, והחוק הפך לאות מתה.

איתן כבל: במקרה, במקרה, במקרה, זה היה מול משרד הכלכלה, ואת מכירה את זה גברתי.

איתן כבל: היה חוק מפעלים מזהמים, שני חוקים, שלושה אפילו דרך אגב, שנכנסו תחת אותה כותרת.

איתן כבל: הנקודה היא כזאת: החוק הוא בסדר גמור אבל בסוף, החוק גם צריך שיהיה לו קוד הפעלה.

<חוה ראובני: הסעיף המסוים הזה איננו מצריך תקנות.

<חוה ראובני: הוא אומר את כל התוכן שנמצא בחוק ויש לנו סמכויות אכיפה כלפיו.

איתן כבל: לא על זה אני מדבר.

איתן כבל: אני לא מדבר על זה, גברתי.

איתן כבל: אני מדבר פשוט מאד, אני רוצה שתענו לי ב"כן" ו"לא", ולא בהתפלפלויות משפטיות: אני מבקש לדעת האם התקנות האלה, שמונחות כאן לפנינו, מדברות באופן דבר דבור על אופניו - זה היה רצון חברי הוועדה באופן הכי ברור כי אם לא, לשיטתנו, אבנר, אין שום משמעות.

איתן כבל: זה מעקר והופך את החוק בלשון העם...

איתן כבל: אני לא רוצה לדבר אפילו...

<אבנר פלור: אדוני היושב ראש, התקנות שמונחות על גבי שולחן של הוועדה כן נותנות מענה ביחד עם סעיף 59 שלא מחייב תיקון תקנות.

<אבנר פלור: לשאלה שלך, כן.

<אבנר פלור: כן.

<אינגריד הר אבן: לך לתקנות של 53.

איתן כבל: אבנר, אני לא אסכים שתסיים את השנה בעצבים.

<אבנר פלור: לא, אבל אני אומר שזה לא קשור.

<אבנר פלור: סתם מערבבים דברים שלא קשורים.

איתן כבל: שנייה, אבנר.

איתן כבל: סליחה, מותר להם להיות מודאגים.

איתן כבל: מותר להם.

איתן כבל: כל אחד בא מהמקום שכואב לו.

איתן כבל: לכן, מה שאני מנסה להגיד לך – ודרך אגב, אני חולק עליך, הכל קשור.

איתן כבל: זה כמו תצרף.

איתן כבל: זה כמו שיש עוד לבנה ועוד לבנה ועוד לבנה שמייצרת את התמונה הכוללת של החוק.

איתן כבל: זה לא שאתה אומר שזה לא משנה.

איתן כבל: העניין של ה-120 רכבים כן או לא, זה כבר הטכניקה, איך אני מפעיל את זה.

איתן כבל: זה בסדר גמור, אני אתך.

איתן כבל: אני לא רוצה שסתם נכתוב מילים שאין לנו יכולת אחר כך לעמוד מאחוריהן בהפעלה בשטח.

איתן כבל: אני רוצה שתקריא לי עכשיו ואם לא, אני אומר לכם שאני סוגר את הדיון ושולח את כולם לעשות עבודה בבית.

איתן כבל: אני רוצה שתקריא לי את הסעיף שמדבר על כך שהתחרותיות נשמרת והיא מתכתבת אחת לאחת עם החוק.

נורית קורן: להיפך, היא זו שאמורה להוריד את המחירים כי אם ככה היא לא תוריד.

נורית קורן: אל תשכח שאתה חייב לקחת חלפים מהיבואן, ואז מה?

נורית קורן: אין מעטפת ואין חלקים ואי אפשר לעשות שום דבר.

איתן כבל: כן רונן.

<רונן לוי: ברשותך, יש כאן נציג מוסך שיכול לספר עכשיו מה קורה לו עכשיו עם יבואן רכב, ואיך עכשיו לוקחים לו את הזיכיון.

<רונן לוי: שייתן את הפתרון.

<רונן לוי: שעכשיו נראה איך הפתרון.

<רונן לוי: כמו כן, סעיף 53, שלא הגיע היום לכאן, מדבר על נסיבות ולא על 120 או 150.

<רונן לוי: מדבר שהשר יקבע את הנסיבות שבהן הוא יתערב.

<רונן לוי: עכשיו, אם אנחנו מסתכלים על סעיפים 6, 8, 53, 58, שכמו שאמרת זה אחד תלוי בשני, אנחנו רואים שמשרד התחבורה הפך את עצמו לדואר.

<רונן לוי: יקבל את מהיבואנים את הנתונים ואז הוא רק רושם אותם.

<רונן לוי: אנחנו מדברים על תוך 21 יום – ההלכה המשפטית מדברת על תשעה חודשים לקחת זיכיון למישהו והורידו את זה ל-21 יום.

<רונן לוי: כמעט כל דבר שהיה בתנאים שלנו, שהיו פעם בהלכות המשפטיות עוד לפני כן, הורעו.

<רונן לוי: גם הצו עכשיו, אותו בעל מוסך שיושב כאן, כשהוא פנה - -

איתן כבל: אתה שכתבת לי את המייל?

<דובר: לא, לא אני.

<דידי רוזנפלד: יש את סעיף 10 - - - שפתח את זה לכל המוסכים בארץ.

<חוה ראובני: מר כבל, אני מפנה גם לסעיף 9 בתקנות שהגשנו.

<חוה ראובני: יש את ההוראות של החוק, יש הוראות בתקנון.

<חוה ראובני: אדוני, אולי אני אנסה לתת כי לא מבינים מה השאלה ואני אנסה להשיב.

<אינגריד הר אבן: איפה התקנון לסעיף 53?

<קריאה: למה 53 לא רלוונטי פה?

<חוה ראובני: השר רשאי לקבוע, והשר - -

<דרור וגשל: השאלה לא מובנת.

<דרור וגשל: השאלה היא מהן הנסיבות שבהן המוסכים יכולים להיחשב מוסכי שירות של היבואן?

<איתי עצמון: את התקנה שמנית?

<לאה ורון: תוציא את תקנה 14 ואת התוספת השלישית - -

איתן כבל: בסדר, זה רק מביך.

<לאה ורון: מביך מאד.

איתן כבל: זה דבר אחד.

איתן כבל: זה בדיוק כמו טלאי על טלאי.

<חוה ראובני: אדוני, עלו כאן כמה נקודות אני חושבת.

<חוה ראובני: יש דברים שקבועים בחוק.

<חוה ראובני: למשל סעיף 49ג, שקובע שלא יהיה תנאי יבואן ישיר או יבואן עקיף בתוקפה של האחריות בכך שהרכב יטופל במשרד הישרות של היבואן.

<חוה ראובני: יש את סעיף 59, שאוסר על יבואן הרכב להתנות את התקשרותו עם מוסך, וישמש מוסך שירות בתיקון למוצרי תעבורה מסוימים, שירות ליבוא על ידי יבואן בלבד, מחיר מוצרי תעבורה, מחיר השירות, שכל הדברים האלה קיימים בחוק.

<חוה ראובני: הכנסת העבירה אותם, הם מקובעים בבטון ולא צריכים בכלל תקנות.

<חוה ראובני: יש את סעיף 53 שעליו נעשית העבודה המקצועית, ויש גם את סעיף 58 לגבי התנאים של ההתקשרות של היבואן עם מוסך לשם היותו מוסך שירות, שלעניין זה כן מונחת בפני הוועדה תקנה, הצעה לתקנה, תקנה שהיתה בנוסח המקורי 10 - -

איתן כבל: אוקי, שניה.

איתן כבל: סליחה, מתי אנחנו נצא להפסקה?

איתן כבל: אנחנו בסביבות 12:30, 12:45 נצא להפסקה.

איתן כבל: בהפסקה תשבו על חשבון הזמן שלכם במזנון, אנחנו נצא להפסקה של 25 דקות, חצי שעה.

איתן כבל: אתם תשבו בינכם ואני רוצה שכשאתם חוזרים לכאן, גם אם אין הסכמה, אתם מבינים על מה הוויכוח.

איתן כבל: זה שאין הסכמה, זה גם יכול - -

<רונן לוי: ישבנו 18 שעות עד עכשיו, אנחנו יודעים בדיוק על מה הוויכוח - -

<אבנר פלור: אנחנו לא יודעים על מה הוויכוח, ואתה כל הזמן מעלה דברים למרות שישבנו.

<אבנר פלור: זה לא תקין - -

איתן כבל: אבנר, תסלח לי.

איתן כבל: מה אתה מנהל אתו דיון עכשיו?

איתן כבל: אני רק רוצה להזכיר לך, רונן, שאתה ישבת אתו גם לפני כן כמה שנים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אז תעשה לי טובה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר: אתם תסיימו ביניכם ואם לא, אני פשוט אכפה את הדברים.

איתן כבל: זה הכל.

איתן כבל: אבל אני רוצה שהעניינים יהיו ברורים, לא כזה שאיפה אתה בערך במפה, ואני פה בערך.

איתן כבל: אני רוצה את הדברים ברורים וחלוטים.

איתן כבל: אנחנו מתחילים את ההקראה.

<אינגריד הר אבן: לא.

<אינגריד הר אבן: הונח פה נוסח רק לפני 10 דקות, שבאורח פלא נשמטו התקנות של סעיף 41 שהיו בנוסח שפורסם באתר, שזה בדיוק מה שקרוב ללבנו - תנאי ההתקשרות למוסך.

<אינגריד הר אבן: איך אנחנו, כבודו, אמורים עכשיו לקרוא מהר, מהר - -

איתן כבל: לא נשמט.

איתן כבל: אומר לי היועץ המשפטי שלנו שזה לא נשמט.

<איתי עצמון: תקנה 9 במספור החדש מכוח סעיף 58.

<אינגריד הר אבן: לא, פשוט נשמטה תקנה לסעיף 41 לחוק שהיתה בנוסח שפורסם תחילה, ואינה מופיעה בנוסח - -

<איתי עצמון: התקנה שנשמטה היא מכוח סעיף 43 והיא פשוט מיותרת.

<איתי עצמון: בדיון הפנימי שערכתי עם משרד התחבורה - -

<אינגריד הר אבן: לא, כתוב שיש תקנה מכוח סעיף 41 לחוק.

<אינגריד הר אבן: כרגע, בתקנות שהונחו פה, לפנינו, לפני 10 דקות, אין תקנות לסעיף הזה.

<קריאות: - - -

<חוה ראובני: כבודו, איך אפשר לנהל את הדיון הזה?

<חוה ראובני: זה לא היה בנוסח - -

איתן כבל: סליחה, תראי את מה שכתוב.

איתן כבל: אני לא מבין על מה היא מדברת.

<חוה ראובני: לא היה כזה בנוסח שהוגש לוועדה - -

איתן כבל: חוה, חוה, את צריכה להיות עם המשפחה, יש לך לנהל את האירוע של ראש השנה ועכשיו תרימי את הקול, איך תעשי את זה?

איתן כבל: איך תצעקי "אמן" או "היום הרת עולם" בבית הכנסת?

איתן כבל: אני לא מוכן שתגיעי עם קול צרוד.

איתן כבל: זו הסמכות שלי, ומבחינתי הוא נותן לי - -

<לאה ורון: זו הכוונה לעורך דין עצמו כי הפרוטוקול לא רואה - -

איתן כבל: כן, הכוונה לעורך דין עצמו, את צודקת.

איתן כבל: אז בבקשה, בואו נתחיל את ההקראה.

<חוה ראובני: אני קוראת את הנוסח החדש שהועבר אתמול ושחולק למשתתפים: "תקנות רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (ייבוא רכב ושיווקו ותיווך ביבוא אישי), התשע"ו–2016.

<חוה ראובני: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 9, 13(ב)(1) ו-(2), 32(7)(ב), 33(ב)(5) ו-(ד), 43, 50(ב)(2), (ד)(1) ו-(2), (ה) עד (ז), 58(א), 79, 83(ב), 87, ו-238 לחוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב, התשע"ו – 2016 (להלן – החוק), בהסכמת שר האוצר לעניין תקנה 13 ובאישורו לפי סעיף 39ב' לחוק יסודות התקציב לעניין תקנה 13, וכן באישור וועדת הכלכלה של הכנסת אני מתקין תקנות אלה:" - אני מקווה שבמהלך הדיון יגיע אישור שר האוצר, שאני מדברת עליו.

"פרק א: הגדרות 1.

"פרק א: בתקנות אלה – "רכב באובדן גמור" – כהגדרתו בתקנה 266 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן- תקנות התעבורה);" מר עצמון העיר לי לפני דקות אחדות ובצדק, שההתייחסות למונח "אובדן גמור" הוסרה מהתקנות וממילא גם ההגדרה מיותרת.

<איתי עצמון: הוסרה מהתקנות במסגרת הדיונים שקיימתי אתמול עם המשרד ולא נעשה שימוש בהגדרה ולכן היא מיותרת, אפשר למחוק אותה.

איתן כבל: אוקי.

<חוה ראובני: ""מוסר הודעות" – אדם שעמו התקשר המשרד לצורך אספקה, הדפסה, מגנוט ומשלוח של טפסים שונים; "מערכת לקריאות חוזרות" – מערכת ממוחשבת של המשרד, לניהול פרטי תקלות בטיחות סדרתיות והטיפול בהן;"

איתן כבל: יש פה למישהו הערות?

איתן כבל: עניינים טכניים?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: הסעיף אושר, תקנה 1 אושרה.

<חוה ראובני: "פטור מתנאים לקבלת רישיון נוסף לבעל רישיון יבואן מסחרי [סעיף 9]" - מספרי הסעיפים בחוק זה פשוט לנוחות והם יושמטו כמובן בפרסום.

<חוה ראובני: "2.

<חוה ראובני: המנהל רשאי, בהחלטה מנומקת בכתב, לפטור בעל רישיון יבואן מסחרי מהוכחת תנאים בחוק או על פיו כמפורט להלן, לצורך קבלת רישיון נוסף לפי החוק, לאותו אדם: (1) אם הוא תאגיד, פטור מהוכחת היותו תאגיד רשום כדין בישראל שאחד מבעלי העניין בו ומנהלו הכללי הם תושבי ישראל; (2) הון עצמי – פטור מדרישת הון עצמי ובלבד שדרישת ההון העצמי לצורך קבלת הרישיון המבוקש הנוסף אינה גבוהה מדרישת ההון העצמי שכבר הוכחה על ידו לצורך קבלת רישיון היבואן שבידו; (3) פטור ממוסך שירות נוסף של יבואן, כנדרש בתקנות לפי סעיפים 41(א)(5) ו-42(א)(5) לחוק, לפי העניין, לעניין מתן שירותי תחזוקה למבקש רישיון יבואן ישיר או עקיף נוסף, ובלבד שהוכיח להנחת דעתו של המנהל כי מוסך או מוסכי השירות שעומדים לרשותו יכולים לטפל בתוצר רכב שייבא לפי רישיון היבואן המבוקש;" אלה תקנות שהשר מתקין בסמכותו, שהן לא תקנות אישור ועדה, והן גם כן על סף חתימה מבחינת ההכנה שלהן.

<איתי עצמון: לעניין פסקה (3) – הכוונה היא ליבואן מסחרי שמבקש רישיון יבואן מסחרי מסוג אחר?

<איתי עצמון: למשל יבואן ישיר שמבקש רישיון יבואן עקיף גם?

<איתי עצמון: למה הכוונה?

<חוה ראובני: כן, הכוונה היא שהוא מוסיף רישיון.

<חוה ראובני: הוא נוטל רישיון מסחרי עם יבואן נוסף, עקיף שרוצה להפוך ישיר, ישיר שרוצה להפוך לעקיף, לעשות פעילויות נוספות - -

<איתי עצמון: בנוסף או במקום?

<חוה ראובני: בנוסף.

<חוה ראובני: יש לו רישיון תקף, זו נקודת המוצא.

<קריאה: הוא רוצה להוסיף עוד מותג.

<קריאה: היה לו "טויוטה" והוא רוצה להוסיף "מזדה".

<חוה ראובני: יש לו רישיון יבואן עקיף, הוא רוצה להיות גם יבואן זעיר למשל.

<חוה ראובני: כי במוסכי שירות יבואן זעיר לא צריך אז הפטור הזה איננו רלוונטי.

<איתי עצמון: הבנתי.

איתן כבל: הערות.

איתן כבל: בבקשה.

<אינגריד הר אבן: אני מאיגוד המוסכים.

<אינגריד הר אבן: הסעיף מגלם פה הטעיה והתעלמות רבתית במובן הבא: הוא מפנה לסעיפים 41 ו-42 ומתעלם לחלוטין מסעיף 53 האמור, שגם כן צריך להתקין תקנות מכוחו, אם לא היום אז אימתי?

<אינגריד הר אבן: שגם מדבר בדיוק על אותו העניין, על מספר המוסכים ועל שירותי התחזוקה.

<אינגריד הר אבן: יתרה מזו, סעיף 41א5, שאליו מפנה התקנה הזאת, אני קוראת אותו מתוך נוסח החוק: "היבואן הוכיח כי קיימת תשתית למתן שירותי תחזוקה לרכב כפי שקבע השר לעניין מוסכים הנותנים שירותים אלו".

<אינגריד הר אבן: משמע, מה שאני מנסה להגיד: אי אפשר כרגע להצביע על התקנה הזאת לפני שנראה את התקנות של סעיפים 41א5, 42א5 ו-53 כבודו, כי אחר כך זה יהיה שכבר הצביעו על זה ואי אפשר יהיה לתקן את זה.

איתן כבל: כבודה, אנחנו נמתין בסבלנות.

<איתי עצמון: אני לא חושב שיש מניעה להצביע על ההוראה הזאת.

<איתי עצמון: ההוראה הזאת מדברת על פטור מתנאי למתן רישיון שנוגע לקיומם של מוסכים ותשתית תחזוקה.

<איתי עצמון: התנאים הספציפיים ייקבעו בתקנות אבל אין מניעה לאשר את הפטור.

<אינגריד הר אבן: אבל זאת הנקודה – שהסעיפים שדנים בשירותי התחזוקה ובמספר המוסכים – הרי זה סעיף שמדבר על מספר המוסכים.

<אינגריד הר אבן: בסדר, אבל זה סעיף שמדבר על מספר מוסכים על שירותי תחזוקה.

<אינגריד הר אבן: איך אפשר להתעלם מסעיפים אחרים ומתקנות אחרות?

<חוה ראובני: סעיף 53 איננו סעיף של תנאי למתן רישיון, ולכן הוא לא רלוונטי.

<חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על פטור מתנאים למתן רישיון, ממילא הפטור הוא מסעיפים התנאי.

איתן כבל: חוה, העניין ברור.

איתן כבל: אני לא מסכים אתך.

איתן כבל: אני לפחות הבנתי את זה בדיוק ברוח - גם אם אני רוצה לחדד, מרוב חידוד כבר לא יראו את המתחדד.

איתן כבל: אני לא רוצה להגיע למצב שכזה.

<אינגריד הר אבן: והמילה האחרונה, כבודו - -

איתן כבל: עשי לי טובה, בלי "כבודו".

איתן כבל: זה לא מתכתב עם החלומות שלי.

<חוה ראובני: סעיף 53 עניינו בחיוב בעל רישיון, מי שכבר יש לו רישיון יבואן, להחזיק מוסכי שירות נוספים.

<חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על התנאים המקדמיים, לפני שהוא בכלל נהיה יבואן.

<חוה ראובני: 53 – התקנות מכוחו גם אם היו מעודכנות היום, לא חלות על מבקש אלא רק על מי שכבר יש לו רישיון.

<אינגריד הר אבן: אני חולקת עליך.

<חוה ראובני: ולעניין התקנות לפי סעיף 41 – אני לא קטעתי אותך.

<חוה ראובני: ..

איתן כבל: רגע, חבר'ה - -

<חוה ראובני: כי זה כבר פעם שנייה.

איתן כבל: אבל גברתי, נראה לך שאני לא יודע להגן על הדוברים?

איתן כבל: רק יש לי בקשה אחת: בלי ציפורניים באולם הזה.

<חוה ראובני: חס וחלילה.

<חוה ראובני: ולעניין התקנות על פי סעיף 41 ו-42: יהיה כתוב שם 200, פה הם נותנים פטור.

<חוה ראובני: יהיה כתוב שם 3, יהיה כתוב פה 200, פה הסעיף הזה בסמכות פטור אז מה מפריע לתת פטור מ-2000 או משתיים?

<איתי עצמון: העיקרון קבוע כבר בחוק.

<איתי עצמון: העיקרון הוא שצריכה להיות תשתית תחזוקה למי שמבקש את הרישיון, וכאן ניתן לו פטור.

<איתי עצמון: יכול להיות שצריך לחדד את הניסוח, היו לי הרבה הערות לנוסח ואני כרגע לא אלאה את הוועדה בהן.

איתן כבל: חברים, העיקרון ברור.

איתן כבל: אם צריך, איתי, לחדד את זה כדי שהדברים יובהרו אז נא לחדד את זה בנוסח.

איתן כבל: עוד הערות?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: תקנה 2 אושרה.

איתן כבל: אם יש צורך בחידוד שהוא לא משנה את המהות אלא נותן לזה - -

<איתי עצמון: כפי שאמרתי, היו לי לא מעט הערות לגבי המבנה והנוסח אבל ככל שלא מדובר על משהו מהותי, אני לא אעלה אותו כאן, בוועדה.

איתן כבל: קיבלתי הודעה שכחלון חתם על האגרות.

איתן כבל: נרגענו.

איתן כבל: יש הסכמה על האגרות שמופיעות בתוך החוק.

<חוה ראובני: "נסיבות שיש בהן להעיד על חשש לניגוד עניינים של מתווך בייבוא אישי [סעיף 13(ב)(1)] 3.

<חוה ראובני: יראו כנסיבות שיש בהן להעיד על חשש לניגוד עניינים בפעילות מתווך בייבוא אישי, נסיבות שבהן יש למתווך כאמור עניין אישי בעסקה, לרבות ברכב שלגביו היא נערכת, אלא אם כן גילה ללקוחו את ענינו האישי כאמור וקיבל את הסכמת הלקוח לכך בכתב.

<חוה ראובני: " מתווך ביבוא אישי - כידוע, יש לנו מצב של יבוא אישי.

<חוה ראובני: אדם רוצה לייבא בעצמו, בלי יבואן מסחרי, רכב.

<חוה ראובני: החוק מסדיר את האפשרות הזאת אבל הוא גם מסדיר מקצוע חדש של מתווך, שמי שעוזר לו למצוא את זה - רוב האנשים, גם אם הם רוצים להביא רכב ביבוא אישי, היכולת שלהם - -

איתן כבל: כן ברור, קיימנו כבר את הדיון הזה.

<חוה ראובני: - - אחד הדברים שאנחנו רוצים למנוע זה ניגוד עניינים, שהמתווך יתווך ברכב בעסקה שיש לו עניין אישי בה, אלא אם כן הלקוח מסכים לקנות אוטו ששייך לאח באמריקה - -

איתן כבל: כן, דיברנו על העניין הזה.

<חוה ראובני: המתווכים כשמם כן הם.

<חוה ראובני: הם בעלי רישיון, אם הם מועלים בתפקידם יש עליהם כללים, יש עליהם איסורים, יש לנו סמכויות - -

נורית קורן: אבל אחר כך את לא יכולה למצוא אותם גם.

נורית קורן: אני יודעת, בגלל זה אני אומרת את זה.

<איתי עצמון: - - ואני מניח שעכשיו תהיה אכיפה ויהיה פיקוח של משרד התחבורה שנותן את הרישיון.

נורית קורן: אז אני הייתי רוצה שתהיה איזו שהיא שורה שקשורה לאנשים עם מוגבלות כי פה זה ממש ממש חשוב כי אם בא מתווך ומציע – הרי יש אולי שתי חברות בשוק שעושות את ההתאמות האלה.

נורית קורן: אם באה חברה שמציעה שירות נמוך יותר, בכסף נמוך יותר אז מן הסתם אנשים הולכים אליה.

נורית קורן: ומה שקורה אחר כך, שהם לא מקבלים את הרכב ואין כסף.

נורית קורן: אז אני הייתי רוצה שתהיה הגנה לאנשים עם מוגבלות.

<חוה ראובני: התיווך כבר הופך להיות מקצוע טעון רישוי.

<אבנר פלור: את מדברת על אלה שמתקינים את המערכות לנכים.

נורית קורן: הם מביאים גם את הרכב.

נורית קורן: בסדר, אני רק רוצה שלגבי אנשים עם מוגבלות תהיה עוד איזו שהיא הערה, שתהיה הגנה נוספת.

איתן כבל: אני חושב שההגנה היא לגבי כל אחד ואחד.

איתן כבל: תראי, אני אגיד את זה ככה: אדם עם מוגבלות - -

נורית קורן: יכול להיות שעכשיו באמת זה יוסדר ולא יהיה.

נורית קורן: בסדר.

איתן כבל: עכשיו זה מוסדר, יש פיקוח על זה.

<דידי רוזנפלד: כל נושא ההתקנות לא מופיע פה.

נורית קורן: לא דיברתי על התקנה.

נורית קורן: דיברתי על הרכב - -

<דידי רוזנפלד: הנושא עלה מתוך - -

איתן כבל: דידי, לא נתתי לך את רשות הדיבור.

<דידי רוזנפלד: אתה צודק.

<דידי רוזנפלד: אני מבקש רשות דיבור.

איתן כבל: בבקשה, דידי.

<דידי רוזנפלד: אני מ"שלמה סיקסט".

<דידי רוזנפלד: אמרתי שכל נושא ההתקנות, בין שזה התקנות לרכבי נכים ובין שזה התקנות לרכבים שלא לנכים - כל התקנה שהיא לא מופיעה פה.

נורית קורן: בסדר, זה משהו אחר.

איתן כבל: היא בקשה, בסך הכל לחדד נקודה – אני הבנתי את מה שנורית ביקשה.

נורית קורן: אני חידדתי את הנקודה כי זו הערה חשובה מאד.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: משהו שאתה מהבית מתכבד בו?

<רון מלכה: לא.

<רון מלכה: בנושא של היבוא האישי – אני פונה למשרד: רוב העסקאות יהיו עסקאות בעלי עניין כי רוב המתווכים של ייבוא אישי לא יכולים להרוויח יותר מאשר 10,12 - -

איתן כבל: רון, מה, אני בקשתי הרצאה?

איתן כבל: בסדר.

<אבנר פלור: אבל זה בהסכמה.

איתן כבל: חברים יקרים, זה כבר נאמר, ונאמר שללא הסכמה ממילא אי אפשר להתקדם עם זה, אתה מיידע את הלקוח, זה הכל.

איתן כבל: אם בן אדם בא ומחליט לעשות עסקה כי זה משתלם לו אחרי שאמר ופעל בהתאם לכל הכללים שקבענו, בסדר גמור.

איתן כבל: אם אתה מחדד את זה ואומר שזה כנראה...

<רון מלכה: ככה זה יהיה.

איתן כבל: אוקי, בסדר גמור.

איתן כבל: אני רוצה להעלות להצבעה את תקנה 3.

איתן כבל: מי בעד, ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: תקנה 3 אושרה.

