ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 213, 2016-06-20 11:10

יעקב מרגי: שלום לכולם.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

יעקב מרגי: היום ה-20 ביוני 2016, יום שתלמידי התיכון מסיימים את הלימודים, י"ד בסיוון התשע"ו.

יעקב מרגי: על סדר היום מימון התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון.

יעקב מרגי: נמצא אתנו חבר הכנסת לשעבר ויושב ראש מרכז השלטון המקומי לשעבר, בהווה ובעתיד, ראש עיריית מעלות תרשיחא שלמה בוחבוט.

יעקב מרגי: שפנה אלי בסוגיה הזו.

יעקב מרגי: אתם יודעים, נושא של נוער בסיכון אצלי הוא על סדר היום של הוועדה, חינוך מיוחד, נוער בסיכון, זורם בנשמתי.

יעקב מרגי: זו הישיבה ה-213 בכנסת הזו של ועדת החינוך ואני יכול לומר שאחוז ניכר מהישיבות היה בסוגיית החינוך המיוחד, נוער בסיכון וכל מה שנלווה לכך.

יעקב מרגי: ידידי מר שלמה בוחבוט, תן לנו סקירה על מה נרעשת.

שלמה בוחבוט: קודם כל, כשהייתי בכנסת ועליתי לדוכן למדתי שכאשר דיברנו על נושא חינוך, דיברנו על נושא מדיני.

שלמה בוחבוט: אתה יכולת לדבר על מה שאתה רוצה.

שלמה בוחבוט: נכון?

שלמה בוחבוט: אם כן, קודם כל, תרשה לי להתחיל בצעדת ראשי הערים שהתחילה בדימונה ויש לה חלוקה.

שלמה בוחבוט: אנשים לא מבינים למה הצפון עוד לא התחיל.

שלמה בוחבוט: אנחנו בצפון מתכנסים ב-6 לחודש ואחד הדברים החמורים שקורים במדינת ישראל הוא שאין חלוקה צודקת.

שלמה בוחבוט: אין חלוקה צודקת.

שלמה בוחבוט: כשאני מגיע לתל אביב, היו צריכים לבקש ממני דרכון אבל ההרגשה שאני לא במדינה אלא אני במדינה אחרת.

יעקב מרגי: במיוחד בבית המילניום.

שלמה בוחבוט: נכון.

שלמה בוחבוט: למה אני אומר את הדברים האלה?

שלמה בוחבוט: אין לי שום טענות חס וחלילה נגד חבריי ראשי הערים הגדולות אבל ראשי הערים הגדולות לא הפנימו שצריכה להיות חלוקה צודקת.

שלמה בוחבוט: העושר נמצא במרכז וכמה שאתה הולך יותר לפריפריה, המצב והמצוקות הרבה יותר קשות.

שלמה בוחבוט: היום התחילה הצעדה הזאת לחלוקה צודקת ודיפרנציאליות בחינוך וברווחה.

שלמה בוחבוט: אני חושב שגם הוועדה צריכה לקיים דיון מאוד משמעותי ורציני.

שלמה בוחבוט: אין סיבה בעולם שמעלות תרשיחא וישובים אחרים בצפון ובדרום יקבלו בדיוק כמו תל אביב.

שלמה בוחבוט: המדינה מסייעת ב-75 אחוזים והרשות ב-25 אחוזים והגדולות יכלו לוותר על כמה אחוזים.

יעקב מרגי: יושב מולך השר הראשון שיישם בפועל את התקצוב הדיפרנציאלי בשירותי הדת.

שלמה בוחבוט: אתה.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: בשירותי הדת.

יעקב מרגי: מאז אנחנו לא שומעים על מועצות שמלינות שכר ולא על גירעונות והשמים לא נפלו על אף אחד.

יעקב מרגי: אתמול הייתי בפאנל בבינת

יעקב מרגי: חומי בהרצליה ודיברנו על כך כאשר אחת השאלות שהופנתה אלי הייתה בנושא הזה של התקצוב הדיפרנציאלי.