<חוה ראובני: "כללי אתיקה מקצועית של מתווך בייבוא אישי [סעיף 13(ב)(2)] 4.

<חוה ראובני: מתווך בייבוא אישי ¬ ימסור ללקוח מידע נכון על הכשרתו וניסיונו המקצועיים, וכן יפעל במקצועיות במתן מידע אודות הרכב והעסק, ולא יכלול במסמכים שיערוך במסגרתה מידע או פרטים כוזבים, מטעים או חלקיים.

<חוה ראובני: לא יגלה לאחר דבר שהובא לידיעתו תוך כדי מתן שירות מקצועי ללקוח ושיש לו קשר לשירות המקצועי הניתן לאותו לקוח, למעט מידע הנדרש לצורך אספקת שירות התיווך בייבוא אישי, אלא אם כן הסכים הלקוח בכתב לוותר על חובת הסודיות או אם גילוי המידע מתחייב על פי דין או מתוקף צו שיפוטי.

<חוה ראובני: " אם לתת דוגמה לנושא המידע – זה יכול להית מידע שמגיע למתווך על אפשרויות המימון שעומדות לרשותו של הלקוח או אם אני אתחבר לדיון הקודם שהיה לנו, אם הקונה הוא אדם בעל מוגבלות, שמה שמזכה אותו בייבוא אישי של סוג רכב שאנשים שאינם בעלי מוגבלות אינם יכולים לרכוש רכב - -

נורית קורן: עם מוגבלות.

<חוה ראובני: עם מוגבלות.

<חוה ראובני: לכן, הוא צריך, אם הוא רוצה להזמין רכב מסוג M2, המתווך צריך לדעת שהוא אדם עם מוגבלות, ולפיכך אנחנו מטילים כאן חובת סודיות על מידע מהסוג הזה שמגיע למתווך.

איתן כבל: כן, בבקשה.

<יקי אנוך: אני נשיא איגוד יבואני הרכב.

<יקי אנוך: אני תוהה למה הוא צריך למסור מידע נכון על הכשרתו וניסיונו המקצועי.

<יקי אנוך: הוא בעל רישיון.

<יקי אנוך: מי שנתן לו את הרישיון, שיבדוק ויחקור ויעשה כל מה שהוא צריך.

<יקי אנוך: זה בדיוק כמו שהרופא שאתה הולך אליו, הוא בעל רישיון של רופא.

<יקי אנוך: אתה לא שואל אותו: באיזה בית חולים עבדה, באיזו שנה ומתי ניתחת.

<יקי אנוך: אני חושב שזה מיותר.

<חוה ראובני: אתה יכול לשאול את הרופא.

<יקי אנוך: אתה יכול לשאול אבל פה מחייבים.

<דרור וגשל: לא - -

<חוה ראובני: מידע נכון.

<חוה ראובני: שלא יגיד שהוא עוסק בזה 20 שנה כשהוא התחיל בשבוע שעבר.

<יקי אנוך: אבל נתתם לו רישיון, תעשו את הכל בבדיקות.

<יקי אנוך: ברגע שנתת לו רישיון הוא בעל רישיון והוא יכול לעסוק בזה.

איתן כבל: סליחה, תראו, אני אנסה למצוא את הכיוון בין שניכם: כשאני נכנס, רובנו, כשבאים לקנות רכב אנחנו הדיוטות.

איתן כבל: אנחנו תמיד מתפללים ומקווים שלא יעקצו אותנו ולא תמיד זה מצליח, ושמי שנותן לנו את השירות, יינתן לנו באמת על ידי אדם אמין, מקצועי, שגם יש לו את כל התעודות, ומה שיש לו על הקיר זה לא מכל מיני אוניברסיטאות פיקטיביות או במקרה הזה גופים פיקטיביים.

איתן כבל: יחד עם זאת, חוה, ברגע שאני הגעתי לאדם כזה, אני אומר, מבחינתי, אני מבין שהוא קיבל את כל האישורים ואת כל ההסמכות.

איתן כבל: אם אני עומד במצב כזה שאני נכנס אליו ושואל: תגיד, באיזה בית ספר למדת?

איתן כבל: התעודה שלך היא של משרד התחבורה?

איתן כבל: זה כמו שתבוא לרופא ותשאל אותו: תגיד, קיבלת את זה מלטביה או למדת באיטליה וכולי?

<דרור וגשל: אתה יכול לשאול את זה.

איתן כבל: כפרה, מתי שאלת לאחרונה?

<חוה ראובני: לפעמים אתה מברר את זה.

איתן כבל: סליחה, אתה שאלת?

<יונתן צוויקל: אני מסתכל על הלוח...

איתן כבל: תודה רבה, אתה מסתכל על הלוח.

איתן כבל: כולם מסתכלים על הלוח.

<חוה ראובני: מה שהוא תולה על הלוח, זה המידע שהוא נותן.

<קריאה: אבל אנחנו לא מחייבים אותו להגיד אם הוא למד בלטביה או לא.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אז מה שאיתי מציע, תקריא בבקשה.

<איתי עצמון: מה שאני מציע לקבוע שככל שהמתווך מוסר מידע ללקוח, על המידע הזה להיות מידע מלא ונכון.

<איתי עצמון: כלומר: מתווך בייבוא אישי המוסר ללקוח מידע על הכשרתו וניסיונו המקצועי, ימסור מידע נכון ומלא ללקוח כאמור.

<קריאה: כל מידע.

<קריאה: למה רק - -

איתן כבל: ברור.

נורית קורן: ודווקא פה הייתי מוסיפה את העניין הזה שאם הוא רואה שזה אדם עם מוגבלות אז הוא צריך להגיד שהוא מתמחה בסוג מכוניות מסוג זה, שמגיעות מאובזרות וכולי.

<איתי עצמון: מהכשרתו וניסיונו.

איתן כבל: מהכשרתו וניסיונו זה עונה לגמרי.

איתן כבל: מי בעד סעיף 4 עם התיקון ירים את ידו.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תודה, הסעיף אושר.

<חוה ראובני: "תנאים לרישיון לייבוא רכב ליבואן זעיר לרכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר [סעיף 32(7)(ב)] 5.

<חוה ראובני: (א) יבואן זעיר זכאי יהיה לקבל רישיון לייבוא רכב מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר לפי סעיף 32(7)

<חוה ראובני: (ב) לחוק, אם המציא לרשות המוסמכת ליבוא, לגבי כל רכב כאמור, את כל אלה: התחייבות יצרן הרכב או סוכן מורשה שלו, לספק לרכב שירותי תחזוקה, מתן אחריות, שירותי תיקון תקלת בטיחות סדרתית ואספקת מוצרי תעבורה בישראל; התחייבות של מוסך שקיבל רישיון לפי סעיף 127 לחוק לאפשר מתן טיפול תחזוקה לרכב במוסך; חלף האמור בפסקאות (1) ו-(2), אישור יצרן הרכב או סוכן מורשה שלו לספק לרכב שירותי תחזוקה, מתן אחריות, שירותי תיקון תקלת בטיחות סדרתית ואספקת מוצרי תעבורה במדינת חוץ, כאשר יצרן הרכב או הסוכן המורשה, בהתאמה, אחראים להעברת הרכב מישראל למיתקן תחזוקה של היצרן במדינת חוץ ולהשבתו ללקוח; (ב) יבואן זעיר יחתום על התחייבות בתצהיר, מאומת על ידי עורך דין, להודיע למנהל ולקונה על כל שינוי בתוקפם של אישור או התחייבות המנויים בתקנת משנה (א), לגבי כל רכב שהוא מייבא.

<חוה ראובני: " זו רק התחייבות.

<חוה ראובני: אני מבקשת להזכיר שבבסיס, רישיון יבוא ליבואן זעיר - הכלל הוא שזה לתוצר שיש לו יבואן ישיר בארץ כדי שנדע שיש תשתית לכל מה שצריך לעשות מבחינת הטיפול, תחזוקה, אחריות, רי-קול וכיוצא באלה.

<חוה ראובני: השר הוסמך לקבוע תנאים לגבי תוצרים נוספים שזה דבר שקורה יותר עם רכבי יוקרה בדרך כלל.

<חוה ראובני: אנחנו מבקשים את התחליפים בדמות התחייבויות היצרן או הסוכן המורשה, התחייבות של מוסך.

<חוה ראובני: עכשיו, זה לא מוסך שיטפל בעצמו אלא התחייבות שהוא יאפשר את זה, שיש הסכם בינו לבין היבואן הזעיר שיכול איש מטעם היצרן או מטעם היבואן להיכנס לרכב, להשתמש בתשתית של אותו מוסך - -

<איתי עצמון: יכול להיות שצריך לחדד קצת את הנוסח בעניין הזה.

<חוה ראובני: - - ואפשרות שלישית, וזה דבר שהוא קיים גם אם זה מעורר קצת תמיהה פה ושם.

<חוה ראובני: יש רכבים שפשוט היצרן אומר: בא תביא אותם אלי, למתקן שלי באיטליה, אני אתקן שם, אעשה את הטיפול, את האחריות, את הרי-קול ואני אחזיר.

<איתי עצמון: איך המשרד יבדוק את ההתחייבויות האלה?

<איתי עצמון: כלומר, מה יהיו הפרמטרים?

<איתי עצמון: למשל, אתם מדברים בפסקה (1) על אספקת מוצרי תעבורה.

<איתי עצמון: האם תדרשו תקופה לאספקת מוצרי התעבורה?

<איתי עצמון: כי בחוק יש הוראות בעניין הזה.

<איתי עצמון: איך אתם תחליטו אבל?

<אבנר פלור: אני לא יכול להחליט.

<אבנר פלור: כל סוחר או כל יצרן לפי מה שהוא קובע.

<אבנר פלור: אני לא יכול לבוא ולומר לו: תעשה ל-5, 10 או 15 שנה.

<אבנר פלור: זה בעצם מצב קיים.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים בסופו של דבר על החריגים ועל עסקה מאד ספציפית, על רכב אחד לקונה אחד.

<חוה ראובני: היבואן הזעיר אולי יכול להביא עד 20 מכוניות אבל זה עסקאות שתפורות לפי מידה.

<חוה ראובני: זה לא קונפקציה.

<חוה ראובני: זה העניין גם למשא ומתן בין הקונה לבין היבואן הזעיר עם הסוכן המורשה בחו"ל על התנאים המדויקים.

<איתי עצמון: זה נכון, הכל נכון אבל בסופו של דבר, הסיטואציה שעליה מדברת תקנה 5 המוצעת היא אישור של רישיון שנותנת הרשות המוסמכת ליבוא במשרד התחבורה.

<איתי עצמון: אתם תצטרכו כמשרד, לבדוק את הבקשה הזאת לרישיון יבוא ולהחליט אם לאפשר אותה או לא.

<איתי עצמון: השאלה מה יהיו הפרמטרים.

<איתי עצמון: האם למשל התחייבות לשנתיים תהיה מספקת מבחינתכם?

<איתי עצמון: כן או לא, ולפי מה תחליטו?

<דידי רוזנפלד: עוד קח בחשבון שזה לא רכב חדש.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב ראש, אני רוצה להוסיף עוד נקודה - -

איתן כבל: תן להם להתייחס בבקשה.

<דרור וגשל: התשובה לשאלתך – השאלה איזו תקופה תהיה זה באמת נתון למשא ומתן בין הלקוח לבין היצרן - -

<איתי עצמון: אבל המשרד נותן את הרישיון.

<דרור וגשל: נכון.

<דרור וגשל: המשרד נותן את הרישיון לתקופה שתיקבע במסמכים שיינתנו לו.

<דרור וגשל: בתום התקופה הזאת יצטרכו להוציא את הרכב מהארץ או לא להשתמש בו.

<דרור וגשל: הרישיון הוא לתקופה של ההתחייבויות, זאת התשובה.

<איתי עצמון: אני לא מבין, הרישיון זה רישיון לייבא רכב אחד, לא?

<איתי עצמון: מה זאת אומרת לתקופה?

<איתי עצמון: אני לא מבין את התשובה.

<אבנר פלור: מה שדרור התכוון זה שרישיון היבוא יאושר על פי התנאים שנקבעו, על פי הכללים.

<אבנר פלור: מה שדרור התכוון, שכשננפיק לו רישיון רכב, שם נציין את כל ההגבלות האלה.

<אבנר פלור: הכוונה שהרישיון מוגבל למשך אותה תקופה שכתובה באישור.

<אבנר פלור: הנושא השני – העברת בעלות לא תוכל להיות עד - -

איתן כבל: אבנר תקשיב, דרור, חוה, עצם העובדה שאנחנו מנהלים בינינו שיח להבין את מה שכתוב ואתה צריך להסביר, על זה נאמר:

איתן כבל: אם בארזים נפלה שלהבת מה יאמרו אזובי הקיר.

איתן כבל: אם אתם מנהלים עכשיו ויכוח של הבנת הנקרא, מה יקרה כשיבוא אזרח או יבואן ויצטרך להתחיל לתת את ההסברים בעניין הזה.

איתן כבל: לכן, אני מבקש שאת הסעיף הזה, לנסח אותו בצורה בהירה, מהירה, שבאמת יודעת לתת את המענה על כל מה שאתם אומרים.

<איתי עצמון: הבעיה שהדברים לא לגמרי נהירים גם לי כי כדי לדעת מה לכתוב, אני צריך להבין עד הסוף.

<איתי עצמון: אם עכשיו מגיעה אליכם בקשה כזאת ויש לגביה תנאים, למשל: אספקת מוצרי תעבורה לשנתיים.

<איתי עצמון: אתם תתנו את האישור ופשוט תכתבו ברישיון יבוא שזה מוגבל לתקופה?

<דרור וגשל: כן.

<איתי עצמון: לא תתערבו במשך התקופה?

<דרור וגשל: לא.

<איתי עצמון: אז את זה צריך לחדד כי זה לא כתוב.

<דידי רוזנפלד: זה צריך להיות באותיות גדולות ואדומות למי שקונה את האוטו.

<דידי רוזנפלד: הוא צריך לדעת שבעוד שנתיים אין לו אוטו.

<דידי רוזנפלד: שהוא קנה אוטו לתקופה של שנתיים.

<איתי עצמון: לא, זאת לא השאלה.

נורית קורן: אין לו חלפים, אוטו יש לו אבל אין לו חלפים.

<דידי רוזנפלד: לא, הוא לא ייתן לו רישיון לנוע על הכביש.

<דידי רוזנפלד: זאת אומרת שאין אוטו.

<איתי עצמון: הרישיון הוא רישיון יבוא, זה משהו אחר, זה לא רישיון רכב.

<איתי עצמון: הוא מביא את הרכב לכאן, השאלה אם אתה נותן לו את הרישיון או לא.

<איתי עצמון: ומה שאני שואל: מה יהיה גדר שיקול הדעת של המשרד להתערב בעסקה הזאת?

<איתי עצמון: זאת השאלה.

<איתי עצמון: לא משנה לאיזה תקופה ולא משנה איזה הגבלות כתובות שם, אתם לא מתערבים.

<דרור וגשל: לא.

<דרור וגשל: ברגע שההגבלות האלה יקבלו תוקף, הן יקבלו משמעות בתוך רישיון הרכב.

<חוה ראובני: תוך הסתמכות לפי תקנות התעבורה.

איתן כבל: חוה, אני עדין לא השתכנעתי כי אתם לא הולכים לתת את הרישיונות.

איתן כבל: דהיינו, לא אתם אלה שיושבים - -

<חוה ראובני: נשב.

איתן כבל: אני בטוח שהוא רוצה להתקדם אלא אם כן יש לכם רצון לעצור בעדו.

איתן כבל: הוא במקרה בדיון, ויבוא מישהו שהוא לא בדיון, וזה קורה כל הזמן.

איתן כבל: אני לא רוצה פרשנויות.

איתן כבל: אני לא רוצה אותו מחפש אותך ואומר: תגיד, מה התכוונו?

איתן כבל: אני רוצה שהדברים כאן, התקנות צריכות להיות, איך אומרים?

איתן כבל: זורמות.

איתן כבל: לא עם מעצורים של מה התכוון המחוקק.

<חוה ראובני: אדוני, אנחנו עוסקים פה ברישיון יבוא.

<חוה ראובני: רישיון יבוא זה רק על השלב שהרכב נכנס לארץ.

<חוה ראובני: מהרגע שהרכב נכנס לארץ, רישיון היבוא מתמוסס כי הוא מוצה, הוא כבר לא קיים.

<חוה ראובני: כל העתיד של הרכב כבר מוסדר ברישיון הרכב, ורישיון הרכב מוסדר בתקנות התעבורה, לא פה.

<חוה ראובני: ההגבלות שינבעו מזה שהוא ביבוא זעיר, כשיש התחייבות מוצרי תעבורה מוגבלת בזמן, מוסדרת ברישיון הרכב דרך תקנות התעבורה, לא כאן.

<חוה ראובני: אני מבקשת רק להעיר שכתבתנו כאן "סוכן מורשה", הכוונה לסוכן ראשי.

איתן כבל: חוה, אתם זוכרים שהייתי מבקש מכם תמיד לתת "סיפור דרך".

איתן כבל: תנו את סיפור הדרך של הסעיף הזה.

<איתי עצמון: אבל מדובר על יבואן זעיר, לא על יבוא אישי.

<אבנר פלור: דקה, אני אתייחס גם לזה.

<דידי רוזנפלד: הוא לא צריך כלום, הוא לא יבואן זעיר.

<אבנר פלור: בסעיף הבא אנחנו נתייחס גם לזה.

<אבנר פלור: תנו לי לומר עד הסוף.

<אבנר פלור: הוא בעצם מגיש את הבקשה, והבקשה - יבואן זעיר/יבואן יבוא אישי.

<אבנר פלור: הוא מגיש את הבקשה עם כל המסמכים והדרישות שאנחנו מבקשים ליבוא רכב, בסדר?

<אבנר פלור: בנוסף, במקרה הספציפי הזה, היות ואין פה יבואן ישיר שיכול לתת מענה מבחינת מימוש ההכרעות, מבחינת רי-קול וכולי, מה שאנחנו מבקשים ממנו זה התחייבות או של היצרן או של הסוכן המורשה העיקרי, שהוא יספק לו את החלפים, הוא אחראי לבצע את הטיפולים ואת התחזוקה של הרכב למשך התקופה שנקבעה על ידו.

<אבנר פלור: מקבל מאתנו את האישור, יבואן זעיר/יבוא אישי, מקבל מאתנו את האישור יבוא וכשהרכב מגיע לארץ, כל ההגבלות שדובר עליהן, אנחנו מגבילים אותו ברישיון הרכב וכותבים לו שהרכב הזה, מבחינת הרשות, הרישיון הזה תקף למשך התקופה שנמצאת באישור, 3 שנים, 4 שנים וכולי, וגם אנחנו מגבילים אותו בהגבלת בעלות.

<אבנר פלור: כלומר, אם אתה רוצה להעביר את זה לאדם אחר, אתה מוגבל עד שאתה לא מראה לנו את האישור העדכני והספציפי לאותו רכב.

<אבנר פלור: זה גם ספציפי למספר שלדה, זה לא משהו כללי.

<אבנר פלור: כל מה שתיארתי, עשינו את זה עם יבואן שייבא עד עכשיו שני כלי רכב כאלה ביבוא אישי, בטח שמעתם על זה וראיתם.

<איתי עצמון: תקנה 5 עוסקת ביבואן זעיר שיהיה רשאי להביא עד 20 כלי רכב בשנה.

<איתי עצמון: כלומר, זה יבוא מסחרי, לא יבוא אישי.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זה הוועדה הוסיפה את זה, אני זוכר את זה.

<אבנר פלור: זה נדיר, זה לא כל שני וחמישי...

דברים לומר: בשאלה השנייה שלי לגבי תקנת משנה (ב) – אתם מבקשים שהיבואן יודיע לקונה על כל שינוי בתוקפה של ההתחייבות.

דברים לומר: השאלה היא מה קורה אם הרכב עובר לבעלות של אדם אחר?

<קריאות: - - -

<אבנר פלור: זה במסגרת הגבלת העברת בעלות.

<אבנר פלור: כמו אמרתי, - -

איתן כבל: הוא התייחס לזה.

<אבנר פלור: - - גם יש תוקף של הרישיון, שהוא - -

<איתי עצמון: אבל אתה לא מדבר על המצב המשפטי היום.

<קריאה: אין הגבלה ליבואן זעיר.

<לאה ורון: השאלה היא למה צריך להודיע לבעל הרכב על השינוי בהתחייבות?

<חוה ראובני: כי הוא צריך לדעת אם פתאום אין התחייבות לקבל - -

<לאה ורון: אבל זה יכול להיות לא לאותו האיש, כמו שאומר עורך דין עצמון.

<אבנר פלור: אז לכן, אם זה האיש השני, השלישי והרביעי, הוא לא יוכל לבצע העברת בעלות עד שהוא לא מראה את המסמך הזה לרשות.

<אבנר פלור: זאת אומרת - -

<איתי עצמון: חוה, מכוח מה זה נקבע?

<איתי עצמון: זה המצב המשפטי היום לפי תקנות התעבורה או שזה תיקון שאתם עושים?

<דידי רוזנפלד: רק ליבואן העצמי יש הגבלה של איקס זמן - -

<אבנר פלור: לא, רישיון הרכב יהיה מוגבל, יהיה כתוב שם שלא ניתן להעביר בעלות.

<דידי רוזנפלד: אבל על יבואן זעיר אין כזאת הגבלה בחוק.

<אבנר פלור: לא, אבל זה על שם מישהו.

<אבנר פלור: מה זה יבואן זעיר?

<דידי רוזנפלד: יבואן זעיר מביא על שם עצמו ומוכר את זה לך.

<אבנר פלור: מצוין.

<דידי רוזנפלד: אז איפה ההגבלה?

<חוה ראובני: ברגע שהוא מנפיק רישיון רכב זה על שם הקונה.

<דידי רוזנפלד: בסדר, אבל איפה הסמכות שלך לעשות את זה?

<חוה ראובני: בתקנות תעבורה.

<דידי רוזנפלד: הסמכות היחידה שיש לך היא ליבוא אישי.

<דידי רוזנפלד: יבוא אישי, אתה צודק.

<דידי רוזנפלד: הדבר השני שרציתי להגיד – שני דברים רציתי להגיד: 1.

<דידי רוזנפלד: אם אתה רוצה להיתלות על עץ גבוה שנקרא "יבואן", שהוא ייתן לך את תקופת הזמן שהוא מסכים, אז הוא יכתוב לך: 24 שעות.

<דידי רוזנפלד: זה בסדר?

<דידי רוזנפלד: אתה אמרת שנה, שנתיים ואני אומר 24 שעות הוא יכתוב, הוא לא יכתוב שנתיים.

<דידי רוזנפלד: - -

<לאה ורון: בסדר, אז המשרד לא ייתן לו את הרישיון.

<דידי רוזנפלד: אבל לא כתוב לתקופה.

<דידי רוזנפלד: לפי מה שכתוב, - -

איתן כבל: ברור, תתקדם.

<אבנר פלור: נראה לך שמישהו יקנה ל-24 שעות?

<דידי רוזנפלד: זה לא עניין של מי שיקנה.

<דידי רוזנפלד: תראה מה אתה אומר – אתה אומר: אני, כדי לתת רישיון לדידי לייבא - -

איתן כבל: דידי, סליחה.

איתן כבל: עשה לי טובה.

איתן כבל: אני אוהב דוגמאות קיצון אבל לא עד כדי כך.

איתן כבל: בסוף כל סעיף שאנחנו כותבים - -

<דידי רוזנפלד: אבל תכתוב את התקופה, זה הכל.

<דידי רוזנפלד: שים תקופה מינימאלית, פתרת את הבעיה.

<דידי רוזנפלד: למה לך - -

איתן כבל: יש לכם בעיה לשים "שלא יפחת מ..."?

איתן כבל: תזכיר לי, אני לא עובד בזה.

<דידי רוזנפלד: תקנה 309 היא תקנה שבודקת את בטיחות הרכב לפני שהוא עולה לכביש.

<דידי רוזנפלד: אנחנו מדברים על רכב משומש.

<דידי רוזנפלד: מותר ליבואן זעיר להביא רכב משומש שגילו עד 12 חודש בלי קשר למספר הקילומטרים שהוא עבר לפי הוראת השעה.

איתן כבל: נכון.

<דידי רוזנפלד: לא, הוראת השעה זה רק להאריך את התקופה.

<דידי רוזנפלד: תלוי כמה שני, זה ארבע שנים.

<איתי עצמון: כרגע זה בהוראת שעה.

<דידי רוזנפלד: ההוראה היא שמותר.

<דידי רוזנפלד: אז באותה נשימה אמרתם, ואז גם העליתי את הנושא וקיבלנו תשובה שהרכב הזה יעבור בדיקת בטיחות שנקראת היום תקנה 309.

<דידי רוזנפלד: זה לא מופיע.

<חוה ראובני: אדוני, לעניין ההערה של עורך דין עצמון, על איך הוא ידע מי הבעלים היה והרכב נמכר, אז ההודעה תהיה באמצעותנו.

<חוה ראובני: נודיע לקונה, כמו במתכונת בהמשך שיש לגבי הרי-קול.

<איתי עצמון: כלומר, המנהל יאתר את בעל הרכב דרך המערכות הממוחשבות של המשרד.

<חוה ראובני: כן, אנחנו יודעים מי הבעלים של הרכב.

<איתי עצמון: אז מה התיקון בנוסח שאתם מציעים?

<אבנר פלור: בכדי שלא 24 שעות נעשה מינימום שנה, ואז זה ייתן לו מענה - -

<דידי רוזנפלד: יופי.

<אבנר פלור: למרות שזה לא... מינימום שנה.

<איתי עצמון: שנה לגבי כל הנושאים?

<איתי עצמון: כלומר - -

איתן כבל: אני אגיד לך איפה הבעיה שלי.

איתן כבל: זה שדידי אמר, אתה לא צריך עכשיו להיכנע.

איתן כבל: אני אסביר מה מטריד אותי בצד שלי: אנחנו רוצים מינימום חסמים.

איתן כבל: הנחת העבודה שלי היא שכל תוספת של לו"ז, זמן, כל נייר מייצר חסם.

איתן כבל: תשמע, אם יהיה מישהו כזה שיעשה מעשה נבלה ויגיד ל-24 שעות או דברים מהסוג הזה, הוא לא יקבל רישיון וימצא את עצמו במצב.

איתן כבל: ..

איתן כבל: אני לא רוצה, אני מעדיף להשאיר את הסעיף כמות שהוא.

<רונן לוי: התחייבות של מוסך שקיבל רישיון לאפשר מתן לפעול הוא מיותר.

<רונן לוי: אז למה צריך עכשיו להכניס מוסך שיחתום על משהו שהוא לא יודע?

<רונן לוי: אם הבן אדם ירצה לקבל, כל מוסך יקבל אותו.

<רונן לוי: ישלם לו כסף והוא יקבל אותו.

<רונן לוי: בשביל מה צריך להחתים איזה מוסך על רישיון של מישהו ולהכניס אותו להתחייבות חוזית או משהו שבכלל לא בעניין.

<חוה ראובני: הוא בסך הכל מתחייב, המוסך הזה - אני רוצה לוודא שיש לפחות מוסך אחד במדינת ישראל שלקח על עצמו לאפשר שהטיפולים יבוצעו אצלו.

<חוה ראובני: אני לא רוצה שכשהרכב צריך את התיקון של האחריות, עכשיו נתחיל לחפש איפה יש מישהו - -

איתן כבל: חוה, להוריד את ה"לאפשר".

איתן כבל: אין שום סיבה שזה יהיה.

איתן כבל: תיקון, זה הכל.

איתן כבל: מתן טיפול.

איתן כבל: הנחת העבודה שמי שלא מטפל בך כמו שצריך ומרמה אותך, יחטוף.

<דרור וגשל: את הסעיף או את המילה - -

איתן כבל: את המילה "לאפשר", כן.

<איתי עצמון: אבל את נוסח פסקה (1) של תקנת משנה א' אנחנו נחדד.

איתן כבל: תחדדו ביניכם.

איתן כבל: הבנו את הרעיון.

איתן כבל: חוה איזה סעיף?

<חוה ראובני: אני מבקשת תיקון נוסף – איפה שכתוב בשני מקומות בסעיף הזה "סוכן מורשה", אנחנו רוצים שיהיה "הסוכן הראשי".

<חוה ראובני: אם כבר בחוק יש לנו הגדרה - -

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אני מעמיד להצבעה את תקנה 5 עם התוספות, השינויים, התיקונים והחידודים וההבהרות שדובר עליהן כן.

איתן כבל: מי בעד ירים את ידו?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: התקנה אושרה.

<חוה ראובני: "תנאים לייבוא רכב לשימוש אישי מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן רכב ישיר [סעיף 33(ב)(5)] 6.

<חוה ראובני: המבקש לייבא רכב המיועד לשימושו האישי או המשפחתי או העסקי-עצמי והוא מתוצר שאינו מיובא על ידי יבואן ישיר לפי סעיף 33(ב)(5) לחוק, ימציא את כל אלה: אישור יצרן הרכב או סוכן ראשי שלו, לספק לרכב שירותי תחזוקה, מתן אחריות, שירותי תיקון תקלת בטיחות סדרתית ואספקת מוצרי תעבורה בישראל; (2) התחייבות מוסך שקיבל רישיון לפי סעיף 127 לחוק לאפשר מתן טיפול תחזוקה לרכב במוסך;

נורית קורן: צריך להוריד את המילה "לאפשר".

<איתי עצמון: נמחק גם כאן את המילה "לאפשר".

<חוה ראובני: למה?

נורית קורן: כי זה אותו דבר, בקודם גם מחקנו.

<דרור וגשל: אנחנו עוד רוצים לעבוד על הנוסח של הסעיף?

<איתי עצמון: לא, החלטות עקרוניות שמתקבלות כאן יעוגנו בנוסח.

<דרור וגשל: בסדר גמור.

איתן כבל: דרור, מה הבעיה?

<חוה ראובני: המילה "לאפשר".

<חוה ראובני: יש מוסך שמתחייב לטפל?

<איתי עצמון: מה ההבדל בין לאפשר לבין לתת את הטיפול?

<דרור וגשל: הכוונה היא שהמוסך לא באמת יכול לטפל כי זה תוצר מיוחד אז הוא רק מעמיד את המוסך - -

איתן כבל: דרור נו.

<איתי עצמון: אבל זה אותו דבר, זה היינו-הך.

<חוה ראובני: אנחנו לא התכוונו לחייב את המוסך לבצע את הטיפול בעצמו.

<חוה ראובני: הוא לא יודע לעשות את הטיפול.

איתן כבל: נו מה, חבר'ה?

איתן כבל: תעשו לי טובה, מה אתם עכשיו ככה...

<חוה ראובני: לא, אני לא הבנתי שהמילה "לאפשר" נמחקה.

איתן כבל: זו היתה הכוונה.

איתן כבל: חברים, הודעתי.

איתן כבל: אני אמרתי ואפילו דרור, הנהנת.

איתן כבל: אולי על משהו אחר מהדיון הקודם אבל.

איתן כבל: ..

נורית קורן: זה בדיוק העניין, שאתם צריכים לדאוג שיהיה מוסך אחד לפחות שיוכל לתקן את הרכב הזה.

נורית קורן: אם לא, מה?

נורית קורן: ייסע לחו"ל חזרה?

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: חברים, אנחנו כבר הצבענו על זה.

איתן כבל: אני מצטער.

<חוה ראובני: אני לא הבנתי את זה.

איתן כבל: מה יש להבין?

<חוה ראובני: מה המשמעות של זה.

איתן כבל: חוה, מה המילה הזאת חשובה לך פתאום כל כך?

<חוה ראובני: כי זה מטיל חובה על אותו מוסך לטפל, ולא בטוח שיש אפילו מוסך אחד בארץ שיודע לטפל.

<דידי רוזנפלד: אז אל תביאי את האוטו.

<איתי עצמון: ואם את כותבת לאפשר, מה המשמעות של הדברים?

נורית קורן: אם אין מוסך אחד שיכול לאפשר לתקן, אז אל תביאו את המכונית בכלל.

<חוה ראובני: לא, יש מצב שמכונה "פליי אינדיקטור", שהיצרן, נניח "פורשה", ישלח טכנאי שלו לארץ, איש מקצוע, שיש איזה מוסך שייתן את התשתית עם - -

<איתי עצמון: אז זה בדיוק זה.

איתן כבל: חוה, סליחה...

<דרור וגשל: זאת הכוונה.

<דרור וגשל: אם זה מה שמוסכם במהות, אז זה בסדר.

איתן כבל: חברים, זו הכוונה ואני לא מבין על מה...

איתן כבל: תודה רבה.

<חוה ראובני: חרף האמור, אני לא מבינה איך הנוסח של (2) יוצא אבל - -

איתן כבל: נו, אז תקריאי.

איתן כבל: מה זה איך יוצא?

איתן כבל: אנחנו פה כדי לתקן, מה את לא יודעת?

איתן כבל: אם יש לך הערה, תעירי אותה כאן.

<חוה ראובני: אני הבנתי את המהות, אנחנו כולנו מסכימים על המהות אבל להוריד את המילה "לאפשר" משאיר משפט שהוא לא משפט.

<איתי עצמון: התחייבות מוסך לטפל או לתת שירותי תחזוקה.

<חוה ראובני: שבו יינתן שירות תחזוקה לרכב.

איתן כבל: בסדר.

איתן כבל: אני לא יודע, לפעמים אתם בחפירות.

איתן כבל: ..

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב ראש, לפי תקנות התעבורה, מה שעכשיו נאמר לא יכול לקרות במדינת ישראל.

<דידי רוזנפלד: אתה לא יכול להביא מתקן מחו"ל שיתקן פה, בארץ.

<דידי רוזנפלד: אין לו רישיון ישראלי, אין לו רישיון למתן שירותים.

<דידי רוזנפלד: איך הוא יתקן?

<דידי רוזנפלד: בלי רישיון?

<דידי רוזנפלד: תיתן לו רישיון זמני?

<אבנר פלור: שניה – מוסך, יש לו מנהל מקצועי, נכון?

<אבנר פלור: כל העובדים במוסך, יש להם אישור הסמכה?

<דידי רוזנפלד: כולם.

<אבנר פלור: מה כולם?

<אבנר פלור: מצוין.

<אבנר פלור: אז מי בסוף אחראי?

<דידי רוזנפלד: המנהל המקצועי.

<אבנר פלור: מצוין.

<אבנר פלור: אז גם פה המנהל המקצועי אחראי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אדוני, נוקאאוט.

איתן כבל: אבנר עשה לכם "איפון".

<רון מלכה: אדוני היושב ראש, אני מבקש רק משפט אחד – על פי מה שאבנר אומר או חוה אומרת, זה לא רק לאפשר חלל עם המתקנים המתאימים, זה גם לקחת אחריות.

איתן כבל: נו אז מה?

איתן כבל: סלח לי, אני יוצא מנקודת הנחה שיבוא המנהל ויגיד: אין לנו לא את הכלים או לחילופין אין לנו את הידע המקצועי המספיק כדי לעשות את העבודה.

איתן כבל: נו?

איתן כבל: אני רוצה לראות ש"פורשה" ישלח לכאן מישהו והמוסך יגיד: אני לא...

<רון מלכה: - - -

איתן כבל: הוא שולח לך, וזה.

איתן כבל: נו...

<חוה ראובני: "(3) חלף האמור בפסקאות (1) ו-(2), אישור יצרן הרכב או סוכן מורשה שלו לספק לרכב שירותי תחזוקה, מתן אחריות, שירותי תיקון תקלת בטיחות סדרתית ואספקת מוצרי תעבורה במדינת חוץ, כאשר יצרן הרכב או הסוכן המורשה בהתאמה, אחראים להעברת הרכב מישראל למיתקן תחזוקה של היצרן במדינת חוץ ולהשבתו ללקוח; התחייבות מייבא הרכב בתצהיר, מאומת על ידי עורך דין, להודיע למנהל על כל שינוי בתוקפם של אישור או התחייבות המנויים בתקנה זו.

<חוה ראובני: "

<אבנר פלור: היבוא האישי?

<אבנר פלור: זה הוא, הוא מביא - -

<חוה ראובני: זה יבוא אישי, זה מולו.

<איתי עצמון: לא, אבל אתם מדברים על כך שהמוסך יתחייב להעמיד לרשות המייבא את תשתית התחזוקה.

<איתי עצמון: יכול להיות שיהיו שינויים בנושאים האלה שהוא לא ידע עליהם, שהוא לא יכול לדעת עליהם או שהוא אמור לברר באופן אקטיבי?

<אבנר פלור: הוא צריך לעשות את זה באופן אקטיבי.

<אבנר פלור: זה שלו.

<אבנר פלור: כל המסמכים האלה, הוא מגיש את זה כלפיו.

<אבנר פלור: הוא אמור לבצע את הטיפולים והתחזוקה לפי הנחיות היצרן, אז למה שלא ידע?

<דרור וגשל: באופן אקטיבי יש לו הסכם עם המוסך.

<דרור וגשל: המוסך יכול להגיד לו שיעדכן אותו.

<לאה ורון: בשביל מה זה טוב?

<לאה ורון: לשם מה נדרשת פסקה (4) לתקנה 6? תסבירו לנו.

<לאה ורון: הרכב לא רק יקר, הוא גם משלם לעורך דין.

<לאה ורון: לשם מה זה נדרש?

<חוה ראובני: בשביל ההגבלות על הרישיון רכב.

<דרור וגשל: כמו שאמרו, זה רכב מיוחד.

<דרור וגשל: אז בגלל שהוא מיוחד, אז כל שירותי התחזוקה שלו הם לתקופות מסוימות והוא יכול לנסוע על הכביש רק כל עוד יש לו את שירותי התחזוקה האלה.

<דרור וגשל: המנהל חיי לדעת אם ברגע שאין יותר אספקה של חלקי חילוף לרכב, המנהל ישירות יוריד את הרכב מהכביש כי זה רכב שהוא לא בר תיקון.

<דרור וגשל: לכן המנהל צריך לדעת על השינויים - -

איתן כבל: ממילא לא יהיו לו אבל חלקי חילוף.

איתן כבל: הרי כתוב שם לכמה זמן - -

<דרור וגשל: נכון.

<דרור וגשל: ולכן מלכתחילה, אם זה התחייבות לשנתיים, רישיון הרכב יחודש לשנתיים, ברגע שהיצרן הודיע לו שהוא מקצר את התקופה לשנה, גם המנהל יקצר את רישיון הרכב לשנה - - - שניתן לשלוש שנים.

<איתי עצמון: זה למנהל או לרשות המוסמכת ליבוא, אגב?

<דרור וגשל: הוא מודיע למנהל - -

<איתי עצמון: אבל מי שנותן רישיון רכב זה הרשות המוסמכת ליבוא.

<חוה ראובני: רישיון יבוא, רישיון רכב - - -

<לאה ורון: אם נוסע על הכביש "מרצדס" שעבר את כל האישורים וכל התהליכים וכולי, ובשלב מסוים היצרן יותר לא מעביר לארץ חלקי חילוף וכולי, על אף שב"מרצדס" אין שום ליקוי, ייקח לו המנהל את הרישיון לנסוע על הכביש?

<אבנר פלור: זה התנאי, והיות - -

<לאה ורון: על אף שאנחנו מדברים בחלק מהמקרים ברכבי יוקרה, שהיצרנים ברוב המקרים אומרים: וואו, יש לנו אחריות אולי לא כתובה אבל יש לנו אחריות ואתם תמנעו ממנו לנסוע על הכביש?

איתן כבל: חוה, אני אחדד את זה יותר.

איתן כבל: אתם מבינים מה אתם עושים פה, דרור?

איתן כבל: אנחנו רוצים לפתוח, נכון?

איתן כבל: החשיבות הגדולה היא לכל אדם שיוכל - -

<לאה ורון: במקרה הזה ליבוא אישי.

איתן כבל: גם יבוא אישי יכול להיות לא בהכרח רכב - -

<לאה ורון: אבל פה מדברים על דגם מיוחד.

איתן כבל: אני יודע.

<אבנר פלור: זה רק מתוצר שלא נמצא פה.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה שאתם מודיעים לי את זה.

איתן כבל: נדמה לכם שהבנתי את הסעיף רק עכשיו?

איתן כבל: אני מנסה להגיד משהו אחר: אני מנסה להבין למה התחושה שלי שאתם שמים חסמים.

איתן כבל: מה הנחת העבודה שלכם?

<אבנר פלור: הנחת העבודה, אנחנו כן רוצים לאפשר יבוא של תוצר שלא קיים פה.

<אבנר פלור: אז בכדי לאפשר תוצר שלא קיים פה אני צריך להשוות את זה לתוצר שקיים פה.

<אבנר פלור: תוצר שקיים פה, אנחנו מוודאים ובודקים שיש חלקי חילוף, מימוש - -

איתן כבל: ברור, הכל נכון.

<אבנר פלור: - - ופה, האישור הזה זה בעצם התחליף למה שקיים - -

<אבנר פלור: ואז מה יהיה?

<אבנר פלור: הוא ייסע עם רכב לא בטיחותי?

<לאה ורון: אז תציין שרק כאשר מדובר באביזרים בטיחותיים.

איתן כבל: נכון, כי מה זה אחריות?

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: מה הנקודה?

איתן כבל: לא כל חלק הוא חלק שחייב שיהיה חלק של המקור.

איתן כבל: קיימנו דיונים שלמים.

איתן כבל: המדינה עד היום מתנהלת בלי חלקי חילוף מקוריים אלא אם כן יודיע המנהל, שזו האחריות שלו כפי שאמרנו קודם - הוא אומר: אדוני, לחלק המסוים הזה אין תחליף.

איתן כבל: אני גם לא יכול לתת לו חלף כזה או אחר.

איתן כבל: דע לך, אני לא יכול לטפל כי זה הופך את הרכב ללא בטיחותי.

איתן כבל: הוא מחר יכול לבוא ולהחליף את מראת הצד.

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: הרי זה קורה גם לנו, לכל אחד מאתנו שרוכש.

איתן כבל: אני רכשתי מוצר מסוים, ואתה יודע מה זה למצוא - זה לא אחרי עשור או 100 שנה.

איתן כבל: היום החוק מאפשר לו לשמור איקס זמן חלקים מסוג מסוים.

איתן כבל: אז מה עכשיו?

איתן כבל: אני אזרוק את הכל?

איתן כבל: השתגעת?

איתן כבל: אני תימני.

נורית קורן: - - -

איתן כבל: אני יודע, סתם צחקתי כדי שאנשים יהיו מרוצים מעצמם.

איתן כבל: - - 1.

איתן כבל: זה מלשים פלסטר ועד איזולירבנד ועד להביא חלק אחר שיכול לתת לו... אני, כל מה שאני רוצה ואני מסכם את זה, שיובהר שרק במקרים שהמנהל הגיע למסקנה שמדובר - -

<חוה ראובני: נכון.

<איתי עצמון: - - כלומר, מה ששאלתי קודם ולא קיבלתי תשובה: הסיטואציה הזאת של סמכות רשות הרישוי לא להאריך את רישיון הרכב בשל פקיעת תוקף ההתחייבויות כאן, זה לא דבר שמעוגן היום בתקנות התעבורה.

<חוה ראובני: זה משהו שנמצא אצלנו בהכנה.

<איתי עצמון: אז בעצם אנחנו מדברים על תינוק שלא נולד עדין.

<חוה ראובני: זה כלים שלובים.

<חוה ראובני: איך אמר היושב ראש?

<חוה ראובני: תצרף.

<חוה ראובני: ההסדר בנוי מהרבה מרכיבים.

<אבנר פלור: איתי, וגם עוד משהו, אני רוצה לומר לדידי, אדוני היושב ראש, לגבי הנושא של ה-309: כמו שהיום מחייבים יבוא אישי רכב - -

איתן כבל: מה זה, תמיד אתה נזכר אחרי.

איתן כבל: מישהו לוחש לך באוזן?

<אבנר פלור: לא, לא.

<אבנר פלור: אנחנו פשוט מקפידים לתת מענה מקצועי, אז פה גם לגבי יבואן צריך כן לבקש 309.

<אבנר פלור: בסדר?

<דידי רוזנפלד: נחה דעתי.

<איתי עצמון: התקנות שאם מכינים לתיקון תקנות התעבורה אלה תקנות שטעונות אישור ועדת הכלכלה?

<חוה ראובני: לא.

<דרור וגשל: התקנות שמכינים זה רלוונטי ל-309, זה פחות רלוונטי לתקנה הזאת.

איתן כבל: חבר'ה, אז מה אנחנו מסכמים?

<איתי עצמון: זה בדיוק מה שאני אומר, שההוראות לעניין אי הארכת רישיון או הארכת רישיון רכב לא קבועה פה.

<איתי עצמון: כאן זו לא המסגרת החוקית לכתוב הוראות בעניין הזה.

<חוה ראובני: נכון.

<חוה ראובני: זה רק רישיון יבוא.

איתן כבל: יפה, אוקי.

איתן כבל: בסדר.

<דרור וגשל: זה רק תצהיר שמחייב להודיע על שינויים.

<דרור וגשל: זה התנאי למתן רישיון יבוא.

<חוה ראובני: זה כדי שנוכל להפעיל את הסמכות שאנחנו מתכוונים להזכיר במקום אחר.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: מי חושב שצריך להוריד את פסקה (4) והוא לא ח"כ?

<רון מלכה: האמת, אני לא רוצה להתלכלך פה עם משרד התחבורה אבל זה כולה "כיסוי תחת".

איתן כבל: אלוהים ישמור, אתה מפחד מהם?

<רון מלכה: לא, אני רק צריך אותם מחר בבוקר.

איתן כבל: על הסעיף הזה הם לא ילכו אתך?

איתן כבל: אני שואל עכשיו פה: מי חושב שסעיף (4) מיותר?

איתן כבל: במערכת היחסים שמתקיימת עם האזרח, מי חושב שהוא צריך שיהיה?

איתן כבל: שירים את ידו?

<דידי רוזנפלד: אני?

<לאה ורון: ברור.

<לאה ורון: אתה עובר לעבוד במשרד התחבורה?

איתן כבל: דידי עובד במשרד התחבורה בכל דבר שמשרת אותו.

<דידי רוזנפלד: את לא יודעת שיש לי כל כך הרבה כובעים?

<דידי רוזנפלד: אז יש לי עוד כובע אחד במשרד התחבורה.

<דידי רוזנפלד: מה יכול להיות?

איתן כבל: בבקשה תקריא.

<איתי עצמון: אני מציע, ואולי זה מעט יקל על הקושי, שההתחייבות למייבא הרכב להודיע למנהל על כל שינוי בתוקפם של אישור או התחייבות ככל הידוע לו.

<איתי עצמון: כלומר, יכול להיות שהוא גם לא יכול לדעת.

איתן כבל: זה מכהה קצת את.

איתן כבל: ..

<רונן לוי: זה - - - וטופסולוגיה.

איתן כבל: למה לא הצבעת כששאלתי שאלה?

<קריאות: הוא פוחד - - -

<חוה ראובני: זו התחייבות שניתנת על ידי הגורמים האלה כלפי הקונה עצמו.

<איתי עצמון: לא, סליחה, מה שכתוב כאן זה התחייבות מייבא הרכב, שזה אדם פרטי שמעוניין לייבא רכב בייבוא אישי, להודיע למנהל על כל שינוי בתוקפם של אישור או התחייבות.

<איתי עצמון: הוא צריך לגבות את ההתחייבות הזאת בתצהיר שחתום על ידי עורך דין.

<איתי עצמון: זה מה שכתוב כרגע בתקנה, ואנחנו לא בטוחים שבהכרח הוא ידע על שינויים כאלה.

<קריאה: למה שהוא לא ידע?

<חוה ראובני: ההתחייבויות האלה הן התחייבויות שניתנו כלפיו, זה חוזים - -

<איתי עצמון: שניתנו כלפיו בעת הליכי היבוא.

<איתי עצמון: השאלה אם זה משהו שיכול להימשך ובהכרח הוא יוכל לדעת על המשך ההתחייבות הזאת - -

<חוה ראובני: אם מישהו נתן לך התחייבות בכל עניין אחר, זה משנה מי יודע את זה חוץ ממך?

<איתי עצמון: לא, אבל למשל הוא נתן לו התחייבות לשלוש שנים.

<איתי עצמון: מה קורה לאחר שלוש שנים?

<חוה ראובני: על זה הוא לא צריך להודיע.

<חוה ראובני: השינוי בהתחייבות זה שבמקום שלוש שנים זה נהיה ארבע או - -

<דרור וגשל: נכון, כי אז הרכב נגרע.

<חוה ראובני: הוא ממילא לא יוכל להשתמש ברכב.

<רון מלכה: למה הרכב נגרע אחרי שנתיים?

<דרור וגשל: זה מה שהסבירו קודם, שאם אין שירותי תחזוקה לרכב, הרכב לא יכול להיות על הכביש.

<אבנר פלור: היו - - -

<קריאה: ב-10 שנים.

איתן כבל: חברים יקרים, ב-10 שנים היבואנים הרגו את השוק.

איתן כבל: סליחה, חברים יקרים, אתם מדברים אתי עברית?

איתן כבל: אנחנו פה קובעים כללים כדי שלאנשים יתאפשר יותר.

איתן כבל: זה כל העניין.

<חוה ראובני: אדוני, זה ילך ויפחת.

איתן כבל: אז גם אחד לא יהיה?

איתן כבל: למה צריך את זה?

איתן כבל: חוה יקירה די, אני כבר מרגיש כמו מכונת כביסה בסחיטה, כבר לא בהתחלה.

איתן כבל: סחיטה נהייתה לי בראש.

איתן כבל: מה כל כך מסובך פה?

איתן כבל: שאלתי שאלה פשוטה: כמה עד היום?

איתן כבל: אמרת אחד בשנה?

<אבנר פלור: בחמש השנים האחרונות היו שניים.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אז אם זה שניים בחמש השנים הקרובות, חברות וחברים זה אחד שיש לו כסף והוא והוא, אז הסעיף הזה יישאר.

איתן כבל: תודה.

<איתי עצמון: כנוסחו?

איתן כבל: כן, כנוסחו.

איתן כבל: אני אומר את זה, זה מי שכבר זה, ופה ושם, בטח יש לו גם את היכולות להביא את העורך דין הזה.

איתן כבל: ואם אין לו, שלא ייקח אותו.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 6 אושרה.

איתן כבל: הלאה, 7.

<חוה ראובני: "ייבוא לשימוש אישי או עסקי-עצמי של רכב אספנות [סעיף 33(ד)] 7.

<חוה ראובני: (א) המבקש לייבא רכב אספנות לשימוש אישי או עסקי-עצמי זכאי לקבל רישיון ייבוא רכב, לרכב אחד בשנה, בהתקיים כל אלה: (1) הרכב הוא מסוג 1M1, N או L;" אני מבקשת להזכיר: M1 זה רכב נוסעים עד 3.5 טון, N1 זה רכב מסחרי עד 3.5 טון, L זה אופנועים.

<חוה ראובני: "(2) מתקיימות ברכב הוראות סעיפים 33(ב)(2), (4), (7), (8)(א) ו-(ב) לחוק;" שזה התנאים ליבוא אישי.

<חוה ראובני: התנאים שכבר נקבעו לגבי ייבוא אישי: אקלים, אנרגיה וכיוצא בזה.

<חוה ראובני: אם אתם רוצים את כל הפרטים אז...

איתן כבל: קדימה.

<חוה ראובני: הרכב בעל רישיון בתוקף במדינת מוצאו; (4) הרכב ומבנהו תואמים למבנה הרכב כפי שתוכנן ויוצר על ידי יצרן הרכב המקורי בקו הייצור ולא בוצע ברכב שינוי מבנה לאחר ייצורו, והרכב אינו רכב שיוצר בשלבים על ידי מספר יצרנים (multi-stage).

<חוה ראובני: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א)(4), יותר ביבוא- רכב בתצורת מבנה מגורים ממונע המשמש למגורים (motor home) ומשקלו הכולל לא עולה על 4,000 ק"ג; רכב אשר שונה מרכבו לתצורה קלאסית (replica – חיקוי של רכב ישן יותר) והוא בעל תעודת בדיקה של מעבדה מוכרת אירופית, או שהוא עומד בדרישות תקינה אמריקאיות או בדרישות תקינה קנדית, על פי הצהרת יצרן; על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(ב), לא יותר יבוא של רכב כלהלן: (1) רכב עם הגה המותקן בצד ימין של הרכב, למעט רכב המיובא לצרכי תצוגה בלבד; - -

<איתי עצמון: סליחה שאני קוטע – אלה תנאים נוספים או מצטברים?

<איתי עצמון: כלומר, אלה סוגי הרכב שניתן יהיה?

איתן כבל: לא, לדעתי לא.

איתן כבל: אתה מדבר על (ב) עכשיו?

<חוה ראובני: אלה בכל מקרה לא.

<איתי עצמון: אני שואל האם הפסקאות האלה, אלה תנאים מצטברים?

<חוה ראובני: לא.

איתן כבל: נכון, צודק.

<חוה ראובני: "(2) רכב שעבר תאונה במדינת מוצאו, אשר יש לגביה תיעוד כי נגרם במסגרתה לרכב אחד מאלה: הרכב הורד מהכביש לצמיתות, לפי הדין החל במדינת מוצאו; נזק לשלדת הרכב; פתיחת כריות אויר; נזק למערכת ההיגוי, הבלמים, או למערכת המתלים ברכב; הרכב הוכרז כ- Salvage לפי הדין החל במדינת מוצאו;"

איתן כבל: מה זה Salvage?

<קריאה: גריטה.

איתן כבל: כן, גריטה.

איתן כבל: אנחנו נכתוב "גריטה" בסוגריים.

<חוה ראובני: הוכרז כגרוטאה.

<חוה ראובני: גריטה זה פעולה.

<דידי רוזנפלד: Salvage זו ההכרזה.