יעקב מרגי: התפיסה היא שראשי הרשויות הגדולות והחזקות צריכים להבין שלא כל השגשוג והעושר שלהם בא מהיכולות האישיות שלהם או מצבע העיניים או מהגובה שלהם, ויודעים אנשים לאן אני מכוון.

יעקב מרגי: חלק גדול בא בגלל שמשרדי הממשלה שוכנים שם, חלקן עתירי בסיסים צבאיים, חלקן קיבלו בחלוקה הלא צודקת אזורי תעשייה שנעשתה בחלוקה לא שוויונית והעושר הזה חייב להתחלק בצורה צודקת יותר.

יעקב מרגי: למדינה מותר, אם היא חילקה את אזורי השליטה, את האזורים המוניציפאליים לפי הצרכים ובגלל הצרכים בצורה מסוימת, הגיע הזמן שגם אחרי כשבעים שנים ידעו שלחברה יש צרכים אחרים והחלוקה הגיאוגרפית האורבנית היא שונה.

יעקב מרגי: אני מסכים אתך שבעקבות כך נכון וצודק לשקול שיקולים של תקצוב דיפרנציאלי.

שלמה בוחבוט: נכון.

שלמה בוחבוט: אגב, עת הייתי בשלטון המקומי והתחילו לדבר על רשות לכיבוי, גם שם עשינו דיפרנציאליות כאשר כמה שאתה יותר בסוציו אקונומי – שילמת פחות, וכמה שאתה בסוציו אקונומי יותר גבוה – שילמת יותר.

שלמה בוחבוט: שוב, כפי שאמרת, השמים לא יפלו.

שלמה בוחבוט: לעצם העניין.

שלמה בוחבוט: כשרצו לקיים דיון, אני לא יודע אם קיימו דיון בכנסת בנושא תשלום שלושים ימים.

שלמה בוחבוט: רצו לחוקק חוק שמשרדי ממשלה ורשויות מקומיות יצטרכו לשלם לספק שלושים ימים.

יעקב מרגי: בסוף הסדיר את זה שר הכלכלה.

שלמה בוחבוט: כן.

שלמה בוחבוט: אני הייתי מאושר.

שלמה בוחבוט: אני רוצה לשלם לספק שלושים ימים.

שלמה בוחבוט: לא יכול להיות שבן אדם עובד כל כך קשה, מספק לך סחורה, נותן לך עבודה בקבלנות או בהסעות לאוטובוסים ואתה צריך לשלם לו שלושים ימים.

שלמה בוחבוט: זה המון זמן.

שלמה בוחבוט: אבל המדינה כלפינו, כלפי השלטון המקומי, עושה עוול.

שלמה בוחבוט: לנושא לדיון היום.

שלמה בוחבוט: הממשלה בתקופתו של אולמרט החליטה החלטות מאוד חשובות לגבי נערים מנותקים, לגבי החברה, לגבי הנערים החלשים וכולי והוכנה תכנית מקיפה מאוד טובה שכל רשות מקומית קיבלה סכום די מכובד, מעל ל-700-800 אלף שקלים והגיעה גם למיליון שקלים.

שלמה בוחבוט: אבל הבעיה היא שאני צריך להוציא את הכסף ואז לחכות שישה, שבעה, שמונה חודשים עד שאני מקבל אותו.

שלמה בוחבוט: למה?

שלמה בוחבוט: למדינת ישראל אין יכולת לשלם בזמן?

שלמה בוחבוט: לכן אני חושב שוועדת החינוך צריכה לדרוש מכל הגורמים הנוגעים בדבר, בעיקר בנושא חינוך, לקבל אחד חלקי 12.

שלמה בוחבוט: אם מאשרים לי תקציב של 700-800 אלף שקלים, חלק לי אחד חלקי 12 ואני יודע מה אני מקבל בינואר, בפברואר ובמרץ, אבל שלא יהיה כמו היום.

שלמה בוחבוט: אני צריך לשלם משכורות למורים ולמדריכים.

יעקב מרגי: זאת תמיכה או תקציב?

שלמה בוחבוט: זה תקציב.

יעקב מרגי: לא תמיכה.

שלמה בוחבוט: בעצם זאת תמיכה.

<עופרה ליברמן: אלה הקצבות.

שלמה בוחבוט: זאת הקצבה.

שלמה בוחבוט: זאת לא תמיכה או תקציב שנתי.

יעקב מרגי: אגף התקציבים אתנו בדיון?

<עופרה ליברמן: אני.

<עופרה ליברמן: סגנית חשב משרד החינוך.

<יהודית גידלי: רותם פאר כאן?

<יהודית גידלי: היא נרשמה לדיון.

יעקב מרגי: אני מבקש לבדוק מה קורה.

שלמה בוחבוט: הנושא מאוד מציק.

שלמה בוחבוט: לא קל לנו ואנחנו לא רשויות עשירות.

שלמה בוחבוט: חלק מאתנו גם רשויות די גרעוניות בגלל הסיבות האלה שהמדינה מבקשת שקודם כל אנחנו נוציא את הכסף.

שלמה בוחבוט: אגב, זאת הופעת להיות תופעה לא בתקציב השוטף שמשרד החינוך מאשר לך שנתי, למשל לבתי הספר וכולי, אבל כל נושא נוסף – אתה אוכל אותה בגדול.

שלמה בוחבוט: אני כראש עיר לא יכול להגיד שאני מוותר כי אתם לא משלמים בזמן כי הציבור יתקוף אותי.

שלמה בוחבוט: מצד אחד אני רוצה להיות טוב עם הציבור אבל מצד שני אני גרוע עם התקציב של הרשות המקומית.

יעקב מרגי: יש גם אי ודאות.

יעקב מרגי: אין ספק.

יוסף ג'בארין: הנושא הוא רק מתי משלמים?

שלמה בוחבוט: מה שביקשתי.

שלמה בוחבוט: נמצאים כאן אנשי משרד החינוך ואני רוצה לומר שזה אחד המשרדים הטובים אתו אנחנו עובדים.

יעקב מרגי: אני מבקש לא לקלקל לי.

שלמה בוחבוט: למשל המחוז הצפוני, יש לנו מנהלת מחוז מצוינת ואנחנו עובדים אתה.

שלמה בוחבוט: כל הדברים הנוספים האלה מאוד מאוד מעיקים עלינו וגורמים לנו לגירעונות ברשויות המקומיות.

שלמה בוחבוט: אני בטוח שכך גם במגזר הלא יהודי.

יעקב מרגי: הקושי במימון ביניים של הפעילות של התכנית.

יעקב מרגי: הוא דיבר על יולי-אוגוסט, בשנים בהן היה לנו עיכוב בתקציבים.

יעקב מרגי: לפעמים זה נובמבר-דצמבר.

יעקב מרגי: התכנית הזו של נוער בסיכון, אתה לא יכול להגיד שתפעיל אותה אם תקבל תקציב.

יעקב מרגי: אני מקווה שתוך כדי דיון יגיע אגף התקציבים.

יעקב מרגי: משרד החינוך, מי נמצא כאן אתנו?

יעקב מרגי: מי יכול לתת לנו רקע על התכנית?

יוסף ג'בארין: שיאמרו גם מה קיים עכשיו.

<עירית בירן: בוקר טוב.

<עירית בירן: אני סגנית מנהל המיניהל הפדגוגי במשרד החינוך.

יעקב מרגי: מהי התכנית הזאת?

<עירית בירן: התכנית ילדים ונוער בסיכון 360, היא תכנית לאומית בין-משרדית שחברים בה גם משרד הרווחה, גם משרד החינוך, גם משרד הקליטה, גם משרד הבריאות וגם המשרד לביטחון פנים.