איתן כבל: הוא לא בהכרח נגרט.

איתן כבל: אם הוא נגרט, הוא לא היה מגיע.

<חוה ראובני: רכב, אשר במועד הגשת בקשת רישיון היבוא, מופיעה ברישומי היצרן, תקלת בטיחות סדרתית שטרם תוקנה.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: בבקשה רונן.

<רונן לוי: לנו יש הרבה חברים שהם אספנים של רכבי אספנות.

<רונן לוי: הם אוהבים רכבי אספנות.

<רונן לוי: למה מגבילים לרכב אחד בשנה?

<רונן לוי: מה זה מעניין את המדינה אם הוא מביא אחד או שניים או שלושים?

<חוה ראובני: שימוש אישי מוגבל לאחד בשנה ממילא לפי החוק.

<רונן לוי: למה?

<רונן לוי: רכב אספנות.

<רונן לוי: אוטו בן 40.

<רונן לוי: הוא נוסע וראה עכשיו באינטרנט - -

איתן כבל: עמדתו של רונן מקובלת עלי כל עוד האיש אמיד וקונה ועושה לו בחוץ אחר כך עשרה רכבים או מוזיאון של רכבים, מה זה ענייננו?

איתן כבל: אם הוא מוכר את זה, זה כבר הופך להיות - זה לא שימוש עצמי.

<רון מלכה: ולמה שלא יאפשרו להביא?

<רון מלכה: אם כבר רוצים, יסדירו גם את הנושא של יבוא מסחרי של רכבים שהם רכבי אספנות.

<רון מלכה: צריך לזכור, זה מכוניות בנות 30.

איתן כבל: אז זה כבר רכב מסחרי לכל דבר ועניין.

<רון מלכה: לא, יבואן מסחרי, אתה לא יכול להביא רכב שיום מועד הייצור שלו פחות מ-12 חודשים.

איתן כבל: אני לא פותח את זה עכשיו.

<חוה ראובני: בואו נקבל כלל שזה אחד בשנה.

<חוה ראובני: יש הסמכה לשר לעשות אחרת.

<חוה ראובני: בשלב זה אנחנו לא מעוניינים לעשות אחרת.

איתן כבל: אתם מנסים לחסום איזה מישהו שידוע עליכם עליו?

איתן כבל: אני צוחק.

<חוה ראובני: אדוני, אני מהססת.

<חוה ראובני: ..

איתן כבל: לא הערתי לך.

איתן כבל: היתה מישהו מאחוריך שצחקה יותר ממך.

איתן כבל: לפרוטוקול, מה שמך?

<לנה גרשקוביץ: לנה גרשקוביץ ממשרד התחבורה.

<לאה ורון: המגבלה לייבא אחת לשנה היא בחוק?

<איתי עצמון: המגבלה קבועה בחוק, והשר יכול בתקנות האלה, תקנה 7, לאשר תנאים אחרים.

<איתי עצמון: הוא רשאי לשנות את התנאים האלה.

איתן כבל: רונן, עוד מילה.

<רונן לוי: אני מכיר המון, וזו עכשיו תופעה של הרבה חבר'ה שקונים מכוניות, משפרים אותם ומתקנים אותם.

<רונן לוי: יש אהבה גדולה לאספנות וזה רק - -

איתן כבל: אתה משכנע אותי שוב?

איתן כבל: עזוב את זה, כבר השתכנעתי.

<יעקב אנוך: הסעיף הזה חוסם גם מוזיאון.

<יעקב אנוך: אם מוזיאון רוצה להביא לעצמו כמות רכבים, הוא לא יכול להביא, הוא יכול להביא רכב אחד.

<יעקב אנוך: איך אפשר להקים מוזיאון עם רכב אחד?

<לאה ורון: הוא יחכה 100 שנה.

איתן כבל: או תצוגה.

איתן כבל: למשל, יש תצוגה, מייבאים מחו"ל ועושים תצוגה של רכבים, מה שקיים בעולם הגדול.

איתן כבל: למה לחסום את זה?

איתן כבל: אני לא מבין, באמת.

<אבנר פלור: למה הוא לא יכול להיות יבואן זעיר אז?

איתן כבל: עזוב אותי יבואן זעיר, מי דיבר על יבואן זעיר?

איתן כבל: אני לא רוצה למכור.

איתן כבל: אני מדבר - נניח אתה חובב רכבי אספנות, ואתה רוצה לייבא לך שלושה בחצר, אתה רוצה להשוויץ.

איתן כבל: כל אחד יש לו את השוויץ שלו.

איתן כבל: אחד בונה ארבע קומות את הבית שלו, אחד יש לו יאכטה בגודל של בית.

איתן כבל: כל אחד והיכולות שלו.

איתן כבל: אנחנו עכשיו לא מנהלים שיח על "עמך ישראל".

איתן כבל: אנחנו מנהלים באמת על אספן מכוניות שיכול להרשות לעצמו ולשימוש עצמי.

<רון מלכה: אדוני היושב ראש, אתה לא מתאר לעצמך כמה "עמך ישראל" אוספים רכבי אספנות.

איתן כבל: אני לא אמרתי, בסדר, אבל "עמך ישראל" זה לא כל אחד.

איתן כבל: הוא מייבא איזה "פורשה"...

<רון מלכה: למה?

<רון מלכה: - - - זה לא כסף גדול.

איתן כבל: אבנר, אני חושב שצריך למחוק את "לרכב אחד לשנה".

<חוה ראובני: זה לא כתוב פה, זה כתוב בחוק.

<איתי עצמון: לא, סליחה, אל תטעו את הוועדה.

<איתי עצמון: העיקרון בחוק הוא רכב אחד בשנה אבל סעיף (ד) מאפשר לשר לקבוע כי הוראות סעיף זה יחולו גם על יבוא לשימוש אישי או עסקי עצמי של רכב אספנות בשינויים או בלא שינויים, כפי שיקבע.

<איתי עצמון: אז אלה השינויים.

<דרור וגשל: אז צריך לכתוב פה שזה לא יהיה לשנה, לא הטענו את הוועדה.

<דרור וגשל: לא כתבנו עכשיו בתקנות שזה נקבע לשנה.

<דרור וגשל: אמרנו שזה כתוב בחוק ואנחנו פה לא שינינו מהחוק.

<איתי עצמון: בסדר, אבל היושב ראש אמר לכם שהוא רוצה לשנות.

<דרור וגשל: אז הוא רוצה לשנות עכשיו ולהוסיף לחוק הורדה של - - -

איתן כבל: כן, כן.

איתן כבל: זה נראה לי סתם.

איתן כבל: .. חברים, אני קורא לזה סעיף פקידותי.

איתן כבל: זה ממש סעיף פקידותי.

איתן כבל: כשאני אפתח בית ספר לפקידים, זה סעיף שאני אגיד להם: איך?

איתן כבל: מה זה?

איתן כבל: כמובן, מבלי לפגוע בכבודם של כל הפקידים והפקידות.

איתן כבל: דרך אגב, לדעתי היום כבר בצבא, אני לא בטוח שאין יותר פקידים מפקידות.

איתן כבל: כן רונן.

<רונן לוי: נוסף לזה, כשאתה עכשיו מביא רכב אספנות, בדרך כלל אתה קונה את זה – אני לא יודע, יש לי חבר שהביא "יגואר" מאיזה זקן שבמקרה - ממיאמי, באמת, אוטו יד ראשונה 50 שנה.

<רונן לוי: מה עכשיו, הוא יביא את הצהרת יצרן של "יגואר" על הרכב הזה?

<רונן לוי: מה הרעיון - - - לא הבנתי את הרעיון שלהם.

<רונן לוי: אם אני רוצה להביא רכב אספנות - -

איתן כבל: אתה אל תשאל אותי, תשאל את המקצוענים.

<רון מלכה: סעיף (ב)(2) – הצהרת יצרן.

<רון מלכה: אם הוא אוטו בן 70 והיצרן לא קיים כבר, מה הרעיון?

<רון מלכה: מצאתי עכשיו "יגואר" - -

<חוה ראובני: אז תביא תעודת בדיקה.

<חוה ראובני: הצהרת היצרן היא תחליף לתעודת בדיקה.

איתן כבל: אתה צודק.

<אבנר פלור: אבל כתוב שהרישיון, בסעיף (3), שהרכב הראשון בתוקף במדינת מוצאו.

<אבנר פלור: מה שאתה אומרים בעצם זה שמביאים ישנים שאין עליהם אפילו רישיון.

<אבנר פלור: בסדר, אבל זה לא פה, לא בסעיף הזה.

<אבנר פלור: זה צריך סעיף נפרד בלי כל התנאים האלה.

<אבנר פלור: בעצם אתה אומר: בא תייבא רכב - -

איתן כבל: לא, לא.

איתן כבל: סליחה.

איתן כבל: רונן, תקשיבו, אתם חופרים ואחר כך לא מבינים.

איתן כבל: ישבתם על זה כבר שלוש שנים.

<קריאה: יותר.

איתן כבל: יותר.

איתן כבל: אני רוצה להגיד משהו אחר, מה שאני הבנתי ממנו: יש את התנאים שאסור לייבא בכל מקרה, זה לא קשור.

איתן כבל: לא משנה אם הרכב הוא בן 50 שנה, 100 שנה או 700 שנה.

איתן כבל: אם הוא בתנאים, הוא לא יכול לייבא אותו.

<לאה ורון: ההגה מצד ימין וכולי...

איתן כבל: סליחה, יעל - מה אומר רונן?

איתן כבל: זה לא בשביל חבר שלו.

איתן כבל: זה טיפול בתקנה שאומר: מה קורה אם מישהו נתן דוגמה, חבר שלו הצליח למצוא מישהו בארצות-הברית שיש לו את ה"יגואר" שלו מלפני 50 שנה.

איתן כבל: הסעיף פה אומר שהוא צריך להביא אישור יצרן.

<איתי עצמון: רגע, אבל תקנת משנה (א)(4), אלה תנאים שהרשות המוסמכת ליבוא תבדוק?

<איתי עצמון: הרכב ומבנהו תואמים למבנה הרכב כפי שתוכנן ויוצר.

<איתי עצמון: אלה תנאים שאתם תבדקו?

<קריאות: כן, כן.

איתן כבל: חברים יקרים, רונן, סיימתי.

<יקי אנוך: אי אפשר לבדוק שהרכב לפני 50 שנה, לא נעשה בו שימוש.

<יקי אנוך: זה סתם לכתוב דברים.

<דרור וגשל: מוסיף, לא מוריד.

איתן כבל: דרור אתה הבנת, נכון?

איתן כבל: תודה, גם אני.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר כאן, בעניין הזה, לגבי כל השאר אני משאיר את זה כמו שזה.

<חוה ראובני: בלי הגבלה בכלל?

איתן כבל: לא בלי הגבלה.

איתן כבל: 1000 איש יביאו עכשיו 1000 מכוניות?

איתן כבל: לשימוש אישי?

איתן כבל: 1000 מכוניות הוא יביא?

<משה ויצמן: אני ממנהל אגף הרכב.

<משה ויצמן: אנחנו צריכים להבין שרכב אספנות זה רכב בלי כריות אוויר, זה רכבים שנוסעים בארץ, בסדר?

<משה ויצמן: יש להם רישיון.

<משה ויצמן: הם בלי כריות אוויר - -

איתן כבל: הוא נוסע מהמקלחת ל...

<משה ויצמן: אנחנו לא רוצים להציף את המדינה ברכבים מהסוג הזה.

<משה ויצמן: הכוונה היא שזה יהיה לאספנות בלבד.

<משה ויצמן: הכוונה שזה יהיה רכב אחד בשנה, זה סביר לאספן.

<משה ויצמן: אם זה לצורך תצוגה, אני מקבל את הגישה הזאת, זה נכון - -

איתן כבל: ויצמן, ברשותך, אני כבר רואה את ההמונים נוסעים, מתדפקים עכשיו באינטרנט ומחפשים.

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: אני אלך אתך.

איתן כבל: שלא יעלה על חמישה רכבים לשנה.

איתן כבל: בסדר?

<משה ויצמן: לי זה נשמע המון לשנה.

<משה ויצמן: אני חושב שצריך לעשות את זה - -

<לאה ורון: אנחנו חושבים שלפחות עשרה.

איתן כבל: אבל תקשיב, אני אומר לך, באמת, אתה בעל המקצוע אבל אני אומר את זה ככה: יש אנשים שזה הכיף שלהם.

איתן כבל: הוא רוצה לעמוד מול השכן ממול, שבנה לו מפלצת וחסם לו את האוויר, כל מה שיש לו זה לצאת ולעשות ככה עם ה"פורד" 1909, להעביר אותה ולהתחיל לנסוע בתוך ה...

איתן כבל: זה הכיף שלו.

איתן כבל: עכשיו מה?

איתן כבל: תחסום לו את התענוג הזה?

<חוה ראובני: הוא על הכביש עם כולנו, אתה יודע, בנתיבי אילון.

איתן כבל: חוה, בינתיים אני לא רואה רכבי אספנות ולא ניידות משטרה שמפקחות.

<חוה ראובני: אני רואה רכבי אספנות.

איתן כבל: אתה רואה הרבה?

איתן כבל: מעניין.

איתן כבל: ..

<חוה ראובני: לא הרבה.

איתן כבל: אני לא יודע איפה את נוסעת, אני להערכתי נוסע יותר ממך.

<חוה ראובני: אני בטוחה.

<רונן לוי: תורידי את הכמות של הליסינג קודם, זה היה הרבה יותר טוב.

איתן כבל: בחייך, אל תגזימו.

איתן כבל: תראה איזה דרך ארוכה עשינו מדבר כל כך איזוטרי.

איתן כבל: זה מה זה פינתי, אפילו השואבים החדשים לא מגיעים לשם.

איתן כבל: אם הרכב מסוכן ופתאום יסתבר ההוא מתחיל לייבא, כל יום הנמל עובד, מייבא רכבים, תקראו לו ותגידו לו: אדוני, מה קורה פה?

איתן כבל: יש לנו עדו דרך לבזבז את הכסף שלך.

<רונן לוי: - - -

איתן כבל: רונן, תודה רבה.

איתן כבל: הדברים שלי לא היו ברורים?

איתן כבל: חמישה רכבים.

איתן כבל: עד חמישה רכבים יוכל לייבא בשנה, ואני רוצה דיווח, מהזמן שהתקנות ייכנסו לפועל, אני רוצה כל שנה דיווח כמה רכבים נקנו על ידי אדם בודד.

איתן כבל: אני רוצה דיווח לוועדה.

<דידי רוזנפלד: יענו עשית עכשיו "חוק רונן".

<דידי רוזנפלד: תקראו לזה "חוק רונן".

איתן כבל: "חוק רונן".

איתן כבל: אני רוצה לדעת.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 7 אושרה.

איתן כבל: חברים נא לשבת.

איתן כבל: אני מבקש להתחיל את הישיבה.

איתן כבל: ברשותכם, הישיבה מתחדשת.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אנחנו בתקנה 8.

<רונן לוי: אפשר איזו שהיא הערה?

<רונן לוי: אנחנו ישבנו ולא הגענו - -

איתן כבל: בסדר, אני הבנתי ממה שנכתב לי.

איתן כבל: תקנה 8.

<חוה ראובני: "טיפול בתקלת בטיחות סדרתית ברכב מיובא - -

<גיל מלמד: אדוני היושב ראש, הייתי רוצה רשות דיבור לפני הסעיף הזה.

<גיל מלמד: אני עיתונאי רכב.

איתן כבל: לא שמתי לב גיל, סליחה.

<גיל מלמד: אני לא הייתי רוצה שהסעיף הזה בכלל יעלה לדיון, ואני רוצה להסביר למה.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אבל צריך להקריא אותו בכל מקרה.

<חוה ראובני: "טיפול בתקלת בטיחות סדרתית ברכב מיובא [סעיפים 50(ב)(2); 50(ד)(1); 50 (ד)(2); 50 (ה); 50(ו)] 8.

<חוה ראובני: (א) יבואן רכב מסחרי יודיע לציבור על תקלת בטיחות סדרתית ברכב מתוצר שהוא מייבא, בתוך 7 ימי עבודה מיום שנודע לו מאת יצרן הרכב, הסוכן המורשה או המנהל, לפי העניין, על קיומה של התקלה; הודעה כאמור תהיה בנוסח המפורט בפרט 1 לתוספת הראשונה ותפורסם באתר האינטרנט של היבואן, בשני עיתונים יומיים נפוצים במודעה בגודל 10X10 ס"מ לפחות, וכן בשני אמצעי תקשורת נוספים לפחות העוסקים בתחום הרכב.

<חוה ראובני: יבואן ישיר או עקיף ידווח למנהל בכתב, לרבות באמצעות דואר אלקטרוני, על תקלת בטיחות סדרתית, בהקדם האפשרי לאחר שנודע לו על כך מאת יצרן הרכב או הסוכן המורשה, לפי העניין, וכן, בתוך 14 ימים מיום שנודע לו כאמור, ידווח למנהל תוך ציון הפרטים ובצירוף המסמכים כאמור בפרט 2 לתוספת הראשונה, בנוגע לכלי הרכב שלגביהם נודע לו כי קיימת התקלה.

<חוה ראובני: - -

<איתי עצמון: כלומר, שתי הודעות.

<חוה ראובני: כן, יש הודעה אחת מידית על התקלה עצמה, והודעה מפורטת שכוללת הוראות יצרן, אנחנו נראה את זה בתוספת, הודעות שפרסם בעיתונים והכל מתורגם בעברית וכולי, בתוך 14 ימים.

<חוה ראובני: "(ג) המנהל יפרסם באתר האינטרנט של המשרד את ההודעה לפי תקנת משנה (ב), יזין למערכת לקריאות חוזרות את הנתונים שהועברו כאמור באותה תקנת משנה, ויודיע ליבואן ישיר או עקיף, לפי העניין, על כלי הרכב שנכללו בהודעת היצרן אשר רישיונם בוטל על פי מאגר רשות הרישוי.

<חוה ראובני: (ד) יבואן הרכב המסחרי ימסור את ההודעות לבעלי כלי הרכב על ידי באמצעות מוסר ההודעות; לצורך מסירת ההודעות באמצעות מוסר ההודעות – ימלא יבואן הרכב המסחרי את הטפסים וההתחייבות הכספית המפורסמים באתר משרד התחבורה וימציא אותם למנהל; יעביר יבואן הרכב המסחרי למנהל את מספרי השלדה שבהם התגלתה תקלת הבטיחות הסדרתית וזה יעבירן למוסר ההודעות, עם הפרטים המעודכנים של בעלי כלי הרכב נכון למועד מסירת הודעת יבואן הרכב, לצורך משלוח הודעה לבעלי כלי הרכב.

<חוה ראובני: בתום שישה חודשים מיום משלוח ההודעה לבעלי כלי הרכב יעביר יבואן רכב מסחרי למנהל דיווח על מצב ביצוע הטיפול בתקלה הבטיחותית הסדרתית ויפרט על גבי קובץ גיליון אלקטרוני את מספרי הרישוי של כלי הרכב שבמועד מסירת הדיווח טרם ביצעו את התיקון.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: תודה.

<איתי עצמון: הוראות התקנה הזאת אמורות לחול על כל היבואנים המסחריים או רק על יבואן ישיר או עקיף?

<איתי עצמון: כי בחלק מהמקומות התייחסתם ליבואן ישיר או עקיף ובמקומות אחרים ליבואן מסחרי.

<חוה ראובני: החובות של היבואנים השונים - יבואן זעיר, יש לו חובות קצת שונים לעניין - -

<איתי עצמון: לא, הוא גם צריך לפרסם הודעה ציבור ולהפנות את כל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל, שהתקלה נוגעת אליהם, למוסכי השירות של היבואן הישיר.

<איתי עצמון: זה לפי סעיף 50(ה) לחוק.

<חוה ראובני: כן, אבל הוא לא צריך להעביר את כל הפירוט למנהל.

<חוה ראובני: הרי אין ליבואן - הקשר שלהם עם היצרן הוא קשר אחר ולכן, החובות המוטלים עליו לפי החוק, הם שונים.

איתן כבל: גיל, תציג את עצמך בבקשה.

<גיל מלמד: אני השנה סוגר 30 שנות סיקור של תחום הרכב ברוב המדיות הגדולות בארץ.

<גיל מלמד: ב-15 השנים האחרונות אני די מתמחה, הייתי אומר, בנושא של קריאות לתיקון בתחום הרכב, ב"רי-קולים".

<גיל מלמד: אמרת בתחילת הדיון, אדוני היושב ראש, שהדיון הוא על הכפתורים של הפעלת החוק, ואמרת שהחוק בסדר ובעצם הדיון על איך מפעילים אותו.

<גיל מלמד: במקרה הספציפי של "רי-קולים", החוק לגמרי לא בסדר.

<גיל מלמד: אנחנו כרגע נמצאים ממש בדקה ה-90, אפילו בזמן פציעות של לנסות להציל כאן משהו, ואני באתי לכאן כדי לנסות לשכנע את הוועדה לעקור את הכפתור הזה מלוח המכשירים ולשלוח את אנשי משרד התחבורה לדון מחדש בכל המבנה הזה של "רי-קולים" בארץ, ואני אסביר בדיוק למה: ב-7 באוקטובר בשנה שעברה נסע ליד חדרה סרן צעיר בחיל-הים, יותם וייסברג, במכונית, ומסיבה שעדין לא ברורה כרית האוויר במכונית שלו נפתחה והרגה אותו.

<גיל מלמד: הכרית שלחה רסיסי מתכת שפשוט הרגו אותו במקום מאובדן דם.

<גיל מלמד: החקירה של המשטרה בעניינו היתה חקירה די רשלנית, והודיעו למשפחה כבר במהלך השבעה שהסיבה למוות שלו זה שהוא ישב בצורה לא טובה במכונית, ובעצם חגורת הבטיחות קרעה לו את עורק הצוואר.

<גיל מלמד: זה היה סיכום של חקירת המשטרה, וככה הסרן הצעיר הזה, בן אדם מאד מאד מוכשר, ככה הוא נקבר, כשכל המשפחה והחברים יודעים שסיבת המוות זו בעצם רשלנות שלו.

<גיל מלמד: יש עוד בעיה קטנה בחקירת המשטרה, שהוא נהרג אמנם מחתך בעורק הצוואר אבל בצד ימין, וחגורת בטיחות אצל נהג עוברת מצד שמאל.

<גיל מלמד: עד כדי כך חקירת המשטרה היתה רשלנית.

<גיל מלמד: אביו של יותם, איתי, קרא סדרת כתבות שאני פרסמתי בנושא של "רי-קולים", בנושא של "טקאטה", כריות האוויר של "טקאטה".

<גיל מלמד: הוא הגיע אלי, ואנחנו יחד חקרנו את המקרה הזה.

<גיל מלמד: בעקבות פניה שלי לדוברת המשטרה – בעצם המשטרה חידשה את החקירה, החקירה תפסה תאוצה, זה הגיע למשרד התחבורה.

<גיל מלמד: אני חייב להגיד לזכות משרד התחבורה שמאז שזה הגיע אליהם בחזרה, הם חוקרים את זה בצורה מאד מאד מעמיקה.

<גיל מלמד: כל הדבר שאני מתאר עכשיו הוא חלק ממה שבתעשיית הרכב מוגדר – אנחנו מהבוקר כאן דנים על כל מיני סעיפים טכניים של אם להביא מכונית ככה או להביא מכונית אחרת.

<גיל מלמד: אנחנו מדברים כרגע על הבטיחות עצמה, על המימוש האמתי של הבטיחות.

<גיל מלמד: כל מה שאני מתאר כאן זה במסגרת מה שבתעשיית הרכב נקרא "קריאות התיקון בטיחותיות", שבחלק מהמקרים מדובר על אחוז ממש ממש קטן מסך הייצור של התעשייה.

<גיל מלמד: במדינת ישראל, הרבה שנים אחורה, נבנה איזה שהוא מבנה עקום לחלוטין.

<גיל מלמד: אנחנו מדברים על ממש מכונית שנוסעת על הגג שלה.

<גיל מלמד: משרד התחבורה, ולא ניכנס כרגע להיסטוריה ולסיבות, ואם תרצו אני אפרט, יצר מצב שהוא הפיל על יבואני הרכב את האחריות להודיע לו על כל הנושא של קריאות סדרתיות לתיקון.

<גיל מלמד: היבואנים לא מיצרים את המכוניות, הם לא יכולים לדעת מתי יש כרית אוויר תקולה או אין כרית אוויר תקולה.

<גיל מלמד: כל המידע שהם מקבלים הוא בעצם מיצרני הרכב.

<גיל מלמד: יצרני הרכב לא תמיד ששים לתת את המידע הזה.

<גיל מלמד: דוגמה שאני טיפלתי בה לפני אי אילו שנים היתה של "יונדאי", אפשר להגיד את שם היצרן, שהיתה להם תקלה סדרתית שלא פרסמו אותה בארץ, פרסמו אותה בפורטו-ריקו.

<גיל מלמד: התקלה הסדרתית הזאת היתה איזה שהוא ריתוך באחד המתלים, והם החליטו מהסיבות שלהם לא להכריז על זה בכלל כתקלה סדרתית בארץ.

<גיל מלמד: אני, במהלך החקירות שלי הגעתי לכמה מהתאונות שבהן התפרק המתלה.

<גיל מלמד: באחת מהתאונות נהרגו שתי חיילות בוואדי מילק.

<גיל מלמד: אנחנו לא יודעים בוודאות אם זה היה בגלל זה אבל בסבירות רבה מאד כן.

<גיל מלמד: היבואן בארץ בכלל לא יכול היה לדעת שמדובר בתקלה סדרתית כי היצרן לא אמר לו אבל כל המערכת בישראל מבוססת על זה שחובת הדיווח תהיה על יבואן הרכב, כשחוק שירותי רכב עוד החמיר את הבעיה הזאת.

<גיל מלמד: זאת אומרת, הוא לא פתח "תיבת פנדורה", הוא לקח את פנדורה ונותן לה אוכל.

<גיל מלמד: הוא אומר: מי שרוצה לייבא מכונית שהיא לא כל היבואנים הזעירים המקבילים ומה שאתם רוצים, אפילו אין עליו את האחריות של לטפל בקריאות הסדרתיות.

<גיל מלמד: גם זה נופל על יבואני הרכב.

<גיל מלמד: שמענו לאיזה צרות זה גורם ולדעתי הן בכלל תוקעות את החוק אבל מכיוונים אחרים, אבל מהות הבעיה היא שלהטיל את האחריות לידע את המדינה, לידע אותנו כצרכנים, כאזרחים, על יבואני הרכב זה פשוט מבנה עקום ומבנה לא נכון.

<גיל מלמד: אנחנו לא צריכים להמציא כאן את הגלגל.

<גיל מלמד: יש מבנה אחר, מבנה קיים, שצריך לקחת אותו ולהשתמש בו וזה המבנה של מינהל הבטיחות בדרכים האמריקאי.

<גיל מלמד: מינהל הבטיחות בדרכים האמריקאי אומר דבר פשוט: הוא לא מטיל על דילר, וההקבלה של יבואן בארץ הוא כמו דילר בארצות-הברית.