<עירית בירן: כל ישוב מתוקצב במסגרת תקציבית שהוא צריך סביב תכניות, צרכים ונתונים על תלמידים בסיכון ומשפחותיהם לקבוע מה התכנית היישובית.

<עירית בירן: יש צוות היגוי יישובי שקובע מהי התכנית המתבקשת.

<עירית בירן: הנגזרת של הבקשה הזאת מגיעה למחוז, מקבלת את האישור המקצועי של המחוז והחלוקה התקציבית אחר כך מתפצלת בין משרדי הממשלה לפי התכניות שנבחנו ונבחרו.

<עירית בירן: במשרד החינוך יש מספר אגפים שמפעילים תכניות בתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, זה אגף שח"ר שמטפל בילדים ונוער בסיכון, שפ"י שמטפל בשירות הפסיכולוגי ייעוצי של משרד החינוך ועוד מספר יחידות קטנות נוספות.

<עירית בירן: אני לא אדבר על הצד הכספי אלא אני אתייחס לכך שהמערכת היא מערכת שבעצם גם עושה מיפוי ותיעוד של הטיפול שכל ילד וילד מקבל, גם עושה ליווי וקשר עם מוסד החינוך בו הוא לומד.

<עירית בירן: אנחנו באמת רואים את המעטפת, מה קורה עם המשפחה וכן הלאה.

<עירית בירן: אנחנו גם יכולים לציין באותם ישובים כמו מעלות תרשיחא שהוא ישוב ותיק שיש התקדמות מאוד יפה, גם התפתחות והתקדמות ושיפור במצבם של הילדים.

איציק שמולי: בכמה ילדים התכנית נוגעת?

<עירית בירן: כמה ילדים בכל הארץ מטופלים היום?

<עירית בירן: בסביבות שישים אלף ילדים.

שלמה בוחבוט: בתכנית או בכלל?

יעקב מרגי: והם בהגדרה של נוער בסיכון?

<עירית בירן: הם ילדים ונוער.

<עירית בירן: זה מגיל לידה ועד גיל 18.

יעקב מרגי: אבל בסיכון.

<עירית בירן: בסיכון.

<עירית בירן: נקבעו קריטריונים לסיכון.

יוסף ג'בארין: מה המספר הזה, 360?

<עירית בירן: זה השם.

<עירית בירן: זה חלק מהשם.

<עירית בירן: הרעיון הוא שמסתכלים על הילד מכל הכיוונים.

איציק שמולי: את יכולה לתת לנו איזושהי תמונה לגבי ההתפלגות?

איציק שמולי: כלומר, התפלגות הגיל לפי מקום גיאוגרפי ולפי מחוז חינוכי?

<עירית בירן: שני שלישים מיישובי מדינת ישראל מכוסים הים על ידי התכנית, נבחרו לפי האשכולות הסוציו אקונומיים של הישובים אחד עד חמש, לפי גודל הישובים וכן הלאה.

יעקב מרגי: תוך כדי הדיון על קשיי הלימוד אנחנו גם לומדים על הפרויקט.

יעקב מרגי: אם אני מבין, אם זה לפי ישובים, חתך סוציו אקונומי, פריפריה חברתית לא נתפסת שם.

יעקב מרגי: זאת אומרת, אם עיר חזקה ויש לנו שכונות שלמות בהן יש חתך סוציו אקונומי מסוים?

<עירית בירן: השכונות מקבלות.

<עירית בירן: למשל, עיר כמו חיפה, יש לה שכונות שקיבלו טיפול אינטנסיבי כשכונה.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: זה מה שרציתי לדעת.

יעקב מרגי: דרום תל אביב לדוגמה.

<עירית בירן: כן.

<עירית בירן: גם תל אביב.

יעקב מרגי: למרות שחולדאי עשיר.

<עופרה ליברמן: זה לא לפי ישוב אלא לפי שכונות.

<עירית בירן: בערים הגדולות הסתכלו גם על ההתפלגות השכונתית.

אורלי לוי אבקסיס: יש מצ'ינג של העיריות?

<עופרה ליברמן: בחלק מהתקציבים יש מצ'ינג.

<עופרה ליברמן: ברשויות יש מצ'ינג.

אורלי לוי אבקסיס: מה שבעצם יוצר כאן את העיוות זה המצ'ינג של העירייה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא דיפרנציאלי המצ'ינג הזה?

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: אנחנו בדיוק בשלב ההצגה.

יעקב מרגי: אנחנו דיברנו על מה שהתכנית עושה.

יעקב מרגי: אני בקטע התקציבי, מאחר והדיון הוא על קשיי המימון.

יעקב מרגי: ממתי התכנית הזו מתוקצבת?

<עופרה ליברמן: לפני חמש שנים התחלנו בקבלת תקציבים ממשרד הרווחה.

<עופרה ליברמן: התקציבים הם לא תקציבים של משרד החינוך.

יעקב מרגי: מאה אחוזים רווחה?

<עופרה ליברמן: מאה אחוזים רווחה שמועברים למשרדי הממשלה, לחמשת משרדי הממשלה.

<עופרה ליברמן: אנחנו תלויים בתקציבים האלה.

<עופרה ליברמן: אנחנו לא יכולים להפעיל את התכנית ללא התקציבים האלה.

<עופרה ליברמן: בשנה שעברה למשל לא היה תקציב מדינה, קיבלנו את התקציב באיחור רב ולכן הייתה בעיה בתקציב הרשויות.

יעקב מרגי: אני רוצה לשאול כמה שאלות ולאחר מכן תתני לי סקירה.

יעקב מרגי: התכנית קיימת חמש שנים.

יעקב מרגי: התקצוב הוא מאה אחוזים רווחה.

יעקב מרגי: נכון?

<עופרה ליברמן: נכון.

יעקב מרגי: יש עוד משרדי ממשלה ששותפים לזה?

<עופרה ליברמן: שמתקצבים?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: מפעילים.

<עופרה ליברמן: אמרנו, חמישה משרדים - משרד הרווחה, משרד הקליטה, המשרד לביטחון פנים, משרד החינוך ומשרד הבריאות.

יעקב מרגי: תקציב נטו, מאה אחוזים, מהרווחה.

<עופרה ליברמן: נכון.

יעקב מרגי: חמש שנים הפרויקט הזה מתקיים ולהערת

יעקב מרגי: כם הוא גם ימשיך להתקיים, אם לא יהיו גזרות תקציביות.

יעקב מרגי: אני לא מבין למה זה לא נכנס לבסיס התקציב.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים את המכניזם, למה לא נעשה פעם אחת ונסדיר את זה?

יעקב מרגי: אני מכיר דינמיקה של עבודת ממשלה.

יעקב מרגי: בא רעיון טוב, מתקבלות החלטות ממשלה לגבי התקציב.

יעקב מרגי: זה נושא רווחה לכאורה אבל הביצוע במשרד החינוך.

יעקב מרגי: בשנה הראשונה, בשנה השנייה, בשנה השלישית והרביעית והחמישית – גמרנו, אנחנו כבר יודעים, תהליך ההטמעה היה צריך כבר לקרות.

יעקב מרגי: בגלל שלא מטמיעים את זה אנחנו עכשיו נידרש לאגף התקציבים.

<נטלי דגה: אני התקציבנית של התכנית הלאומית.

<נטלי דגה: אמנם אני עובדת משרד הרווחה אבל אני עובדת עבור התכנית הלאומית.

<נטלי דגה: התכנית הלאומית נוצרה ב-2008 בעקבות ועדת שמידט.

<נטלי דגה: הוחלט על תקציב בין-משרדי.

<נטלי דגה: זה משהו מאוד ייחודי.

<נטלי דגה: זה לא תקציב של משרד הרווחה אלא זה תקציב שמוחלט עליו בוועדה בין-משרדית.

יעקב מרגי: איגום משאבים של כמה משרדי ממשלה.

<נטלי דגה: איגום משאבים של כל המשרדים.