<גיל מלמד: הוא לא מטיל על דילר: תודיע לי כשאת המגלה תקלה סדרתית כי הדילר לעולם לא יכול לדעת שיצרו את המכונית ומתי יש בה תקלה סדרתית.

<גיל מלמד: הוא מטיל את זה על יצרנית הרכב.

<גיל מלמד: הבעיה שלנו, כרגע, זה שיצרניות הרכב גם מנהלות איזה שהוא ניהול סיכונים מבחינתן.

<גיל מלמד: אני חוזר שנייה, סליחה שאני לא קוהרנטי בדברים אבל אני חוזר שנייה לנושא שהתחלתי בו, לקריאות של "טקאטה".

<גיל מלמד: יש שם סיפור מאד סבוך אבל מהרגע שהתגלה שיש שם בעיה רצינית שנוגעת היום ל-100 מיליון כריות אוויר בעולם, מינהל הבטיחות בדרכים האמריקאי נכנס לעובי הקורה והתחיל לטפל בזה, ואז גילה שהוא צריך להחליף 70 מיליון כריות בארצות-הברית לבדה.

<גיל מלמד: בגלל שמדובר על מאסה כל כך גדולה של כריות, ברור להם שהם לא יכולים לספק את חלקי החילוף לכל המכוניות אז הם התחילו לתעדף את ארצות-הברית.

<גיל מלמד: הם יודעים שהבעיה הזאת יותר אקוטית במדינות חמות, במדינות שבהן אחוז הלחות הוא מאד מאד גבוה, אז הם החליטו קודם כל לטפל בבעיה שם.

<גיל מלמד: הם כבר קנסו את "הונדה", שהיא אחת המשתמשים העיקריים של הכריות האלה ואת "טקאטה", שהיא היצרנית, בעשרות מיליוני דולרים על זה שלא דיווחו להם בזמן, ואם אני היום מנכ"ל "הונדה", ואני צריך להחליט לאן הולכים חלקי החילוף למכוניות האלה, אם אני צריך לשלוח אותם לארצות-הברית, ששם אני חשוף לקנסות אדירים או לישראל, בישראל לא רק שלא מנהלים בכלל קריאות לתיקון, כל העניין הזה של קריאות לתיקון הוא תחת חוק הגנת הצרכן בכלל.

<גיל מלמד: שום דבר שקשור ברכב בכלל.

<גיל מלמד: אז אני עושה את ניהול הסיכונים שלי, ואני, כמנכ"ל "הונדה" אומר שאני בכלל לא אכריז על "רי-קול" בישראל.

<גיל מלמד: אם אני לא אכריז על "רי-קול" בישראל, אז גם היבואן לא יידע על זה.

<גיל מלמד: אם היבואן לא יידע על זה, כמובן שגם הציבור ומשרד התחבורה לא ידעו על זה.

<גיל מלמד: עכשיו, לכל המבנה העקום הזה יש פתרון הרבה יותר פשוט ממה שאתם חושבים אבל הוא כן דורש ממשרד התחבורה להתחיל לעבוד.

<גיל מלמד: הוא כן דורש ממשרד התחבורה לקחת אחריות, הוא דורש ממשרד התחבורה בעצם לבוא ולשנות את הכללים ולהגיד: אנחנו מעכשיו רוצים שמי שחייב לדווח לנו על תקלות סדרתיות זה לא היבואן אלא היצרן.

<גיל מלמד: אנחנו יודעים, לנו, יותר מאשר לכל יבואן יש את השליטה במספרי השלדה של מכוניות.

<גיל מלמד: אנחנו יודעים להעביר את המספרים האלה אחת לתקופה ליצרנים, ולדרוש מהיצרנים אחריות.

<גיל מלמד: להגיד להם: רבותי, אלה המכוניות שעלו על הכביש בישראל, תודיעו לנו אם יש בהן איזו שהיא תקלה.

<גיל מלמד: אם נגלה שלא הודעתם לנו, שרימיתם אותנו, שכל מיני דברים, שלא קיבלנו את המידע כמו שצריך, יהיו לזה השלכות.

<גיל מלמד: למשל, נפסיק את היבוא שלכם לארץ.

<גיל מלמד: נחליט שאם "הונדה" רימתה אותנו והיא לא אומרת לנו על תקלה סדרתית בזמן שהיא פרסמה אותה במקום אחר ואנחנו יודעים עליה, ולימים יתגלה שעוד דגמים נוספים פתאום מהקריאה לתיקון בישראל, אז היבוא של "הונדה" לישראל יופסק לחצי שנה למשל.

<גיל מלמד: זאת דרך אחת אבל יכולות להיות גם דרכים אחרות.

<גיל מלמד: מה שאני רוצה לומר, בהקשר הזה, שאנחנו נמצאים באמת בדקה ה-90.

<גיל מלמד: אם הסעיפים האלה יאושרו היום בעצם הדם של יותם וייסברג הבא יהיה על הידיים של כולנו כי לעולם לא נוכל לגרום למצב שכל הקריאות לתיקון יובאו לידיעת הציבור ויטופלו בישראל.

איתן כבל: תודה מר מלמד.

איתן כבל: הוא נתן פה התייחסות מרתקת, מאלפת, מעמיקה, דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: אתה יודע מה?

איתן כבל: נשמע לי גם הכי הגיוני בעולם.

איתן כבל: אין לי ספק.

איתן כבל: זה לא איזה אחד שהגיע, אני במקרה מכיר את גיל הרבה שנים וכמי שחי את עולם הרכב, אין מצב שפספס בחייו המקצועיים כתבה של גיל בנושאים השונים.

איתן כבל: ההתייחסות מקצועית, עניינית ודורשת התייחסות.

איתן כבל: משה בבקשה.

<משה ויצמן: כדי שלא יובן שיותם חס וחלילה מת מ"רי-קול" שלא בוצע עקב כריות "טקאטה" – זה ממש לא המקרה.

<משה ויצמן: יצרן הרכב של הכרית אוויר זה ממש לא "טקאטה" - -

<גיל מלמד: זה ממש לא מה שטענתי.

<גיל מלמד: אתה מסיט את הדיון.

<משה ויצמן: רק כדי שלא יובן אחרת, שחס וחלילה הוא נהרג בגלל שמישהו לא ביצע "רי-קול" במדינת ישראל.

איתן כבל: משה, אני לא הבנתי את זה כך ואני מקווה שגם אף אחד אחר לא.

<משה ויצמן: עכשיו ניתן ליבואנים להגיב, ואחרי זה אנחנו נגיד גם דברים - -

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: גם אני רוצה להתייחס.

איתן כבל: בבקשה, שם ותפקיד.

<יורם בונן: אני מדבר בשם איגוד יבואני הרכב.

<יורם בונן: א.

<יורם בונן: כל מה שאני יכול בשלב הזה, שאנחנו בתקנות ולא בחקיקה ראשית, זה להצטער על זה שגיל לא היה בדיונים בחוק, ואני אסביר למה: כי לגבי התוספת העיקרית בחוק, דהיינו - המחויבות של היבואנים הישירים לדווח על תקלות בטיחות סדרתיות של רכבים שהם לא מייבאים, אנחנו הערנו לגבי העובדה שהחוק קובע שהמידע יועבר ליבואנים כדי להעביר אותו ליצרנים אחת לחצי שנה.

<יורם בונן: אני חייב להגיד שכמו בהקשרים אחרים, כנראה שהטענות שלנו התקבלו כטענות מתוך אופוזיציה ולכן, זה נשאר כפי שזה נשאר.

<יורם בונן: אנחנו חושבים שהבעיה שמתאר כאן גיל היא תוכרע מכיוון שיש כאן סיטואציה לגבי כל הרכבים שהיצרנים שמיובאים דרך היבואנים הישירים, אז אני לא יודע לפתור את מה שגיל אומר, אני חושב שבסך הכל, ממה שאנחנו יודעים זה עובד.

<יורם בונן: דהיינו, יצרן שיודע שהרכבים שלו, שהתגלתה בהם תקלת בטיחות נמצאים בישראל, הוא מדווח.

<יורם בונן: אני חושב שגיל גם ציין את זה בדוגמאות שלו, שאלה דוגמאות חריגות של משהו במסות כאלה שצריך להתעלם.

<גיל מלמד: קל מאד להוכיח שזה לא נכון.

<יורם בונן: בסדר, אני לא יודע.

<יורם בונן: זה ברור שהיבואן יכול לדווח רק על מה שהיצרן - -

איתן כבל: יקירי, אתה לא מקדם אותי בכלום.

<יורם בונן: אני רוצה לקדם.

<יורם בונן: עכשיו, לגבי החובה החוקית – סעיף 41 לחוק מחייב במסגרת אותם כתבי התחייבות שהיצרן צריך לחתום עליהם, הסעיף מחייב שהיצרן יתחייב לדווח על תקלת בטיחות סדרתית.

<יורם בונן: אני לא חושב שאפשר לעשות משהו מעבר לזה.

<יורם בונן: הוא מתחייב לדווח - -

איתן כבל: סליחה שם במשרד התחבורה, אתן מתארגנות לחג?

איתן כבל: אפילו אני, עם ירידת שמיעה, כבר הפרעתן לי.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני, ברשותך, רוצה להגיד את הדבר הבא: האם יש מצב שיש תקלה ברכב מסוים, נניח הריתוך במתלה, כמו שגיל מלמד אומר, והיא במדינה עוד יותר רחוקה מפורטו-ריקו.

איתן כבל: האם לא מתקיימת חובה בינלאומית אוטומטית?

איתן כבל: זאת אומרת, זה לא משנה איפה זה קורה, שברגע שהוא מכריז "רי-קול" הוא חייב ליידע את כל מי שקנה ממנו את הסוג המסוים של הרכב הזה בכל העולם?

<יקי אנוך: מה שאמרת זה בדיוק מה שקורה ואלה החובות.

<יקי אנוך: יצרן, ברגע שהוא מכריז על "רי-קול", הוא מודיע לכל אוטו שיצא מקו הייצור והוא באותה סדרה שיש את ה"רי-קול", ויורד עד הרמה הכי נמוכה להודיע.

<יקי אנוך: יתרה מזו, הוא דורש דיווח חזרה על ביצוע ה"רי-קול".

<יקי אנוך: צריך להבין שיצרנים חשופים לתביעות ייצוגיות במיליוני דולרים וזה קורה כל יום.

<יקי אנוך: לכן, ליצרן יש אינטרס עילאי כשהוא מכריז "רי-קול", שזה ייגמר הכי מהר שאפשר.

<יקי אנוך: כך שכל ה"רי-קולים" שהיצרן יודע עליהם מגיעים אלינו ברמת מספר שלדה עם תאריכי ביצוע, והכל מדווח למשרד התחבורה לפי נוהל שקיים במשרד התחבורה.

איתן כבל: איפה כתוב שהם חייבים להודיע על "רי-קול"?

איתן כבל: לא פה, בחוק אצלנו.

<יקי אנוך: כתוב אצל מי שלא רצית להקשיב להם, שהוועדה לא רצתה להקשיב להם, שזה ארגון יצרני הרכב באירופה וארגון יצרני הרכב בארצות-הברית.

<יקי אנוך: הוועדה לא רצתה להקשיב וגם לא התייחסה ברצינות אליהם.

<יקי אנוך: אם פעם תרצו להקשיב אז אפשר יהיה להביא אותם.

איתן כבל: קודם כל, אני מבקש ממך לפני חגי תשרי להעביר את התנצלותנו, אם חס וחלילה היה מצב שלא נשמע.

איתן כבל: אני לא רוצה שנגיע ליום הכיפורים, כסה, עשור, השתגעת?

<יקי אנוך: אני אדאג לייצג אותך.

איתן כבל: אוקי, אני בטוח שתייצג אותי כמו שצריך.

איתן כבל: מה שאני מנסה להבין, ברשותכם, זה את הדבר הבא: עזוב עכשיו הקשבתי, לא הקשבתי.

איתן כבל: אין לי ספק שבדברים האלה אין מצב שאני לא מקשיב, אחריותי.

איתן כבל: אני תמיד שאלתי והדיונים האלה נסבים תמיד על מי צועקים.

איתן כבל: עכשיו, דרור, יש עוד דברים שאתם צריכים להשלים?

איתן כבל: אנחנו נמתין.

איתן כבל: אמרתי שזה לא מפריע לי עד שפתאום אתם מאבדים שליטה.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר, ברשותך, זה את הדבר הבא: יש כאן שאלות שכבר דרור נדמה לי שאל בתגובה למה שגיל אמר, מה היכולת שלנו בכלל לתבוע או לאכוף, וכשאתה נכנס כבר למצבים שבהם אתה אומר שאתה מאיים לא לייבא רכב אתה יודע, זה כבר צעדים מאד קיצוניים.

איתן כבל: - -

<דרור וגשל: היינו מאד שמחים - כל המבנה הזה שבנינו בחוק הוא עקום.

<דרור וגשל: אנחנו מלכתחילה ידענו את זה.

<דרור וגשל: אנחנו פועלים דרך היבואנים.

<דרור וגשל: הכי היה קל וכיף לנו לעשות כמו שעשו בארצות-הברית ובאירופה.

<דרור וגשל: גם כל הדירקטיבה המאד מקיפה שיש באירופה לגבי חובות שעשינו פה בחוק דרך יבואני הרכב כי בנינו פה איזו קונסטרוקציה משפטית שלא מקובלת על היבואנים, שהם הנציגים הרשמיים, למרות שהם לא רואים את עצמם ככאלה - -

איתן כבל: זאת אומרת, אני רוצה להבין - -

<גיל מלמד: אני יכול לעשות סדר בדברים, אני חושב שזה קצת יסדר את הדברים - -

<חוה ראובני: האיום של הרשויות האמריקאיות למנוע יבוא "הונדה" לארצות-הברית דומה לאיום של משרד התחבורה למנוע יבוא "הונדה" לישראל מבחינת סדרי עדיפויות.

<גיל מלמד: אני רוצה לעשות סדר בדברים לגבי דברים שנאמרו כאן:

<גיל מלמד: קודם כל, גם אני מצטער שלא הייתי בדיון על החוק אבל השאלה אם להמשיך להצטער או - -

איתן כבל: גיל, עזוב.

<גיל מלמד: - - מה שיקי תיאר זה ההליך כשהוא עובד אבל השאלה מה קורה כשההליך לא עובד?

<גיל מלמד: אנחנו יודעים, אנחנו נחשפנו בשנים האחרונות ליותר מדי מצבים - -

איתן כבל: גיל, אני רוצה להציע הצעה - -

<גיל מלמד: אני מתכנס לזה.

<גיל מלמד: נחשפנו ליותר מדי מצבים שאצל יצרני הרכב עצמם יש הסתרה ויש אי דיווח ויש מקרים מאד מאד חמורים שבסופו של דבר לא יצאו - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: נא לא להפריע לי לנהל את הדיון, אני רוצה לסכם.

<גיל מלמד: השאלה המהותית כאן, וזה כל העניין - כשאני אומר להפוך את המכונית, לשים אותה בחזרה - - -

איתן כבל: גיל, אני הבנתי.

<גיל מלמד: לא, אני מסביר איפה הבעיה.

<גיל מלמד: הבעיה היא בלקיחת האחריות של משרד התחבורה.

<גיל מלמד: משרד התחבורה עושה הכל כדי לא לקחת על עצמו את הניהול של הטיפול בעניין.

<גיל מלמד: אם הוא היה עושה מה שעושה משרד התחבורה האמריקאי ומנהל בעצמו את הדברים, הכל היה נפתר.

<גיל מלמד: גם הטענות של כולם היו נפתרות באותו רגע.

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: אני רוצה להציע את ההצעה הבאה - -

<אבנר פלור: רק להגיד את המצב הקיים היום כי הוא כל הזמן רק תוקף, אז לפחות שישמע - - -

איתן כבל: אלוהים ישמור, אתם נדבקתם מהשר שלכם.

איתן כבל: כל הזמן אתם במגננה.

<אבנר פלור: אנחנו המדינה בין היחידות בעולם שיש נוהל מסודר בנושא ה"רי-קול".

<אבנר פלור: אני חושב שאנחנו בין המדינות היחידות ואפילו הבודדת - -

<גיל מלמד: ממש לא נכון.

<אבנר פלור: - - שמגבילה את בעלות הרכב במידה ולא בוצע ה"רי-קול".

<גיל מלמד: אני שמח שאימצתם צעה שלי.

<גיל מלמד: זו הצעה שלי ואני שמח שאימצתם אותה.

<אבנר פלור: אני לא הפרעתי לך.

איתן כבל: אבנר, אבנר, בבית הכנסת אם היית עכשיו היו קוראים לזה "טורח ציבור".

<אבנר פלור: לא, אבל תן לי רק להסביר.

איתן כבל: אבנר, הבנתי.

<אבנר פלור: עוד שני משפטים, בסדר?

<יורם בונן: הרי את ההערה היחידה שלנו לא אמרנו כי רק ענית לשאלה של אדוני.

איתן כבל: אבל אני לא שאלתי אותך.

<יורם בונן: לא, שאלת אותי ואני עניתי על מה ששאלת אותי אבל יש לנו בקשה אחת:

<יורם בונן: הבקשה שלנו היא שהמועדים יהיו 14 ימי עבודה לשני הסעיפים.

איתן כבל: אוקי, תודה.

איתן כבל: אני ברשות

איתן כבל: כם רוצה להגיד את הדבר הבא: קודם כל, אני הולך להעביר את סעיף 8 כיוון שאני לא רוצה להשאיר את החוק ללא תקנות או תקנות חסרות.

איתן כבל: יחד עם זאת, אני אומר לכם שהדברים שהעלה כאן גיל, אני מתכוון לטפל בהם באופן אישי, אני מודיע את זה כאן.

איתן כבל: אני לא מתכוון בשום פנים ואופן, עם כל זה שאתם מוכנים ומאורגנים – אני רק מעביר את זה כדי לא לעצור את התהליך - -

<איתי עצמון: כי העקרונות נקבעו בחוק.

איתן כבל: העקרונות נקבעו בחוק ואני לא רוצה עכשיו, גיל, לעצור את כל התהליך כי זה עוד יותר גרוע ממה שאנחנו מבקשים למנוע.

איתן כבל: לכן, מה שאני אומר לך גיל: אנא, את מה שאתה אמרת, ואתה יודע להתנסח ולכתוב את הדברים, אני רוצה עמוד, שניים, בדיוק דבר דבור על אופניו.

איתן כבל: אתה כבר הבנת את הקולות שנשמעים כאן מכל הכיוונים ונוגעים לשאלות של איך היכולת שלנו להשפיע על היצרנים בעולם למרות שאני אגיד לכם משהו: אנשים שאוהבים כסף, הם לא מוותרים גם על מדינות בגודל ישראל.

איתן כבל: איך אומרים?

איתן כבל: לא אמרתי את זה חס וחלילה ממקום רע.

איתן כבל: תשמע, אתה לא מייצר בשביל להגיד כל יום: לזה אני לא אספק, לזה אני לא אספק כי אם הנחת העבודה היא שאף אחד לא רוצה להיתבע, אם זו נקודת המוצא, צריך לדעת להבהיר מה באמת מקומו של היבואן, מה מקומו של היצרן בתהליך.

איתן כבל: אני ארצה לדעת, למשל, האם יש מוקד בינלאומי כזה, האם יש גוף בינלאומי שיודע לבוא ולפקח.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: אני לא אומר את זה ממקום של ידיעה - -

<דידי רוזנפלד: אין.

איתן כבל: כן, את זה כבר הבנתי ממנו.

איתן כבל: תודה דידי.

איתן כבל: הבנתי מהשותף שלך שאין.

<דידי רוזנפלד: כולה להרוויח כסף זה לא בושה.

איתן כבל: חס וחלילה, אני ממש לא במקום הזה.

איתן כבל: אל תיקח אותי לפינות שאני לא שם.

<דידי רוזנפלד: לרבע את המעגל זה לא ילך.

מנסה להגיד: רונן, משפט.

<רונן לוי: אנחנו תומכים במה שגיל העלה באופן מלא והרבה שנים אני מכיר את זה.

<רונן לוי: כמו כן, אני מציע שאם עכשיו אתה עושה את כל הדיונים על תאונות הדרכים, אולי תאמץ את זה שהרשות הלאומית תיקח על עצמה - -

איתן כבל: כן, אני מקבל.

איתן כבל: רונן, תודה רבה לך.

<יורם בונן: אז אם אפשר רק להשלים את הבקשה, אני לא יודע אם אדוני - -

איתן כבל: יש עוד בקשה?

<יורם בונן: לא, הבקשה של ה-14 ימים.

איתן כבל: תכף.

איתן כבל: אני מתקשה להגיד שני משפטים במשפט אחד.

איתן כבל: סיימנו חלק א', אנחנו עוברים להערות לסעיפים.

איתן כבל: היתה הערה לגבי העניין של ה-14 יום?

<חוה ראובני: אני אולי אסביר את מבנה המועדים שעשינו.

<חוה ראובני: יש שלוש תחנות בזמן: הודעה למנהל מידית, הודעה לציבור שזה רק הודעה שיש "רי-קול" עם הנוסח של המודעה בשני עיתונים, אתר של היבואן עצמו ובעוד שני אמצעי תקשורת שבעה ימי עבודה.

<חוה ראובני: המידע המקיף הגדול עם הוראות היצרן וכולי, לזה זה נשאר 14 ימים.

<חוה ראובני: המידע הקטן, הודעה למנהל שיש "רי-קול" על הרכבים האלה, זה מה שצריך להסביר.

<גיל מלמד: אני חושב שזה מוכיח בדיוק את הטענה שלי, עד כמה משרד התחבורה מנסה להתנער מהחובה שלו לנהל את העניין.

<גיל מלמד: הרי מה הם עשו?

<גיל מלמד: אני מקבל הודעות לעיתונות מיבואני הרכב.

<גיל מלמד: במקרה הזה אני חייב לומר שהם מסכנים שאולצו על ידי המשרד לשלוח הודעה לעיתונות על "רי-קול" שבוצע.

<גיל מלמד: עכשיו, "רי-קול" שבוצע, "רי-קול" שהוכרז, זה נהדר, אני בעדו אבל הבעיה שלי זה עם ה"רי-קולים" שלא מוכרזים.

איתן כבל: את זה הבנתי.

<גיל מלמד: למה לפרסם הודעה בעיתון, מה עוזר הודעה בעיתון שהיא לא רלוונטית ל-99% - -

איתן כבל: אבל גיל מלמד, יקירי, תאמין לי - -

<לאה ורון: איך תודיע לציבור?

<גיל מלמד: למה להודיע לציבור?

<גיל מלמד: אני צריך להודיע רק נקודתית למספר קטן מאד של אנשים שהם בעלי הרכב - -

<לאה ורון: אם בכל ה"טיוטות" יש איזו שהיא תקלה סדרתית, כל ה"טויוטות" מדגם מסוים.

<גיל מלמד: 127 מכוניות אבל מפרסמים בעיתון ושולחים לי הודעה לעיתון שאני לא מפרסם אותה כי לא מעניינת את רוב האנשים, תפרסם מודעה לכל הציבור בישראל בשביל 127 מכוניות?

<גיל מלמד: - - -

<אבנר פלור: נו אז מה אתה רוצה?

<אבנר פלור: הרי אם לא היינו עושים את זה הייתם אומרים למה לא עושים את זה?

<אבנר פלור: הוא תוקף ולא נותנים לדבר.

איתן כבל: תן לי, אני יודע להגן.

איתן כבל: סליחה.

<גיל מלמד: אני לא תוקף.

<גיל מלמד: למה אתם לוקחים את זה אישית?

<גיל מלמד: יש כאן עניין מקצועי.

<גיל מלמד: - -

איתן כבל: אתה כבר נהיית לא קיפוד אלא דורבן עם הקוצים.

איתן כבל: די, מספיק.

<גיל מלמד: - - אני אומר שלהכריז על ה"רי-קול" בשביל 127 אנשים במודעות בעיתון זה להרוג יתוש - - -

<גיל מלמד: בעשרות, בבודדים, במאות ברוב המקרים.

<גיל מלמד: ולכן, לפרסם מודעות בעיתונים זה הרי סתם עול מיותר וטפשי.

<גיל מלמד: עכשיו, אני שמח שמשרד התחבורה לפני אי אילו שנים אימץ את ההצעה שלי.

<גיל מלמד: אבל זה מיותר כל ההליך.

איתן כבל: סליחה, שום דבר לא מיותר.

איתן כבל: אני אגיד לך איך אני רואה את זה, אני רואה גם וגם: זה לא אמור לבוא על חשבון.

איתן כבל: מנקודת המבט שלי אני מצפה שכל לקוח, כמו שהוא מוזמן מעת לעת, מהמוסך שלי מודיעים לי: תגיע לטיפול - -

<גיל מלמד: אבל לא מודיעים לך את זה באמצעות מודעה בעיתון.

<קריאות: - - -

איתן כבל: שניה, חברים יקרים, אני רוצה לסיים.

איתן כבל: מספיק.

איתן כבל: אם לא תשתכנעו מדבריי, תוסיפו.

איתן כבל: אני רוצה גם וגם.

<דרור וגשל: יש גם וגם.

<לאה ורון: יש גם וגם.

איתן כבל: יפה.

איתן כבל: אין לי בעיה כל עוד אם זה רק היתה הודעה לציבור- ניחא.

איתן כבל: פה אני - -

<איתי עצמון: לא, החוק קבע.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: בחוק אני הקפדתי שתמיד תמיד הלקוח יקבל את ההודעה.

איתן כבל: לכן, מה שאני מנסה לומר לכם כדי לסכם את העניין הזה, זה יהיה גם וגם.

איתן כבל: נקודה.

איתן כבל: למה אתה מכדרר אותי?

<יורם בונן: אבל כל מה שאנחנו אומרים - -

איתן כבל: כמה כתוב פה?

איתן כבל: שבעה ימי עבודה?

<חוה ראובני: שבעה ימי עבודה - - -

איתן כבל: חוה, סליחה.

איתן כבל: אני אוסיף כדי שלא תיפול שגגה ונגיד בגלל ש"איד אל אדחה" היה באיזה מדינה באינדונזיה וזה, עשרה ימי עבודה.

איתן כבל: תודה.

<יורם בונן: בשניהם.

<חוה ראובני: אני מפנה את אדוני לנוסח של פרט אחד לתוספת הראשונה מבחינת מה המידע העצום שצריך לשים שם.

<חוה ראובני: - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חוה, רגע.

איתן כבל: אני כבר סיכמתי.

איתן כבל: דידי, אני מדבר על המקום שבו הזמן שהוא צריך במקום שבעה ימים - -

<לאה ורון: פסקה 9(א).

איתן כבל: פסקה (א) – בתוך עשרה ימי עבודה.

<דידי רוזנפלד: אבל יש חגים.

<דידי רוזנפלד: החודש הזה לא עובדים.

<דידי רוזנפלד: אתה עובד שישה ימי עבודה כל החודש.

איתן כבל: סליחה, נהיית לי שוחט?

<לאה ורון: איזה חודש בארץ לא עובדים?

<דידי רוזנפלד: החודש הזה.