יעקב מרגי: יש אחריות בלי סמכות.

יוסף ג'בארין: כמה הוא התקציב?

<נטלי דגה: התקציב התחיל ב-155 מיליון שקלים ואחרי הרחבה אנחנו נגיע בשנה הבאה ל-220 מיליון שקלים.

<נטלי דגה: התקציב מחולק לרשויות המקומיות החלשות, עד דירוג סוציו אקונומי חמש.

<נטלי דגה: לגבי המצ'ינג, זה התחיל שלוש שנים בהסכם עם האוצר בלי השתתפות הרשויות ועם הרחבת התכנית הלאומית קבענו מצ'ינג מדורג.

<נטלי דגה: כלומר, רשויות מאפס עד חמש מחויבות בעשרה אחוזים בלבד והרשויות החזקות יותר ב-25 אחוזים.

יוסף ג'בארין: אמרת עד חמש?

<נטלי דגה: עד חמש.

<נטלי דגה: יש לנו גם את תל אביב, יש את ראשון לציון, יש את פתח תקווה, יש שכונות בתוך ערים.

יעקב מרגי: זה חכם וזה נכון.

יעקב מרגי: אתם מכירים רשויות עם דירוג נמוך שהן זכאיות ובגלל המצ'ינג לא מיישמות ולא מנצלות את התקציב?

<נטלי דגה: כל רשות מתוקצבת, כל רשות בונה לעצמה תכנית יישובית.

<נטלי דגה: כלומר, הבחירה של התקציב היא מאוד שונה מכל מה שבדרך כלל במשרדי ממשלה.

<נטלי דגה: זה בא מבחירה של הרשות המקומית.

יעקב מרגי: זה מותנה מצ'ינג?

<נטלי דגה: זה מותנה מצ'ינג של עשרה אחוזים.

<נטלי דגה: כן.

<נטלי דגה: היום כן.

יעקב מרגי: את מכירה רשות שזכאית וצריכה ליישם את התכנית ולא מצליחה לעמוד ביעד הזה של המצ'ינג?

<נטלי דגה: לא.

<נטלי דגה: כל 183 הרשויות היום, כולן מתוקצבות וכולן מפעילות.

<נטלי דגה: יש 1,500 מענים.

יעקב מרגי: אני שמח על כך.

אורלי לוי אבקסיס: מהי העלות לישוב?

<נטלי דגה: יש נוסחה שנקבעה בהחלטת ממשלה ב-2007.

<נטלי דגה: זה בסדר גודל של מיליון שקלים לישוב של עשרים אלף תושבים.

יעקב מרגי: את אומרת שהתקציב יגדל ל-220 מיליון שקלים.

יעקב מרגי: זה ללא המצ'ינג?

<נטלי דגה: לא.

<נטלי דגה: כולל.

אורלי לוי אבקסיס: אם כן, התוספת ברובה באה מהכיס של התושבים.

יעקב מרגי: זה גדל בגלל המצ'ינג.

יעקב מרגי: לקח לנו זמן להבין את זה.

יעקב מרגי: זה לא היה מובן.

<נטלי דגה: זה התחיל שלוש שנים בלי השתתפות בכלל.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אני רוצה לפנות אליך ולעופרה.

יעקב מרגי: אני רוצה להבין.

<נטלי דגה: אם אפשר, אני רוצה לדבר על התקציב.

יעקב מרגי: אני אתן לך.

יעקב מרגי: אני אשאל מה שאני רוצה לשאול כי אני רוצה להגיע ליעד הדיון.

יעקב מרגי: הדיון הזה בסוף הוא על קשיי המימון.

יעקב מרגי: ראשי הרשויות צריכים להמתין לאוגוסט או ליולי.

יעקב מרגי: אני הייתי שר בממשלה והיו שנים שרק בדצמבר הצלחתי ליישם את תקציב התמיכות והייתי צריך להיות לוליין.

יעקב מרגי: אני אומר לכם בצורה הכי ברורה שאני רוצה לקבל הבהרות ולדעת מה אתם הולכים לעשות, מה ניתן לעשות.