<דידי רוזנפלד: החודש הזה את עובדת שישה ימי עבודה כל החודש.

<לאה ורון: בהנחה שבחול המועד אתם לא עובדים אבל אם אני רכשתי ממך רכב ויש בו תקלה סדרתית, נורא הייתי רוצה שתיכנסו למשרדים שלכם ותודיעו, בעיקר אם - - -

<דידי רוזנפלד: זה מצוין אבל 14 ימי עסקים זה פשוט – אתם רוצים שנעבור על החוק?

<דידי רוזנפלד: על מה מדובר?

<דידי רוזנפלד: יש חצי שנה זמן לתקן את זה.

<דידי רוזנפלד: זה לא תוך שלוש דקות מתקנים.

<לאה ורון: אני לא אכנס לאוטו אם אני יש תקלה בכרית אוויר.

<דידי רוזנפלד: את יכולה לא להיכנס.

<יורם בונן: לגבי סעיף קטן (א), מה שאמר היושב ראש, עשרה ימי עבודה, אנחנו אומרים תודה.

<יורם בונן: לגבי סעיף קטן (ב): גם עורכת דין ראובני עשתה את האבחנה מהבחינה הזאת שלגבי - -

איתן כבל: מה שאתה אומר, עשרה ימים כבר יש לנו.

איתן כבל: עכשיו בא נילחם על השאר.

איתן כבל: עד כמה זה קריטי?

<יורם בונן: אחרי החצי שנה, עד כמה זה קריטי יהיה ההבדל?

<חוה ראובני: תראה, בסוף זה תהליך.

<חוה ראובני: תלוי כמה כלי רכב.

<חוה ראובני: חצי שנה זה הרבה.

<חוה ראובני: הייתי רוצה שאתמול יתקנו את כלי הרכב אבל אני יודעת שזה לא קורה.

<חוה ראובני: אני חושבת שלפחות צריך לתת לאנשים, לבעלי הרכב, את ההזדמנות לתקן כמה שיותר מהר.

<חוה ראובני: אני, כבעלת רכב, אם אומרים לי שהבלמים שלי לא בסדר, אני רצה למוסך למחרת בבוקר.

<דידי רוזנפלד: לא כתוב 14 יום.

<דידי רוזנפלד: כתוב עד 14.

<יורם בונן: כזכור, את החצי שנה לא אנחנו ביקשנו.

<חוה ראובני: אחרי חצי שנה, הקפאת הרכב אבל אני רוצה - -

<דידי רוזנפלד: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, אני סיכמתי 16 יום.

איתן כבל: סעו לשלום.

איתן כבל: לא ימי עבודה, ימים רגילים.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: זה תקדים חקיקתי אדוני.

איתן כבל: תגידי, זה כמו שנה שעברה בוועדה, שחגי תשרי פרצו ללוח.

איתן כבל: פתאום זה קרה והם לא התכוננו ופתאום ופתאום.

איתן כבל: אז גם פה...

<איתי עצמון: אני מציע שהוועדה תדון גם בתוספת לתקנות שהתקנה שעכשיו דנו בה מפנה אליו.

<איתי עצמון: התוספת הראשונה, שקובעת את נוסח ההודעה לציבור.

<איתי עצמון: אם תוכלי, עורכת הדין ראובני, לומר בכמה מילים במה דברים אמורים.

<חוה ראובני: ההודעה לציבור בפרט (1) לתוספת הראשונה נועדה להגיד משהו כללי לציבור: ראו הוזהרתם, זה הרכב, זה הדגם, זו שנת הייצור, זו המערכת, וזכותכם החוקית לתקן את זה חינם במוסך היבואן.

<חוה ראובני: זאת האמירה העיקרית של להביא לידיעת הציבור שיש "רי-קול" ושזה תיקון חינם על פי דין, לא בהתנדבות, אצל מוסכי השירות של היבואן.

<חוה ראובני: להם כבר צריך לתת הרבה יותר מידע טכני, יותר פרטים, תיאור הליקוי, הנחיות היצרן, הטיפול.

<גיל מלמד: יש עוד סעיף אחד שראוי להוסיף כאן – כל ההתייחסות עד היום היא ל"רי-קולים" בטיחותיים אבל יש - -

איתן כבל: "רי-קולים" שהם לא בטיחותיים.

איתן כבל: למשל, כשאני לוחץ על הגז והאוטו לא נוסע.

איתן כבל: ..

<קריאות: - - -

איתן כבל: זה לא בטיחותי...

<חוה ראובני: אדוני, התפיסה שלנו את התפקיד שלנו איננה לשרת את הקטע השירותי-צרכני - -

איתן כבל: אני לא מסכים אתך, חוה.

איתן כבל: לא, זה לא קשור לזה.

<גיל מלמד: לא מדובר על צ'ופר בכלל.

איתן כבל: גיל, אני הבנתי.

איתן כבל: תקשיבי חוה, את יודעת?

איתן כבל: אחד הדברים שנתתי לעצמי פה - כל דבר שאתם מדברים, אני מעמיד את עצמי במקום שלך ובמקום שלהם.

איתן כבל: זה עושה לי גם את הדברים יותר קל להבין אותם ולהתמודד אתם.

איתן כבל: עכשיו, מה קורה לנו?

איתן כבל: הרבה פעמים אנחנו נמצאים בתפקיד ורואים רק את מה שאנחנו מביאים, ואנחנו רוצים לסמן "וי" שהעברנו את זה.

איתן כבל: זה לא מתוך, חס וחלילה, שאנחנו לא דואגים לציבור.

איתן כבל: אנחנו פשוט נמצאים בתוך המעגל שלנו, ולכן גם הדיונים בוועדה, לפתוח את דברים, להתייחס ולראות וואלה, לא חשבתי על זה כי הייתי שקוע בלהעביר רק את הרצונות שלי כמשרד כזה או אחר.

איתן כבל: אני חולק עליך.

איתן כבל: משרד התחבורה, נכון, תפקידו לא להיות משרד-על לכל עניין לכל דבר ועניין, לאבזור הרכב, אם תהיה לו "טסה" בכזה צבע או בצורה שכזאת.

איתן כבל: אגב, יש כאלה שלא יודעים מה זה "טסה", נכון?

<יורם בונן: אני לא יכול להגיד את זה.

<יורם בונן: אסור לי.

איתן כבל: למה?

<יורם בונן: כי אני מייצג את ארגון יבואני הרכב.

איתן כבל: אתה צודק, אל תגיד.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך: אני חושב שיש חובה, הציבור מצפה ממשרד התחבורה שיהיה איזה סמכות-על, רגולטור-על לכל הדברים האלה.

איתן כבל: אם זה היה מישהו שהזמין לעצמו איזה שהוא חלק ולא קיבל אותו, אני אתך.

איתן כבל: אבל אם יש משהו שהוא סוג של "רי-קול" – תביני, זה לא איזו תוספת סתם.

איתן כבל: "רי-קול" שהיתה תקלה סדרתית ושכחו לשים את הבורג או לא יודע מה.

איתן כבל: אני חושב שבעניין הזה זה שירות אל"ף-בי"ת.

איתן כבל: אל תחשבי על המשרד שלך, תחשבי על מכונת הכביסה שקנית - -

<חוה ראובני: אני חושבת על האוטו שלי.

איתן כבל: לא, זה ניגוד אינטרסים.

איתן כבל: אני לא רוצה שתחשבי על האוטו שלך.

איתן כבל: אני רוצה שתחשבי על המדיח.

<אבנר פלור: הלוואי והיו עושים "רי-קול" למדיח.

איתן כבל: לא משנה, אתם מבינים למה אני מתכוון.

<דידי רוזנפלד: לא תצטרכי לחשוב, תעשי ליסינג, אלא תצרכי לחשוב על האוטו, אני אחשוב במקומך.

<דידי רוזנפלד: על הכל אני חושב, גם עליך אני אחשוב.

<אבנר פלור: אדוני, אני רוצה להציע משהו, בסדר?

<אבנר פלור: היות והתקנות האלה נגזרו מהחוק, מהחקיקה הראשית – בחקיקה הראשית ישנה הגדרה לתקלת - -

איתן כבל: ומה הבעיה להוסיף את זה?

<אבנר פלור: דקה.

<אבנר פלור: לכן, מה שאני אומר, שבאותו דיון שאתה מתכוון לקיים, בדיון הפנימי הזה נציג לך את כל הנושאים, גם את הנושא של הקמפיין הטכני, שזה לא "רי-קול" בטיחותי.

איתן כבל: אוקי, הבנתי.

איתן כבל: אבנר פלור הבנתי אבל אני רוצה מענה לזה.

איתן כבל: שמעת?

איתן כבל: אני רוצה מענה, זה הכל.

איתן כבל: אין שום סיבה, הוא צודק לחלוטין.

<דידי רוזנפלד: רוצה מענה, לא הסבר.

איתן כבל: אני רוצה מענה, לא הסברים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: כפי שאומר לי היועץ המשפטי, הוועדה עיינה בתוספת הראשונה והיא מאשרת הן את התוספת והן את תקנה 8 לעניין טיפול בתקלת בטיחות סדרתית ברכב מיובא עם השינויים.

איתן כבל: ואני רוצה להזכיר שביקשתי מגיל מלמד להכין את המסמך עליו אנחנו נשב בנושא ה"רי-קול", יצרן/יבואן ואת הסעיף הזה של ה"רי-קול", שהוא איננו בטיחות שנצטרך להתייחס אליו.

<אבנר פלור: אנחנו נציג גם את המצב הקיים היום.

איתן כבל: מי בעד, מי נגד?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: סעיף 9.

<אינגריד הר אבן: אנחנו מבקשים לפני הקראת הסעיף הזה, יש לנו הרבה טענות לגבי האופן שבו הובאו התקנות והמהות שלהן והעקרונות שלהן.

<אינגריד הר אבן: אנחנו רוצים לשאת כמה דברים כלליים לפני שסוחפים אותנו לנוסח.

<אינגריד הר אבן: ברשותך.

איתן כבל: בבקשה, בקצרה.

<אינגריד הר אבן: באריכות, זה בנפשנו.

איתן כבל: בסדר, "בנפשכם" אפשר גם בקצרה.

איתן כבל: בבקשה יקירה, חבל על הזמן.

<רונן לוי: אנחנו, כידוע, יושבים פה כבר כמעט ארבע שנים ומדברים בדיוק על העניינים האלה ועל הסעיפים האלה, ועכשיו מהתקנות, כל מה שעשינו, התקנות שאנחנו עוברים היום, מעבר לזה שהתקנות האלה שונו או חלק מהניסוחים שונו אתמול בלילה ולא ראינו אותן אלא רק היום, כשהגענו לכאן, לא הצלחנו להגיע לרמה כזאת שהצלחנו לשכנע את האנשים המקצועיים של משרד התחבורה ליישם את מה שנדון פה, בחוק, במשך הרבה שנים, גם אצל חבר הכנסת ברוורמן ואחר כך כאן, ועכשיו הגענו למצב שסעיף 53 כמובן לא נמצא.

<רונן לוי: הסעיף הזה, שאנחנו עכשיו נדון בו, ואנחנו מבקשים לא לדון בו היום כדי לדון בכל סעיפי המוסכים בזמן נפרד שקשורים לעניין הזה, הסעיף הזה למעשה הופך את משרד התחבורה לא לרגולטור אלא למקבל דואר - -

איתן כבל: עצור, עצור.

איתן כבל: סליחה גברתי, עצרי.

איתן כבל: כשאמרתי "עצור" זה גם לא היועצת שלו.

איתן כבל: אני רוצה לשאול את אבנר וחוה האם יש אמת בטענה שטוען רונן, שהדברים, הם ראו אותם רק הבוקר?

<לאה ורון: לא, הוא מדבר על הנוסח הסופי שהוא ראה הבוקר.

<לאה ורון: לפני כן, הם ראו לפחות פעמיים על המסכים באתר הוועדה - -

<חוה ראובני: הנוסח שהוגש היום בבוקר - - -

איתן כבל: חוה, אני הבנתי.

איתן כבל: אני רוצה לדעת האם הנוסח שיושב פה, לא מעניין אותי השימוע, לא מעניין אותי מה שישבתם אתם.

איתן כבל: האם הנוסח הזה, הם ראו אותו, היה להם סיפק להשיב עליו לפני כן.

איתן כבל: זה העניין.

<חוה ראובני: הנוסח של היום בבוקר שונה בחמש מילים מהנוסח שהומצא לוועדה.

<לאה ורון: באיזה סעיף, עורכת הדין ראובני?

<חוה ראובני: בסעיף 9(א) הפכנו את סדר המילים "שלו מסר" ל"מסר לו".

<חוה ראובני: בסעיף (ד), במקום "משיקולים שאינם ענייניים" זה "משיקולים שאינם קשורים באיכות עבודתו המקצועית".

<חוה ראובני: כל היתר לא השתנה לעומת הנוסח שהניח השר בוועדה.

<חוה ראובני: לפניכם הנוסחים, ביוני הופצו התקנות האלה להערות הציבור.

<חוה ראובני: קיבלנו את הערות הציבור, שקלנו אותן אחת לאחת, גם מאיגוד המוסכים היו דברים שהסכמנו, היו דברים שלא הסכמנו.

<חוה ראובני: אני מבקשת לציין שהתקנות שהופצו ביוני הן מעבר לתקנות האלה שמונחות בפני הוועדה.

<חוה ראובני: בזמנו, אנחנו הפצנו סט שלם של כל התקנות ליבוא שכללו הן את התקנות שמתקין השר לבד, הן את התקנות שהן באישור הוועדה.

<חוה ראובני: לפני הוועדה מונח, מטבע הדברים, רק אותו פלח תקנות שמצריך את אישור הוועדה.

<חוה ראובני: בנוסף, יש עוד מספר תקנות שהן בסמכות השר, שהן לא פה אבל גם אותן הן ראו וגם עליהן הן העירו כאשר הן הופצו - -

<לאה ורון: כשאת מסרת לוועדה שבימים הקרובים הן תחתמנה על ידי שר התחבורה.

<חוה ראובני: אנחנו עמלים על "גיהוץ" הניסוח לצורך חתימה.

<רונן לוי: יש פה עניין עקרוני - כשלמדתי אזרחות, למדתי שהממשלה מבצעת את מה שהמחוקק רוצה ולא שעכשיו פקידי משרד התחבורה ישנו את מהות החוק.

<רונן לוי: יש לנו מצוקה, אני לא יושב פה סתם.

לא השאלה: עכשיו, אנחנו נעבור את הסעיפים.

לא השאלה: אם לא תנוח דעתי מכך כי בסוף זה מוציא אותי, לא אתכם, אותי, כי אני זה שנלחם על השינוי הגדול הזה, ואם השינוי הזה לא מתקיים אז זה לא יהיה.

לא השאלה: אם לא תנוח דעתי, זה מבחינתי לב ליבו של העניין.

<אינגריד הר אבן: אנחנו פתחנו את הדיון היום בסוגיית סעיף 53 שאין לו תקנות.

<אינגריד הר אבן: לא התקדמנו במילימטר בנקודה הזאת, בהפסקה הם חזרו על אותו טיעון שהם יבדקו יראו.

<אינגריד הר אבן: אנחנו חוזרים ומבקשים: איך אפשר לדון ביחסי יבואן-מוסך אם לא דנים במספר המוסכים, שזה סעיף 53?

<אינגריד הר אבן: הדברים קשורים אחד בשני.

<קריאות: מה הקשר?

איתן כבל: סליחה, אני חולק עליך, אני חולק עליכם.

איתן כבל: חבר'ה, אל תפריעו לי עכשיו.

איתן כבל: סעיף 53 - אני פה.

איתן כבל: אני מגן על המוסכים יותר אפילו ממה שאני מצפה שאתם תגנו.

איתן כבל: אני פה לא אעשה מעצמי חוכא ואטלולא, אז אנחנו נעצור פה כי אני אמרתי את הדברים בצורה הכי ברורה בעניין הזה.

איתן כבל: אני ברור וחד.

איתן כבל: אני לא משחק פה.

איתן כבל: אם דעתי לא תנוח, זה לא יתקדם.

איתן כבל: אז אמרנו סעיף 53, יותקנו מועדי תקנות, עוד יתקיים דיון.

איתן כבל: גם אתם צריכים להיות בעלי עניין שהחוק יתקדם.

איתן כבל: ואני מנסה לבוא ולומר: חברות וחברים, בואו נתקדם.

איתן כבל: מה שלא, אני לא אעביר.

איתן כבל: בואו נדון בפרטים.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: ההנאה שלי זה לא בדיוק לשבת פה עכשיו – גם אני רוצה להיות כמו החברים האחרים שלי, כל אחד במקומו, באיזו הרמת כוסית או לא חשוב איפה.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: "התנאים להתקשרות יבואן מסחרי עם מוסך שירות ופרסומם ונסיבות מיוחדות לעניין אופן ביטול ההתקשרות [סעיף 58(א)] 9.

<חוה ראובני: (א) יבואן רכב מסחרי יפרסם באתר האינטרנט שלו וימסור לכל דורש את התנאים להתקשרותו עם מוסך, לצורך היותו מוסך שירות של היבואן (להלן –תנאי התקשרות); שינה היבואן את תנאי ההתקשרות, יפרסם את השינוי באתר האינטרנט שלו, וישלח הודעה על כך למי שמסר לו את תנאי ההתקשרות במהלך 6 החודשים שקדמו למועד השינוי.

<חוה ראובני: (ב) תנאי ההתקשרות של יבואן מסחרי יהיו אחידים, ויחולו באופן שוויוני על כל מוסכי השירות של אותו יבואן ועל המבקשים להיות מוסך שירות של אותו יבואן.

<חוה ראובני: (ג) יבואן מסחרי ימסור למנהל, לפי דרישתו, את פירוט תנאי ההתקשרות והנימוקים להם.

<חוה ראובני: (ד) במקרה של פניית מוסך שירות למנהל, שלפיה בכוונת יבואן - -

איתן כבל: עצרי.

איתן כבל: האם עד כאן, רונן, יש דברים שאתם רוצים להעיר?

<אינגריד הר אבן: כן.

<אינגריד הר אבן: אני אתחיל דווקא בסעיף של החוק כי דיברנו על היעדר כל הלימה בין החוק לתקנות.

<אינגריד הר אבן: מה החוק אומר?

<אינגריד הר אבן: אני קוראת מ-58(א): "יבואן מסחרי יפרסם באתר האינטרנט שלו את התנאים להתקשרותו עם מוסך שישמש מוסך שירות של היבואן.

<אינגריד הר אבן: " עד פה הדברים ברורים, לא צריך תקנות, לא הייתי צריכה פה את כל (א), (ב), (ג) של התקנות, מיותר לחלוטין.

<אינגריד הר אבן: מה כן הייתי צריכה?

<אינגריד הר אבן: השר, באישור הוועדה רשאי לקבוע הוראות לעניין התנאים.

<אינגריד הר אבן: משרד התחבורה התעלם לחלוטין מהסוגיה הזאת ובכל התקנה הזאת אני לא מוצאת איפה משרד התחבורה מפקח על אותם תנאים.

<אינגריד הר אבן: בשיחתנו בהפסקה עם נציגי משרד התחבורה עלתה הטענה שהלשכה המשפטית שלהם לא מאפשרת להם לעשות את זה.

<אינגריד הר אבן: זה נשמע לי מאד תמוה אם המחוקק כבר הסמיך אותם לעשות את זה, ואני אגיד איפה הבעיה, אני אתחיל מהשוליים של הבעיה: הם אפילו לא קבעו בתקנות שמוסך שעומד בתנאים שהם מסכימים, חייבים לקבל אותו.

<אינגריד הר אבן: אנחנו רוצים שמשרד התחבורה יפקח גם על התנאים עצמם.

<אינגריד הר אבן: לא יכול להיות שיבואן יפרסם לי תנאים להיות מוסך רשת שלו, שהמשמעות הכספית שלהם 30 מיליון דולר, ויצאו ידי חובתם כי הם רק פרסמו את זה.

<אינגריד הר אבן: אז מה עשיתי פה?

<אינגריד הר אבן: משרד התחבורה צריך - -

<איתי עצמון: אבל ראי את תקנת משנה (ב).

<אינגריד הר אבן: לא, יהיו אחידים.

<אינגריד הר אבן: מה זה אחידים?

<אינגריד הר אבן: זה לא אומר שמשרד התחבורה - -

<קריאות: - - -

<איתי עצמון: את רוצה שהוא ייכנס ממש למהות התנאים?

<אינגריד הר אבן: כן.

<לאה ורון: למסגרת של התנאים שנדרשים.

<לאה ורון: לעניין התנאים.

<לאה ורון: היא צודקת.

<אינגריד הר אבן: קודם כל לפקח על התנאים.

<אינגריד הר אבן: עכשיו, אם עולה הטענה שהתנאים הם תעתיק של תנאי היצרנים, אז אין בעיה שמשרד התחבורה יבדוק האם - -

איתן כבל: מה הטענה?

איתן כבל: סליחה גברתי.

איתן כבל: את רואה?

איתן כבל: את מתחילה לדבר לעניין בלי כל הסיבובים.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד בשורה התחתונה: אני לא רוצה מילים שמעקרות.

איתן כבל: בסוף מה יקרה?

איתן כבל: יבוא, הוא קובע תנאים כאלה שעיקרו לי את כל – אתה אומר: סליחה, החוק לא מאפשר לי או התקנות לא מאפשרות לי.

<רונן לוי: הוא צריך להיות הרגולטור.

<אינגריד הר אבן: משרד התחבורה מאפשר ליבואנים לקבוע מה שהם רוצים.

איתן כבל: עצרי כאן.

<יורם בונן: אדוני, הדיון הזה, כמו שאמרת גם, הסעיף בחוק עבר דיון ארוך בוועדה ואדוני שמע ושמע ובסוף, הסעיף, כפי שנוסח, משקף איזה שהם איזונים, הוועדה החליטה איפה להעביר את הקו.

<יורם בונן: ויש כאן איזה ניסיון לעשות מקצה שיפורים ולהשיג בדיעבד הישגים שהוועדה לא קיבלה.

<יורם בונן: עכשיו קונקרטית: 1.

<יורם בונן: השר לא הוסמך על ידי הוועדה לקבוע את התנאים עצמם.

<יורם בונן: - -

<אינגריד הר אבן: סליחה, "יקבע הוראות לעניין התנאים - -

<חוה ראובני: רשאי לקבוע, לא יקבע.

<איתי עצמון: זה נתון לפרשנות.

את דעתי: אגב, גם לפי צו הממונה שהיה, היבואנים הורשו מתוך אותה תפיסה לקבוע שלוש קטגוריות של תנאים כי זו הרי "מיטת סדום".

את דעתי: הרי זה לא יכול להיות שהדרישות יהיו אחידות בכל - -

איתן כבל: אוקי, הבנתי.

איתן כבל: אני רוצה להעיר הערה כדי שתבינו למה אני מתכוון: לא צריך לשאול אותי למה התכוון המחוקק.

איתן כבל: אני יודע בדיוק למה אני התכוונתי.

איתן כבל: זה היתרון הגדול ולכן אני תמיד אומר שהדברים צריכים להיות נהירים ובהירים כדי שלא נדרש לעורכי דין.

איתן כבל: אם אנחנו כבר עכשיו בוויכוח, אני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אני אגיד לכם בדיוק למה אני מתכוון: אני לא חושב אולי שבאמת אתה צריך לקבוע את הכללים ולכתוב אותם, אבל אתה צריך לוודא שהכללים האלה, שהם נמצאים בתוך איזו מסגרת הגיונית.

איתן כבל: אני מקבל את מה שעורך-דין בונן אומר, שזה לא עכשיו שהיצרן – בסדר, אני מבין את זה.

איתן כבל: אבל מה?

איתן כבל: בסוף מישהו צריך לוודא שזה באמת פועל בכללי המשחק שהמחוקק התכוון בהם.

איתן כבל: דהיינו – עכשיו שוב אני אומר את זה: אנחנו יושבים כאן, מדברים בתוכנו, ועוד לא התחלנו, כבר כל אחד מסביר לעצמו איך הוא רוצה לראות את זה.

איתן כבל: אני עוד לא קבעתי או אמרתי מי צודק, ממש לא.

איתן כבל: אני יודע שאדם אחד צודק פה, אני.

איתן כבל: אני מתכוון לזה לא במובן של חס וחלילה להתנשא מעל מישהו מכם אלא במובן הזה שאני, כמחוקק - -

<חוה ראובני: המוסדי.

איתן כבל: - - כן, אני יודע למה אני התכוונתי.

<לאה ורון: הוא אומר שזה לא קיבל ביטוי נכון.

איתן כבל: נכון, אולי בנוסח אבל זה אחד הסעיפים שאני, כוועדה, דאגתי שייכנס בצורה ברורה.

איתן כבל: זה חלק מאותם דברים שאמרתי שאם זה לא יהיה, החוק הזה, אני לא מעביר אותו.

איתן כבל: אמרתי את זה לשר.

איתן כבל: יש עוד דבר שאחר כך נגיע עליו, עם נושא הביטוחים וזה בהמשך, איך כבר מכדררים את כולנו ברחבה.

<רון מלכה: יש עוד כמה נושאים בדרך.

איתן כבל: בסדר, אמרתי כדוגמה.

איתן כבל: אני צריך להגיד את הכל?

איתן כבל: בטח שכל אלה לומדים ומסדרים את השורות.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: צריך להתארגן.

איתן כבל: כל אחד מתארגן.

איתן כבל: מה שאני מנסה לומר בשורה התחתונה – אני את סעיף 9 לא מעביר היום.

איתן כבל: אני עוצר כאן.

איתן כבל: אני כבר אומר לך פלור, חוה, דרור – אם צריך, אני אחתוך.

איתן כבל: אני אחתוך ואני כבר אמרתי לכם מה הכיוון שלי.

איתן כבל: אני לא ביקשתי שאתם תכתבו, אני מקבל את מה שהוא אומר.

איתן כבל: אני רוצה שכוונת המחוקק תתממש.

איתן כבל: דהיינו, שלא ייווצר מצב שבו לא כל מוסך יכול להיכנס ולתקן ולהפעיל, אתה זוכר את הוויכוחים שהיו לנו כאן.

איתן כבל: אני גם רוצה שהעניין של שווים ואחידים – אני, דרך אגב, מקבל את זה.

איתן כבל: שלא נמצא את עצמנו בשווים ואחידים, ואיך אומרים?

איתן כבל: באים לברך ומוצאים את עצמנו מקללים.

<חוה ראובני: אדוני, מאחר ואנחנו לא התייחסנו ולא נתנו את התשובות להערות שהועלו פה, אז יכול להיות שיש איזה שהוא פער, שאדוני הבין בחוק דבר אחד, אנחנו דבר אחר וכרגע אנחנו כתבנו תקנות לפי ההבנה שלנו ואולי יש איזה פער.

<חוה ראובני: אני רוצה אולי בכל זאת להגיב על הדברים שנאמרו פה, ואולי המחלוקת תצטמצם: 1.

<חוה ראובני: אני מבקשת לתקן: לא כתוב כאן שהשר יקבע אלא השר רשאי לקבוע.

<אינגריד הר אבן: רשאי זה חייב.

<חוה ראובני: יש פה מקומות שהחוק כתב "יקבע" ומקומות שכתב "רשאי", ולא במקרה האבחנה הזאת.

<איתי עצמון: אנחנו יודעים שהפרשנות יכולה רשאי זה חייב.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חוה, את ראית.

איתן כבל: עוד לא עשית "א", תראי לאן הגענו.

איתן כבל: אני עוצר.

איתן כבל: חוה, סליחה, בינתיים אני הזריז מבין כולנו.

איתן כבל: נתבקשנו, קבענו לאלתר בלו"ז שהיה כבר צריך להיות לפני.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד, חברות וחברים, סעיף 9, אני רוצה להבהיר חוה ואבנר - אם מישהו מתכוון עכשיו להתפלפל אתי בנוסח משפטי, שזה בנוסח במובן "חייב", "רשאי", אני אגיד בדיוק מה אני מתכוון.

איתן כבל: אני מתכוון שתהיה תחרות של אמת.

איתן כבל: לא באתי לבלף, לא באתי לבלף את עצמי.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים בחוק זה האינטרס של המשרד שלכם.

איתן כבל: זה מה שהשר אמר לי.

איתן כבל: זה מה שהשר כותב לי כל הזמן, ואני לא אוותר בעניין הזה.

איתן כבל: אז אם אתם רוצים לעכב, תעכבו.

איתן כבל: אני לא אעביר שום דבר שלא באמת עושה תחרות אמתית בשוק, חד-משמעית.

איתן כבל: אז אני לא יכול להיות מוסכניק עדין אבל אני צנחן ואני מבין מה זה, אנחנו משוחחים כל הזמן.

איתן כבל: מדברים, אני שומע את זה.

איתן כבל: אני רוצה תחרות אמתית.

איתן כבל: אם התחרות הזאת לא מתקיימת בגלל שזה במובן השר רשאי או השר – זה לא מעניין אותי.

איתן כבל: - -

<אינגריד הר אבן: אדוני לא מרשה לי אבל - -

איתן כבל: אני לא מרשה.

איתן כבל: אמרתי סעיף 9, ואני כבר מבקש גם לפעם הבאה את סעיף 53, להביא לו את התקנות ברשותכם.

<לאה ורון: להביא לאישור הוועדה את התקנות.

איתן כבל: הלאה, סעיף 10.

<דניאל נחמיאס: אפשר רגע?

איתן כבל: אני כבר ביקשתי ממך לפני 10 דקות לענות לו.

איתן כבל: כשאני עשיתי לך כך התכוונתי שתשב.

איתן כבל: .. שם ותפקיד ברשותך.

<דניאל נחמיאס: אני מנהל מוסך "גולד מוטורס" בחולון.

<דניאל נחמיאס: אנחנו מורשים "סוזוקי" ועד אתמול היינו מורשים גם "קרייזלר" ו"ג'יפ".

<דניאל נחמיאס: כרגע עבר הזיכיון ליבואן אחר ואנחנו כרגע לא מורשים.

<דניאל נחמיאס: אני קצת אתן הסבר: לפני חמש שנים בנינו את המוסך - -

איתן כבל: על מה אדוני רוצה עכשיו להעיר לנו?

<דניאל נחמיאס: על מה שדיברנו, עם כל זה שמחכים עד שהוועדה תשב קורים דברים בשטח, דברים שאחרי זה לא יוכלו לחזור.

<דניאל נחמיאס: כמו זה שכרגע אנחנו לא מורשים "קרייזלר", הלקוחות שלי לא יכולים לקבל שירות.

<דניאל נחמיאס: אנחנו עומדים באמות מידה, אנחנו בנינו את המוסך על פי אמות המידה ומעבר, וכרגע אני לא מוסך שירות.

<דניאל נחמיאס: יש לי מאות לקוחות שלא יכולים לקבל אצלי שירות, שעד היום קיבלו שירות.

איתן כבל: תקשיב, זה לא תקנות המוסכים.

איתן כבל: אתה יכול לטעון את הטענה שלך כלפי ואני אשב פה, מולך, עם פה פתוח, פה פעור, עיניים פעורות עוד יותר לרווחה אבל אין לי מענה לך כי זה כמו שכהן ולוי זה מאותה משפחה אבל זה כהן וזה לוי.

איתן כבל: אנחנו עכשיו עוסקים בלוי.

איתן כבל: כשנגיע בכהן, נעסוק בכהן.

איתן כבל: אני לא יכול עכשיו לערבב - -

<דרור וגשל: התקנות האלה רלוונטיות למה שהוא אמר.

איתן כבל: כן, לא אמרתי שזה לא רלוונטי.

<דניאל נחמיאס: היו תקנות קודמות שכנראה איפה שהוא נגמר התוקף שלהן ולא נכנס שום דבר באמצע.

<דרור וגשל: - - -

איתן כבל: דרור, אני שמח שיש מישהו שנותן לך איזו דחיפה בגב אבל זה לא בדיוק.

איתן כבל: הבנתי.

<דרור וגשל: רק משפט קצר אדוני - -

איתן כבל: אני רוצה להגיד לאדוני שיכולתי להיות כמו כולם ובכלל לא לקיים את הדיון עכשיו.

איתן כבל: אתה יודע, זה מזכיר לי תמיד שהיו מבקשים לדבר אתי וזה דחוף מאד.

איתן כבל: תקשיב: הוא לא נמצא, אולי מישהו אחר?

איתן כבל: אומרים: לא, זה דחוף מאד ואני חייב לדבר רק עם איתן.

איתן כבל: טוב, הוא במילואים.

איתן כבל: טוב, אני אחכה עד שהוא יחזור.

איתן כבל: אוקי?

איתן כבל: אז אם אני בא ולוקח את הדברים האלה, ממילא זה לא הולך להיות למחר בבוקר, ואני התחייבתי בכל מקרה לעמוד בלוחות זמנים והבאתי את זה לפה בתוך הפגרה.

איתן כבל: על פי הכללים של הכנסת, זה אישור מיוחד ואני הבאתי את זה.

איתן כבל: אני כבר סיימתי את המכסות שלי בשבוע הראשון ועוד אחריו, עשינו עוד כמה דיונים.

איתן כבל: לכן, אני ואמר לך: תנוח דעתך, זה לא מעכב את זה בכל מקרה.

איתן כבל: אין לי תשובה לתת לך.

<רונן לוי: מה שהוא אומר זה שיש איזה ניסיון בשלב הביניים, עכשיו קיבלו 20 מוסכים מכתבים על אמות מידה חדשות.

<רונן לוי: דברים קורים בשטח.

<רונן לוי: אני אמרתי לאנשים שלא יודעים מה זה - - - זה נורא קל להגיד רשאי ולא רשאי, וזה נורא קשה בכלל.

<רונן לוי: מדברים על עידוד עסקים קטנים, יושב פה בן אדם, אתה צריך להבין שזה בדם שלו - -

איתן כבל: רונן, אני מבין ואני מבין גם את ההגנה שלך עליו וזה בסדר.

איתן כבל: חס וחלילה, אני לא - -

<רונן לוי: אצלם זה לא קורה.

איתן כבל: תסלח לי, זה היה מיותר.

איתן כבל: אני מוחה על ההערה.

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים, דידי, על מי אתם כועסים עכשיו, על ה"טלר"?

<רונן לוי: לא כועסים בכלל.

איתן כבל: אה, סתם, אז בואו נמתין חמש דקות - -

<אינגריד הר אבן: אני מבקשת - -

איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו שום שאלות.

איתן כבל: אתם כנראה לא הבנתם כולכם – אתם, המוסכים, לא מבינים שאולי אתם אומרים דברים לפרוטוקול אבל אני, זה לאוזן שלי.

איתן כבל: אני מקדם את זה יותר מאשר כל מה שקידמו לכם את זה עד עכשיו אז אנא תשתקו עכשיו.

איתן כבל: ולכן אמרתי שסעיף 9 לא עולה עכשיו.

איתן כבל: נקודה.

איתן כבל: הלאה, סעיף 10.

<חוה ראובני: "מידע בטיחותי לגבי רכב [סעיף 79] 10.

<חוה ראובני: (א) משווק רכב יכלול בפרסומת לרכב שהוא משווק, כהגדרתה בסעיף 79 לחוק, מידע לגבי רמת האבזור הבטיחותי של הרכב, כפי שנקבעה לפי תקנה 270ד לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 לפי הדוגמה שבפרט 1 לתוספת השנייה (להלן-מידע בטיחותי); במידע בטיחותי הנכלל בפרסומת כאמור יתקיימו הדרישות שלהלן: (1) בפרסומת בכתב או בדפוס, יוצג המידע הבטיחותי באופן ברור לעין, בתחתית הפרסומת, על גבי רקע לבן; צבע האותיות יהיה שחור, וגודל האותיות ימלא את השטח שהוקצה למידע הבטיחותי ולא יפחת מ-9 נקודות.

<חוה ראובני: (2) בפרסומת באמצעי אלקטרוני חזותי – יופיע המידע הבטיחותי באחת מפינות המסך, לכל משכה של הפרסומת, בצבע ובגודל ברורים לעין; (3) בפרסומת באמצעי אלקטרוני חזותי ניתן שלא לכלול את המידע הבטיחותי ובלבד שיתקיימו כל אלה; (א) מצוינת בה כתובת אתר האינטרנט של המפרסם ובו יפורסם המידע הבטיחותי; (ב) כלולים בה צבע או מספר המציינים את רמת האבזור הבטיחותי של הרכב נושא הפרסומת כאמור בפרט 1 לתוספת השנייה.

<חוה ראובני: במקום עסקו של משווק רכב או במקום אחר שבו נמכר או משווק רכב, ובכלל זה אתר האינטרנט של משווק הרכב, תוצג במקום בולט לעין בסמוך לרכב המשווק, הודעה הכוללת מידע לגבי רמת האבזור הבטיחותי של הרכב לפי הדוגמה שבפרט 2 לתוספת השנייה, בגודל שלא יפחת מ-1/5 דף בגודל 4A."

<חוה ראובני: אלה הדרישות, כן, פשוט בדוגמה מצוין דוגמה ספציפית.

<חוה ראובני: מסומן דרגה 3, כתוב שיש כריות אוויר וזה דוגמה.

<חוה ראובני: זה כל אחד צריך לפי עניינו לפרסם.

<איתי עצמון: ולגבי (3)(א) – מצוינת בה כתובת אתר האינטרנט.

<איתי עצמון: האם היא צריכה להופיע לכל משך הפרסומת?

<חוה ראובני: כן.

איתן כבל: סיימת את סעיף 10?

<איתי עצמון: רגע, יש לי עוד שאלה לגבי תקנת משנה (ב) – התוספת שהוספתם "בסמוך לרכב המשווק" רלוונטית רק לגבי מקום פיסי של המכירה או שגם לאתר האניטרנט?

<חוה ראובני: לא, זה במקום פיזי.

איתן כבל: דידי.

<דידי רוזנפלד: קודם כל אני בעד, שלא ישתמע אחרת.

<דידי רוזנפלד: טוב מאד לפרסם את הנתונים אבל אני חושב שהם לקחו את תקנת אוויר נקי והעתיקו אותה.

<דידי רוזנפלד: עכשיו יופיעו שתי טבלאות זהות עם אותם הצבעים.

<דידי רוזנפלד: מי יוכל להבדיל - -

<קריאות: לא, זה לא נכון.

<קריאות: יש צבעים שונים.

<אבנר פלור: יש שוני.

<דידי רוזנפלד: איך יש שוני?

<דידי רוזנפלד: אני הסתכלתי אתמול במה שאתם פרסמתם בצבעוני.

<אבנר פלור: לא, אנחנו פתחנו, בדקנו.

<אבנר פלור: זה לא אותו דבר.

<דידי רוזנפלד: תשנה את המבנה.

<דידי רוזנפלד: במקום סרגל תעשה ריבוע, תעשה אורך, עיגול.

<דידי רוזנפלד: משהו שיהיה שונה מהסרגל שכבר קיים.

<דידי רוזנפלד: העיקר שיהיה שונה כי אחרת - -

איתן כבל: חברים יקרים, אני לא ראיתי.

איתן כבל: אבנר, למה כל דבר צריך – תדאגו שבהצגה זה ייראה באופן שונה.

איתן כבל: זה הכל.

<יורם בונן: ההערות שלנו הן לתוספת שקשורה לתקנה הזאת אז עכשיו או לחכות?

איתן כבל: עכשיו.

<איתי עצמון: התוספת השנייה לתקנות.

איתן כבל: מה זה מפריע לכם?

איתן כבל: למה לצרכן זה לא אומר כלום?

<אריה אשד: יש צרכנים שמתעניינים בזה.

<אריה אשד: למה אתה אומר שזה לא אומר כלום?

<קריאות: - - -

<אבנר פלור: כן.

איתן כבל: חברים יקרים, מי שרוצה להתעניין בקוד ובדגם, הוא בטח לא יראה את זה בפרסומת.

איתן כבל: הוא ייכנס לאתר ויראה שם.

<קריאה: - - -

<לאה ורון: בואי שבי פה שגם אפשר יהיה לרשום את הדברים שלך בפרוטוקול.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: היא נחבאת אל הכלים.

איתן כבל: שבי פה.

איתן כבל: היא קיבלה אישור, בסדר.

איתן כבל: הבנו את העניין הזה.

איתן כבל: אם זה לפרסומת, אפשר למחוק את הקוד אבל באתר האינטרנט זה מופיע?

<לנה גרשקוביץ: למה אנחנו מוחקים בסוף?

<יורם בונן: גם בחוק אוויר נקי לא צריך לציין קוד דגם.

<יורם בונן: יש תיאור הדגם להבדיל מהמספר שהוא קוד הדגם.

<רונן לוי: איתן, לא תוכל לדעת את זה.

<רונן לוי: יש לך שתי רמות גימור של אוטו, אחד ברמת בטיחות - -

איתן כבל: לא, ברור לי.

<דידי רוזנפלד: הפרסום הוא אותו אחוז - - -

<רונן לוי: אם אתה כותב דגם אחד, בתתי דגם יש לך שני - - -

איתן כבל: בא תגיד לי מה זה מפריע?

איתן כבל: תתקדם.

<יורם בונן: - - וכוכבית למטה שזה "הונדה".

איתן כבל: בונן, תתקדם.

<יורם בונן: - - לכן, הבעיה שאנחנו רוצים כמה שפחות פרטים מיותרים.

<יורם בונן: אנחנו נותנים את התיאור של הדגם - -

איתן כבל: סליחה, אני מצטער.

איתן כבל: חברים יקרים, - -

<קריאות: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, כל הפרסום, אל תגזימו כולכם.

איתן כבל: נו מה?

איתן כבל: אתם עושים מאתנו חבורת טמבלים?

איתן כבל: נו באמת.

איתן כבל: כל אחד פה עכשיו נלחם על משהו שהוא לא קיים.

איתן כבל: כל היום אנחנו רצים להסתכל על הדגם וכולי.

איתן כבל: מי שרוצה לקנות אוטו, כמו שאני הלכתי, נכנס לאתר ומתחיל לחפש את הדברים.

איתן כבל: אתה מוציא 100,000, בוודאי מי שקונה אוטו חדש, ומסתכל על זה ב"נונשלנט"?

איתן כבל: מה, הוא קונה ג'ינס?

<יורם בונן: - - -

איתן כבל: שניה רגע.

איתן כבל: גם כשאתה רואה בפרסומת יותר מדי מידע – מה זה פרסומת?

איתן כבל: זה רק לקבל את ההתרשמות.

איתן כבל: הוא יגיד: אה, כתוב בפרסומת?

איתן כבל: העניין הוא שהוא צריך ללכת, להיכנס לתוך האתר וללמוד.

איתן כבל: היום, דרך אגב, כל האתרים נותנים לך גם את הביצועים ופה ושם.

איתן כבל: הרבה יותר מידע ממה שהיה בעבר.

איתן כבל: שלא נראה מה כתוב על הרכב שאני נוסע בו.

<דידי רוזנפלד: למה?

<דידי רוזנפלד: שנראה.

<דידי רוזנפלד: אתה הסתכלת באינטרנט הרגע אמרת.

<דידי רוזנפלד: בדקת, הסתכלת.

איתן כבל: הסתכלתי כי לא היתה ברירה.

<דידי רוזנפלד: זאת אומרת שמישהו חסם אותם וזה לא אני.

<חוה ראובני: אדוני, קוד הדגם הוא המזהה החד-ערכי.

<חוה ראובני: מה שיכול להיות זה שאותו רכב שמיועד לעלות על הכביש בשנת 2016 הוא עם רמת בטיחות מסוימת, וזה שיעלה על הכביש בינואר 2017, יש לגביו כבר דרישות תקינה טיפה שונות והוא ברמת בטיחות אחרת.

<חוה ראובני: השתנה משהו.

<יורם בונן: - - -

<חוה ראובני: - - והצרכן, כל דגם מאפשר לצרכן לדעת - - -

<לנה גרשקוביץ: רגע, יכול להיות מצב אבל שאתה מייבא רכב ואתה עושה לו התקנה מקומית, ואז יש לך דגם אחד שהוא עם המערכות ודגם אחד שהוא בלי המערכות, ואז יש לך שני קודי דגם שונים לאותו רכב בדיוק.

<יורם בונן: זה כל זה בסקאלה.

<יורם בונן: סתם אתם מתעקשים.

<יורם בונן: למה כריות אוויר - - -

<לנה גרשקוביץ: לא, הפירוט של הכריות זה במקום אחר, לא שם.

איתן כבל: מה כתוב שם?

איתן כבל: RX, משהו כזה?

איתן כבל: הדגם?

<לנה גרשקוביץ: לא, זה מספר שנקבע במשרד התחבורה - -

איתן כבל: למי זה בדיוק אומר משהו?

<יורם בונן: זה לתביעות, לא בשביל הצרכנים.

<יורם בונן: לצרכנים זה לא אומר כלום.

איתן כבל: בחייכם נו.

איתן כבל: אתה.

<יונתן צוויקל: זה רק מניסיוני האישי, אני יודע שברישיון הרכב מופיע קוד דגם, זה רלוונטי לחברת ביטוח.

<יונתן צוויקל: אז אם בתיאוריה מישהו רוצה להתקשר קודם לחברת הביטוח ולשאול כמה תעלה לו הפוליסה, הוא יצטרך להגיד: יש לי "פיאט" - -

<יעקב יהודה רודד: איך הוא עשה את זה עד היום?

איתן כבל: לא משנה.

<יונתן צוויקל: לפעמים יש "פיאט" כזה ויש "פיאט" אחר - -

איתן כבל: תנו לי דוגמה לקוד דגם.

<יורם בונן: אני אראה לכם - -

איתן כבל: אז מה זה מפריע גם לכם ארבע הספרות האלה?

<סיגלית בן ששון: זה מידע מיותר.

איתן כבל: חברים, סליחה, אני משאיר את זה.

<דידי רוזנפלד: למה זה טוב?

איתן כבל: אני החלטתי שזה טוב.

איתן כבל: אגיד לך משהו?

איתן כבל: הוא לחש לי שלא צריך את זה אבל מה שהוא אמר לי, הוא לא שם לב, השתכנעתי שצריך את זה.

<דידי רוזנפלד: הפוך על הפוך.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: כשהוא דיבר אתי או אתם מדברים אתי, אני חושב לקוח.

<דידי רוזנפלד: הלקוח לא מכיר את - -

איתן כבל: זה לא משנה.

איתן כבל: אתה צודק שזה בשבילו לא יותר ממספר אבל הוא – יקירי, כבר קיבלתי את ההחלטה.

איתן כבל: מה שאני מנסה להגיד לכם בדברים האלה: אני רואה את עצמי.

איתן כבל: כשאני מחפש כל מיני דברים ופתאום הניואנסים הקטנים – ובעיקר לאלה שלא מבינים זה הכי גרוע, שכל מידע כזה הוא חשוב.

איתן כבל: הערה, בבקשה.

<רון מלכה: משהו לטובת הדיון – יש כמה קודי דגם.

<רון מלכה: יש קוד דגם של יצחק לוי שהמחירון - - - יש קוד דגם של משרד התחבורה.

<רון מלכה: מתי זה יתחבר?

<רון מלכה: כשזה יתחבר אז - -

<לנה גרשקוביץ: - - -

<דידי רוזנפלד: אני אעדכן אותך, זה כבר מחובר.

איתן כבל: דידי, תתמודד לכנסת ותתקן את זה.

<דידי רוזנפלד: לא יקרה.

<איתי עצמון: בשיחות שקיימתי אתמול עם נציגי משרד התחבורה שאלתי לעניין גודל המודעה שמוצע בתקנת משנה (ב).

<איתי עצמון: יש כאן מספר הודעות: הודעה אחת למקום עסקו של המשווק, שלפי הגודל שמוצע כאן בגודל שלא יפחת מחמישית דף בגודל A4, זה בעצם אמור להיות משהו מאד מאד קטן.

<איתי עצמון: השאלה אם זה - -

איתן כבל: הם מחלקים בכניסה - -

<חוה ראובני: באולם התצוגה עומד מחזיק של דף כזה, שבו יש אינפורמציה לרכב, דגם ומחיר ודברים כאלה.

<חוה ראובני: על חמישית ממנו, 20% ממנו יהיה מידע.

<איתי עצמון: אוקי, אבל לגבי אתר האינטרנט זה לא רלוונטי.

<חוה ראובני: תעשו דף יותר גדול ואז ה-20% יהיה בהתאם.

<איתי עצמון: אם ככה, מה גודל המודעה שתוצג באתר האינטרנט של המשווק?

<חוה ראובני: אין גודל אבל זה צריך להיות באחת מפינות המודעה, במקום בולט לעין בלי הגדרה של הגודל.

איתן כבל: קודם כל, הגודל של כל ענייני הבטיחות הוא קטן מדי.

איתן כבל: אני מכיר את זה.

איתן כבל: לכן קניתי את האוטו שקיבלתי.

<דידי רוזנפלד: קנית אותו?

איתן כבל: התכוונתי בליסינג.

איתן כבל: אין מצב.

איתן כבל: למה אני אומר את זה?

איתן כבל: כי השני שליש הראשונים הראו כמה הוא יפה.

איתן כבל: החלק התחתון לא הגדיר בדיוק.

איתן כבל: .. אני רוצה 25%.

<נמרוד הגלילי: חבר הכנסת כבל, לא יישאר מקום לפרטים של הרכב.

איתן כבל: סליחה, למה חייבים A4?

איתן כבל: תגיד לי, חמישית מ-A4 או מנייר יותר גדול, מה העניין?

איתן כבל: זה לא כמו כמה שוקל קילו ברזל וקילו נוצות.

איתן כבל: יש הבדל כשזה בא מדף כזה ואתה אומר לי: מה, שליש הוא שליש, לבין שזה בא שליש מדבר כזה.

איתן כבל: לכן, חבר'ה, אתם כבר מכירים אותי.

איתן כבל: רבע.

<טל שרם: - - -

איתן כבל: חברים יקרים, תהיו סמוכים ובטוחים.

איתן כבל: אם אתם רוצים להיות למכור את האוטו ושאני אדע את הפרטים עליו, תעשו את זה כמו שצריך.

<דרור וגשל: אדוני צודק שצריך לתקן פה במקום חמישית דף בגודל A4, צריך להיות חמישית מגודל המודעה.

<קריאה: למה?

<איתי עצמון: כי אולי זה לא A4.

<דרור וגשל: כי אם אתה מפרסם את זה על בריסטול ענק אז - -

איתן כבל: אדוני, לזה התכוונתי רק אל תגידו לי עכשיו שצריך להחליף את הסטנדים כי הם בדיוק בגודל של A4.

<קריאות: - - - זה אבסורד.

איתן כבל: רבע מגודל המודעה.

איתן כבל: חברים נו.

איתן כבל: בדפוס להסביר לדפס?

<קריאות: - - -

<דובר: יש פה לוגיסטיקה.

איתן כבל: בסדר, אוקי.

<איתי עצמון: תחילתה של תקנה 10 – 1 בינואר 2017.

<דידי רוזנפלד: עד אז יאשרו - - - אולי זה בכלל לא יאושר?

איתן כבל: הצבעה על סעיף 10 עם כל התיקונים והתוספות.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה, סעיף 11.

איתן כבל: חבר'ה, להקריא מהר, יש לכם בדיוק רבע שעה לסיים את הכל.

<חוה ראובני: "מתן תמצית הוראות שימוש ברכב לקונה [סעיף 83(ב)] 11.

<חוה ראובני: משווק רכב ימסור לקונה תמצית הוראות שימוש ברכב, שתכלול פירוט הוראות בשפות עברית וערבית בנושאים אלה: (1) חיוויי אזהרה בלוח המחוונים; (2) לחצי ניפוח הצמיגים, החלפת גלגל או שימוש בערכת ניפוח (בהתאם לדגם הרכב); (3) תחזוקה שוטפת בסיסית; (4) דלק ותדלוק; (5) הוראות למקרה חירום.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: יש הערות?

איתן כבל: אוקי, מקבל.

<חוה ראובני: אני מבקש להוסיף, למען הסר ספק, אין בזה כדי לגרוע מהוראות תקנה 25 לתקנות התעבורה אשר אוסרות על - - -

איתן כבל: ברור, טוב שאמרת, שזה יהיה ברור.

<איתי עצמון: זה גם הובהר בסעיף המסמיך.

איתן כבל: סעיף 11, הצבעה.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<חוה ראובני: עם דחיית מודע תחילה?

איתן כבל: כן.

<חוה ראובני: "נזק שנגרם לרכב לפני מסירתו לקונה [87] 12.

<חוה ראובני: (א) משווק רכב ידווח לקונה על נזק שנגרם לרכב לפני מסירת החזקה בו לקונה, על כל נזק שנגרם לרכב לפני מסירתו לקונה ובכלל זה נזק שתוקן, פרט לנזקים אלה: (1) כל חלק שלם ברכב שניזוק והוחלף, ובלבד שהוא מחובר לרכב או מעוגן בו באמצעות ברגים, תופסנים או אוחזים ואשר תהליך החלפתו אינו דורש התאמה, עיבוד או צביעה ובתנאי שחלק זה מוחלף בחלק מקורי חדש; (2) שריטה אחת על חלק אחד בלבד במרכב, שאינה בגג הרכב, ובתנאי שנצבעה נקודתית במיומנות מקצועית הולמת, עובי שכבת הצבע לאחר התיקון אינו עולה על 150% מעובי השכבה המקורית באותו רכב, ולפי חוות דעת שמאי רכב לא נגרמה לרכב ירידת ערך, ובלבד שהמנהל המקצועי במוסך אישר בחתימתו את התיקון; שריטות בפגוש הרכב שתיקונן מחייב צביעה בלבד.

<חוה ראובני: דיווח כאמור יתבצע בכתב, והקונה יחתום בצמוד לכתב הדיווח; משווק רכב יאפשר לקונה לעיין בחומר המתעד את הנזק ותיקונו וכן ימסור לוא ת העתק החומר, אם ביקש זאת.

<חוה ראובני: "

איתן כבל: הערות.

<נמרוד הגלילי: אני מלשכת המסחר, חברות הליסינג.

<נמרוד הגלילי: הסעיף הזה חל גם על כביכול רכב שהוא לא רכב חדש.

<נמרוד הגלילי: על רכב ישן יש כבר את חוק גילוי נאות על חוק מכירת רכב משומש, זכאות למידע בגילוי נאות.

<נמרוד הגלילי: זאת אומרת שהחובה על כל מי שמוכר רכב שהוא רכב משומש, לתת את כל הגילוי הנאות - -

<איתי עצמון: משווק רכב לפי ההגדרה בחוק שעליו חלה התקנה הוא או יבואן מסחרי או יצרן בעל רישיון לייצור רכב ושיווקו.

<נמרוד הגלילי: אבל סעיף 87 חל גם על - -

<חוה ראובני: זה החוק כבר קבע את זה, זה לא התקנות.

<חוה ראובני: אני לא יכולה למנוע את זה - -

<נמרוד הגלילי: להתחיל לדווח על כל שריטה ושריטה?

<נמרוד הגלילי: כל חברות הטרייד-אין שמוכרות רכב וקונות מצרכן, הן יודעות, הן עושות בדיקות לרכב 150%?

<נמרוד הגלילי: אי אפשר לדעת את הדברים האלה.

<חוה ראובני: אנחנו מדברים כאן על אחרי שלב ההתקשרות.

<חוה ראובני: זאת אומרת, כאשר זה 87, מדובר על לפני מסירת החזקה.

<חוה ראובני: הוא הזמין את הרכב במצב מסוים - -

<דידי רוזנפלד: קחי רכב משומש, עזבי חדש.

<דידי רוזנפלד: חדש ברור.

<חוה ראובני: מה שיש ברכב משומש לפני - - -

<דידי רוזנפלד: אבל הוא לא 150%.

<דידי רוזנפלד: צבעו את הדלת הזאת שבע פעמים.

<נמרוד הגלילי: להוסיף במשווק רכב חדש שידווח לקונה כי על רכב משומש יש חוק גילוי נאות.

<חוה ראובני: אבל אין לנו סמכות, זה מנוגד לחוק.

איתן כבל: את צודקת חוה, אני קיבלתי את זה, גם לחש לי את זה היועץ המשפטי.

איתן כבל: אני מקבל את זה, מצטער.

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: אני מאשר.

איתן כבל: הלאה.

איתן כבל: תקנה 12 אושרה.

<חוה ראובני: אני מבקשת טיפה לשנות, יכול להיות שיש כאן עוד שינויים בנוסח כי היו דיבורים עם משרד האוצר.

<חוה ראובני: "אגרות 13.

<חוה ראובני: בעד רישיון לפי תקנות אלה, קבלת העתק מקור או עותק של רישיון ובעד השתתפות בבחינה לפי תקנות אלה, ישולמו האגרות כמפורט בתוספת השלישית עובר ליום תחילת תקופת תוקף הרישיון.

<חוה ראובני: - -

איתן כבל: מה הבעיה דידי?

איתן כבל: דידי, יש לי בקשה.

איתן כבל: אין לי יכולת לתת - -

<דידי רוזנפלד: יש לך אבל יכולת לשנות את האחוז.

איתן כבל: דידי, שניה.

איתן כבל: תביא לי לדיון הבא, תשכנע אותם - -

<דידי רוזנפלד: הם לא צריכים להתנגד כי יש היגיון.

<דידי רוזנפלד: הם לא מתנגדים.

<חוה ראובני: אין לנו סמכות.

<דידי רוזנפלד: רק תעשי אבחנה פה בין רכב חדש לרכב משומש.

<דידי רוזנפלד: זה הכל.

<דידי רוזנפלד: זה מה שאנחנו מבקשים.

<דידי רוזנפלד: רכב משומש, אתה יכול לכתוב 150%.

<אבנר פלור: אז כמה אתם - -

<דידי רוזנפלד: לא יודע, אני לא רוצה סתם לזרוק מספר.

<דידי רוזנפלד: 500?

<דידי רוזנפלד: 2,000?

<דידי רוזנפלד: סתם?

<דידי רוזנפלד: עזוב, בא נבדוק את זה לאמתי.

<אבנר פלור: אני מציע שאת הסעיף הזה של ה-150% יתייחס רק לחדש.

<אבנר פלור: לא כל הסעיף, רק ה-150% יתייחס לחדש בלבד.

<איתי עצמון: אתה מדבר על פסקה 2?

<אבנר פלור: כן.

<לאה ורון: ולגבי רכב משומש?

<אבנר פלור: זה בעייתי.

<אבנר פלור: מקצועית זה בעייתי.

איתן כבל: אז איך אני מביא את זה – אוקי, תקריא מה נוסיף?

<איתי עצמון: בתקנת משנה (א)(2) לעניין רכב חדש.

<איתי עצמון: ורכב חדש כהגדרתו בחוק, כלומר רכב שטרם נרשם?

<איתי עצמון: זאת השאלה.

<איתי עצמון: התקנות שואבות את ההגדרות מהחוק.

<קריאות: - - -

<איתי עצמון: גם רכב שנרשם במדינת חוץ?

<אבנר פלור: כן כי הוא גם מוגדר כחדש.

<איתי עצמון: הוא לא מוגדר כחדש, יש הגדרה אחרת.

<איתי עצמון: רכב חדש הוא רכב שטרם נרשם לראשונה לתנועה בישראל או - - -

<קריאות: - - -

<איתי עצמון: רכב שנרשם במדינת חוץ זה רכב שנרשם לראשונה לתנועה במדינת חוץ בטרם חלפו 50 יום.

<חוה ראובני: אולי להשתמש בהגדרה בסעיף 88, רכב מיבואן.

<איתי עצמון: בפרק שנוגע לסחר ברכב?

<חוה ראובני: כן, סעיף 88.

<איתי עצמון: רכב מיבואן.

<איתי עצמון: זה מקובל עליכם לעניין רכב מיבואן?

איתן כבל: כן, אז זה יתווסף - -

<חוה ראובני: לעניין רכב מיבואן כהגדרתו בסעיף 88.

איתן כבל: כן, אני מאשר.

איתן כבל: הלאה חוה.

<חוה ראובני: אני לא יכולה גם לכתוב וגם לקרוא באותו זמן.

איתן כבל: אז אני מקריא.

<חוה ראובני: את פקודת משנה (א) קראתי.

<חוה ראובני: "(ב) היה הרישיון לתקופה העולה על שנה, תשולם האגרה בעדו אחת לשנה, עובר לתום השנה בעדה שולמה האגרה בפעם הקודמת.

<חוה ראובני: (ג) סכום האגרה בעד השגה על תוצאות בחינה יהיה מחצית מן האגרה ששולמה בעד הבחינה, ויעוגל כאמור בתקנת משנה (ד).

<חוה ראובני: הסכומים הנקובים בתוספת השלישית יתעדכנו ב-1 בינואר" אני מבקשת שזה יהיה 1 באפריל.

<חוה ראובני: "של כל שנה (להלן – יום העדכון) בהתאם לשיעור שינוי המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם ליום העדכון לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם ליום העדכון בשנה הקודמת, - -

<איתי עצמון: חודש נובמבר עדין רלוונטי?

<חוה ראובני: כן.

<חוה ראובני: זה בהתאמה להצעת חוק תיאום אגרות שמונח בוועדת הכספים.

<איתי עצמון: היא יכולה להשתנות גם, את יודעת.

<קריאה: הסעיף הזה לא יהיה לו כל תחולה כי חוק האגרות יגבר עליו.

<איתי עצמון: כן אבל חוק האגרות טרם נחקק.

<חוה ראובני: אז אנחנו מנסחים את זה בהתאמה, ומה שיעבור שם זה מה שיהיה.

<חוה ראובני: "ולעניין יום העדכון הראשון – לעומת המדד שהיה ידוע ביום תחילתן של תקנות אלה; הסכום האמור יעוגל לשקל החדש השלם הקרוב וסכום של מחצית השקל החדש יעוגל כלפי מעלה; לעניין זה – "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<חוה ראובני: המנהל הכללי של משרד התחבורה יפרסם בהודעה ברשומות ובאתר האינטרנט של המשרד את נוסח התוספת השלישית כפי שישתמע עקב האמור בתקנת משנה (ד).

<חוה ראובני: "

<איתי עצמון: לפני שאת קוראת את התוספת השלישית, לפי הסעיף המסמיך שהוא סעיף 238 לחוק, השר מוסמך לקבוע אגרות בעד בקשות למתן רישיון.

<איתי עצמון: אם נניח שתקופת רישיון לגבי חלק מבעלי רישיונות היא שש שנים, האגרה תשולם בעת הבקשה לרישיון.

<איתי עצמון: אפשר לקבוע כאן הוראות שיאפשרו תשלום של האגרה לשיעורין.

<איתי עצמון: כלומר, בתשלומים לאורך תקופת הרישיון אבל אני לא רואה סמכות מבחינת הסמכות של השר בתקנות לקבוע אגרה שנתית.

<חוה ראובני: אנחנו התייעצנו בעניין זה עם משרד המשפטים, עם מחלקת נוסח החוק, והם לא ראו עם זה בעיה.

<דרור וגשל: אנחנו התייעצנו עם המנהלת במחלקת חקיקת משנה אצלנו והיא חשבה שאין בעיה.

איתן כבל: אז אני התייעצתי עם היועץ שלי.

איתן כבל: סליחה, אנחנו נאשר את זה ברוח הדברים של איתי.

איתן כבל: אתם תשבו אחר כך ביניכם, אם יסתבר שיש פה איזה סוג של "היום הרת עולם" וצריך לשנות.

איתן כבל: ..

<איתי עצמון: זו שאלה פרשנית.

איתן כבל: אני בעד היועץ שלי.

<דרור וגשל: המשמעות של זה שצריך לחזור עכשיו עוד פעם לוועדת אגרות - -

<איתי עצמון: הוועדה לא אשמה בתהליכים שקרו בממשלה.

<חוה ראובני: היא רוצה בסוף לייתר אותם.

<דרור וגשל: - - צריך לחזור עכשיו לוועדת אגרות, לקבל עוד פעם את אישור שר האוצר ורק אז אפשר יהיה להכניס לתקנות - -

<איתי עצמון: ואם הוועדה היתה משנה את סכומי האגרות?

<איתי עצמון: גם זה יכול לקרות.

<איתי עצמון: אתם מביאים את התקנות לאישור ועדה.

<לאה ורון: לא אמרנו שלא.

<לאה ורון: חכה, הוא עוד לא עבר על הרשימה של האגרות, חבר הכנסת כבל, ויכול להיות שהוא ימצא לנכון - -

<איתי עצמון: לכן מביאים תקנות לאישור ועדה.

<לאה ורון: אז אל תעלה בכלל את הטענה הזאת.

איתן כבל: דרור, אנחנו לא מתנהלים, אנחנו לא הרשות המבצעת.

איתן כבל: תעשו שם מה שאתם רוצים.

איתן כבל: אין לי טענה.

איתן כבל: אני לא חותמת גומי שלך.

<דרור וגשל: אין שום בעיה.

<לאה ורון: אז אל תעלה את זה אפילו.

<לאה ורון: תשמור על כבודך ועל כבודה של הוועדה.

איתן כבל: התוספת, קדימה.

<חוה ראובני: אז איך אנחנו - -

<איתי עצמון: זה יישאר בקשות לרישיון.

<חוה ראובני: ובמקום (ב) יבוא - לא ניסחתי אבל רשמתי לי שאנחנו מדברים שהאגרה היא בעד בקשה והיא תשולם - -

<איתי עצמון: וניתן לשלמה בתשלומים שווים בכל שנה.

<חוה ראובני: שישית ממנה ישולם אחת לשנה.

<חוה ראובני: משהו כזה.

<יורם בונן: מכיוון שזה לא בטוח שש שנים, אולי אפשר פשוט לקבוע שזה מכפלה של הסכום שכתבתם במספר השנים של הרישיון, ואז ישולם החלק היחסי בכל שנה כי יכול להיות שיתנו רישיון לשלוש שנים בדברים מסוימים בגלל המסמכים.

<יורם בונן: זה יהיה פשוט מכפלה של הסכום - - - ויחולק בתשלומים איטיים.

<חוה ראובני: ובתוספת השלישית זה יהיה לכל שנה.

איתן כבל: בסדר.

<איתי עצמון: סליחה?

<חוה ראובני: בתוספת השלישית זה ייכתב במספר הזה לכל שנה הכלולה ברישיון המבוקש או משהו כזה.

איתן כבל: אוקי.

איתן כבל: קדימה.

<חוה ראובני: תוספת שלישית

<חוה ראובני: אגרות

ייבוא רכב: בעד בקשה לרישיון ייבוא רכב לייבוא גרור או נתמך עד 3.5 טון 750 בעד בקשה לרישיון ייבוא רכב לייבוא גרור או נתמך מעל 3.5 טון 920 בעד בקשה לרישיון ייבוא רכב לייבוא רכב פרטי ומסחרי עד 3.5 טון, לגבי דגם רכב שטרם ניתן לגביו רישיון יבוא באותה שנה 1,420 "

<דידי רוזנפלד: 1,400 לכל דגם או לכל רישיון?

<חוה ראובני: לכל דגם.

<חוה ראובני: הרישיון לדגם.

<דידי רוזנפלד: את מבינה מה את אומרת?

<דידי רוזנפלד: אבל מה זה דגם?

<דידי רוזנפלד: X זה דגם, XL זה דגם.

<אבנר פלור: לא, היום כשאתה מבקש את הבקשה ליבוא - -

<קריאה: - - -

<אבנר פלור: הכוונה פה, כשאתה מעביר את הבקשה לרישיון יבוא - -

<דידי רוזנפלד: מדגם "קורסה".

<דידי רוזנפלד: אז הדגם הוא "קורסה" ויש "קורסה X" ו"קורסה XL", ומה ההבדל ביניהם?

<דידי רוזנפלד: זה עם רדיו-טייפ וזה עם רדיו בלי טייפ.

<אבנר פלור: אבל הבקשה לרישיון יבוא, כשאתה מבקש בקשה לרישיון יבוא, אתה לא מבקש ל-X או ל-Y. אתה מבקש ל"קורסה", ושם הוא כבר כולל את כולם.

<אבנר פלור: לא התכוונו שזה - -

איתן כבל: דידי, חברים יקרים, יש פה אי הבנה לגבי הניסוח.

איתן כבל: אני הבנתי מה שדידי אומר.

איתן כבל: אם אתה אומר שאתה מביא רכב מסוג מסוים, אחד יש לו תוספת כזאת, ספציפיקציות של הרכב.

איתן כבל: אתה לא על כל חלק ספציפי כזה, 1,400.

איתן כבל: זה לא נכון.

איתן כבל: אתה אומר: אם הדגם הוא נניח X2ב, סתם אני אומר, אז כל מי שנכנס ב-X2ב, אחד שיש בו רדיו-טייפ, השני שאין בו רדיו-טייפ, השלישי יש בו מאוורר והרביעי יש בו מזגן.

איתן כבל: זה לא משנה, זה נכנס תחת קטגוריה אחת.

איתן כבל: זו הכוונה.

<יעקב יהודה רודד: זה כל אחד בדגם שונה.

איתן כבל: כן, לכן אומרים "אב טיפוס".

<דידי רוזנפלד: אבל כשכתבתם את זה לא היה קוד דגם.

<דידי רוזנפלד: היום יש קוד דגם, ולכל אחד אתם נותנים קוד דגם אחר.

<חוה ראובני: אב טיפוס.

איתן כבל: דידי, אני מצטער, גם לפי הגדרה של דגם רכב שמופיע, אין שום בעיה.

איתן כבל: "דגם רכב" הכוונה היא בהגדרה, אני לא יודע מה אצלכם - -

<יעקב יהודה רודד: לפי ההגדרה.

איתן כבל: דגם רכב – סדרת כלי רכב מתוצר מסוים, שיש להם נתונים טכניים משותפים - - - בסדר גמור.

איתן כבל: מה אתה רוצה?

<יורם בונן: אחד שמתי - - - ולאחד לא – זה שני דגמים.

<יעקב יהודה רודד: זה שני דגמים.

איתן כבל: הבנתי.

<דידי רוזנפלד: גם היצרן נותן לו קוד דגם.

<חוה ראובני: נאמר לי שבמשרד המשפטים היתה איזו שהיא ההתנגדות לשימוש באב טיפוס פה.

<חוה ראובני: אני לא יודעת.

<יורם בונן: אז תכתבו "פרוטוטייפ".

<חוה ראובני: המונח "אב טיפוס" מוסדר בחוק.

<חוה ראובני: רישיון ליבוא אב טיפוס של דגם בסיס.

<לאה ורון: "דגם בסיס ליצור רכב או מוצר תעבורה".

<לאה ורון: זו ההגדרה של אב טיפוס בחוק.

<חוה ראובני: כן, אני רואה אותה מולי.

<חוה ראובני: בקשה לרישיון יבוא רכב - -

<דידי רוזנפלד: אב טיפוס רכב פרטי או מסחרי עד 3.5 טון.

<דידי רוזנפלד: בסדר.

<דידי רוזנפלד: המדינה רוצה כסף, לא יעזור.

איתן כבל: בסדר, לא קשור.

איתן כבל: גם כשהם כתבו את זה, הם התכוונו למה שאתה אומר.

<דידי רוזנפלד: אז נחה דעתי.

<רון מלכה: איך אמרת?

<רון מלכה: שלא יבוא איזה מישהו - -

<חוה ראובני: בעד בקשה לרישיון יבוא לאב טיפוס של דגם רכב פרטי או מסחרי.

איתן כבל: אוקי.

<איתי עצמון: רגע, זה יהיה רלוונטי רק ל-(3) ו-(4)?

<חוה ראובני: גם (5).

<איתי עצמון: ולגבי (1) ו-(2)?

<אבנר פלור: כל תתי הסעיפים בסעיף 1.

<אבנר פלור: פסקאות (1) עד (6).

<חוה ראובני: זה פרט אחד.

<איתי עצמון: בכל הפסקאות האלה אנחנו נבהיר שמדובר באב טיפוס.

<חוה ראובני: אב טיפוס של דגם רכב.

<חוה ראובני: אני קוראת את הנוסח כמות שהוא אבל יודעים שזה שינוי שהוסכם עליו: בעד בקשה לרישיון ייבוא רכב לייבוא רכב מעל 3.5 טון 2,470 בעד בקשה לרישיון ייבוא רכב לייבוא אופנועים ורכב מסוג T2 (טרקטורון) 900 בעד בקשה לרישיון ייבוא רכב לייבוא מכונה ניידת 700 " להמשיך אדוני?

איתן כבל: לאה, תעלי את זה בקול.

<לאה ורון: אני לא הצלחתי להבין לבסוף, מה הפתרון שניתן לגבי גובה האגרה שתגבה?

איתן כבל: ברשימה?

<לאה ורון: בסעיף 13, בפסקה (ב) נאמר שלא ניתן לקבל את האמור בפסקה (ב), שהסכום של האגרה ייגבה אחת לשנה כי זה לא תואם את החוק.

<לאה ורון: לפיכך, הציע עורך דין בונן, אם אני הבנתי נכון, שהסכום ישתנה לפי מספר השנים להן ניתן הרישיון.

<לאה ורון: אם אנחנו לוקחים לדוגמה את הפסקה הראשונה: בעד בקשה לרישיון ייבוא לגרור או נתמך עד 3.5 טון – נניח שהרישיון הוא לחמש שנים - -

<דידי רוזנפלד: נו, אז כל שנה את רוצה 900 שקל.

<חוה ראובני: לא, סליחה.

איתן כבל: אנחנו סולחים לך.

<חוה ראובני: אנחנו עושים את זה ב"חי".

<חוה ראובני: זה רלוונטי רק לחלק הבא כי רישיון יבוא הוא תמיד לא יותר משנה ממילא.

<חוה ראובני: בפרט 2, שעוד לא התחלנו לקרוא אותו, שם יאמר שאגרות בעד בקשות לרישיון יבואן רכב לכל שנה.

איתן כבל: אוקי, בסדר.

איתן כבל: העניין ברור עכשיו.

<איתי עצמון: לעניין התשלומים – אני פשוט רוצה לדעת כדי שנדע מה לכתוב בנוסח.

<איתי עצמון: אם מדובר על חלק משנה, עדין נגבית אגרה בעד כל השנה?

<חוה ראובני: הכוונה היא לעשות רישיונות על בסיס שנים קלנדריות.

<דובר: תאשרי את האב טיפוס של הרכב, ואפשר להמשיך - - - רק שכל שנה האב טיפוס - -

<חוה ראובני: לא, הוא מדבר על אגרות יבואנים.

איתן כבל: מה שמך?

<אלי מורגנשטרן: אני מאגף תקציבים, משרד האוצר.

<אלי מורגנשטרן: מאשרים את האב טיפוס ואפשר להמשיך לייבא אותו כל עוד הוא אותו אב טיפוס.

<אלי מורגנשטרן: ברגע שמתחלפת שנה, האב טיפוס משונה ואז - - - את משך הזמן.

<איתי עצמון: אז אם כך, זה צריך להיות לשנה.

<קריאות: לא תמיד, רק משתנה הדגם.

איתן כבל: חברים, סליחה.

איתן כבל: התשלום הוא - -

<חוה ראובני: סעיף 7 קובע לגבי רישיון יבוא רכב, שתקופת תוקפם הוא עד 31 בדצמבר של שנה שבה הם ניתנו.

<חוה ראובני: זה יכול להיות מקסימום שנה.

<לאה ורון: סליחה, מאיפה הקראת?

<חוה ראובני: סעיף 7א(2) לחוק.

איתן כבל: אני חושב שלא צריכה להיות עם זה בעיה.

איתן כבל: היה דיון, אני זוכר.

<חוה ראובני: מבחינתנו העבודה היא אותה עבודה אם הרישיון הוא לשמונה חודשים או לשנה.

<דידי רוזנפלד: צודקת.

איתן כבל: צודקת.

<חוה ראובני: "2.

<חוה ראובני: אגרות בעד בקשו לרישיון יבואן רכב לכל שנה של תקופת תוקף הרישיון או חלק ממנה:

<חוה ראובני: בעד בקשה לרישיון יבואן ישיר ולרישיון יבואן עקיף 1,550 בעד בקשה לרישיון יבואן זעיר 900 בעד בקשה לרישיון לייבוא אישי 250 3.

<חוה ראובני: אגרה בעד קבלת העתק מקור או עותק של רישיון - -

<דידי רוזנפלד: יבוא אישי זה לא חד-פעמי?

<דידי רוזנפלד: אז אם זה חד-פעמי, למה זה כל שנה?

<חוה ראובני: לא כל שנה.

<דידי רוזנפלד: אבל את כתבת למעלה - -

<חוה ראובני: כתבתי את זה בפסקה 2 – אגרות בעד בקשות לרישיון וכו'.

איתן כבל: היא כבר תקנה את זה.

<דידי רוזנפלד: ביבוא אישי זה חד-פעמי.

<איתי עצמון: אנחנו נעביר את זה.

<חוה ראובני: נצטרך לנסח את זה אחרת.

<חוה ראובני: "3.

<חוה ראובני: אגרה בעד קבלת העתק מקור או עותק של רישיון 20

בייבוא אישי: בעד השתתפות בבחינה לקבלת רישיון לתיווך בייבוא אישי 136 5.

בייבוא אישי: בעד בקשה לרישיון לתיווך בייבוא אישי 800"

איתן כבל: אני יכול להצביע על כל זה?

<איתי עצמון: גם על זה וגם על תקנה 13 שעניינה אגרות לפי התיקונים שהוקראו.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: אושר.

איתן כבל: הלאה.

<איתי עצמון: תקנה 14 – תחילה.

<חוה ראובני: "תחילה 14.

<חוה ראובני: (א) תחילתן של תקנות אלה, למעט התקנות המפורטות בתקנת משנה (ב), ביום תחילתו של החוק.

<חוה ראובני: על אף האמור בתקנת משנה (א), תחילתן של תקנות 10,4,3 ו-11, ופרטים (4) ו-(5) לתוספת השלישית, ביום ג' בטבת התשע"ז (1 בינואר 2017).

<חוה ראובני: "

<דידי רוזנפלד: - - -

<חוה ראובני: לפי המספרים הקיימים ירדה תקנה - - -

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: מי בעד?

איתן כבל: בעד – הרוב

איתן כבל: נמנעים – אין

איתן כבל: תקנה 14 אושרה.

<רון מלכה: אני רוצה רק להזכיר לוועדה משהו, שבדיונים על החוק, בסיום הדיונים על החוק, בישיבה האחרונה, אדוני היושב ראש, הבטחתם לנו שתטפלו בנושא מסמכי מקור מול המכס וזה לא קודם.

<רון מלכה: אנחנו לא מקבלים שם שיתוף פעולה מהגורמים הרלוונטיים בתוך המכס, ואנחנו כבר נתקלים בבעיות.

איתן כבל: אין פה אף אחד מהמכס, נכון?

<רון מלכה: היו והלכו.

<רון מלכה: הם ידעו שאנחנו רוצים לדבר על זה.

<רון מלכה: כבר היום אנחנו נדרשים לשלם ביבוא שאנחנו עושים כבר עכשיו על יבוא מקביל סדר גודל של 7% מכס מיותר.

איתן כבל: אוקי.

<אבנר פלור: אני דיברתי אתם, והם ביקשו מכתב מפורט.

<אבנר פלור: הם לא קיבלו מכתב מפורט לטענתם.

<אבנר פלור: הם ביקשו מכתב מפורט עם העתק אלינו - -

איתן כבל: עם העתק אלי גם.

<אבנר פלור: אנחנו נעקוב אחרי זה.

<נמרוד הגלילי: אני חוזר לתקנה 12 שאישרת לנושא של נזק שנגרם לרכב.

<נמרוד הגלילי: כבוד היושב ראש, אתה מקיים דיון נוסף על סעיף שנשאר פתוח.

<נמרוד הגלילי: תן לי את האפשרות להגיע להבנות עם משרד התחבורה - -

איתן כבל: נותן לך, אין לי בעיה.

<נמרוד הגלילי: יש כאן בעיה עם שני חוקים.

איתן כבל: יקירי, אם תבוא בדברים ונשתכנע, הם יביאו תיקון ונתקן את זה.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אנחנו רוצים שהתקנות יהיו כמו שצריך.

<נמרוד הגלילי: כי בנוסח הזה, סוחרי הרכב, רכב משומש, לא יכולים לעבוד.

איתן כבל: חברים, שאף אחד לא יטעה, התקנות אושרו היום.

איתן כבל: 9 לא קיים מבחינתנו.

איתן כבל: הם יביאו את זה, יטפלו בזה אבל אני מתכוון לעניין - -

<איתי עצמון: כרגע היא לא תיכלל בנוסח שיובא לשר.

איתן כבל: היא לא תובא לחתימת השר, זו כוונתי.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: שנה טובה, שנה מתוקה ושיהיה לנו הכי טוב בעולם, לכם ולבני ביתכם.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: הישיבה נעולה.