יעקב מרגי: זה פרויקט חשוב.

יעקב מרגי: הלוואי והיינו מציגים דוחות לפיהם צמצמנו את התופעה ואין לנו הרבה נוער בסיכון, והייתי אומר לשלמה בוחבוט שיעשה לי טובה כי יש לי אתגרים אחרים כמו האיום האיראני וכולי.

יעקב מרגי: אבל אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: אני אומר שהפרויקט חשוב.

יעקב מרגי: הוחלט עליו ב-2008 והוא מיושם כבר חמש שנים בהצלחה.

יעקב מרגי: בכוונה שאלתי אם כולם מיישמים או יש כאלה שלא עושים זאת.

<קריאה: כולם מיישמים.

יעקב מרגי: זה אומר שזה נדרש.

יעקב מרגי: זה אפקטיבי, זה יעיל וראשי הרשויות רוצים בכך.

יעקב מרגי: למה אנחנו לא מכניסים את זה לבסיס התקציב כדי שכל שנה זה ייכנס לאחד חלקי 12 ולא בנוהל של בקשה ותמיכה?

<נטלי דגה: זה נמצא בבסיס התקציב.

<עופרה ליברמן: זה לא תקצוב על פי חוק.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה ויכול להיות שיש כאן הקשר ויכול להיות שלא.

אורלי לוי אבקסיס: בשבוע שעבר היינו בוועדת הכספים ועשינו העברות מסעיף של סידור חוץ ביתי לילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: נלקחו משם עשרות מיליוני שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי היא האם זה מקור תקציב שעבר בעצם לקהילה, לאותו טיפול בילדים בקהילה.

<נטלי דגה: לא.

<נטלי דגה: ועדת שמידט הייתה תוספת.

<נטלי דגה: זה לא על חשבון.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי היא אם את יודעת מה קורה עכשיו בתקציב.

אורלי לוי אבקסיס: אם בסופו של דבר אנחנו מורידים מהסידור החוץ ביתי, אדוני היושב רש - - -

<נטלי דגה: לא.

<נטלי דגה: זה לא קשור.

אורלי לוי אבקסיס: עובדתית משרד הרווחה קיצץ בעשרות מיליונים בסידור החוץ ביתי.

<נטלי דגה: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: עובדתית.

אורלי לוי אבקסיס: נקודה.

יעקב מרגי: אבל זה לא מזה.

אורלי לוי אבקסיס: יש כאן השלכות ואני אומר לך למה.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר מגלים שילד נמצא בסכנה בסביבה הטבעית המשפחתית שלו, בחלק מהמקרים ממליצים להוציא אותו החוצה לסידור חוץ ביתי ושם ההוצאות הן הרבה יותר גדולות מאשר טיפול בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: אז ראש הרשות שם גם צריך לשלם 25 אחוזים מצ'ינג ואז הוא בא ואומר שעדיף לו – ודרך אגב, בואו נזכור שהפקידים של הרווחה המקומיים מתחשבים גם בתקציב של הרשות המקומית ולכן יכול להיות מצב שילד שמתאים לו סידור חוץ ביתי, לא ימצא את עצמו בסידור חוץ ביתי בגלל חיסכון בכסף והוא יועמס על הקהילה.

יעקב מרגי: על התכנית הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר לקהילה אין מספיק כלים וכנראה גם לא מספיק תקציבים כדי לתת לו את מה שהוא זקוק לו.

יעקב מרגי: את יודעת לענות על כך?

<נטלי דגה: אני יכולה לומר שבמקרה של התכנית הלאומית, הרשות יכולה לבחור תכנית במאגר מתוך חמשת המשרדים.

<נטלי דגה: זאת יכולה להיות תכנית של חינוך ולאו דווקא רווחה וזאת הייחודיות.

<נטלי דגה: זה באמת תקציב בין-משרדי שיכולים לבחור תכנית מתאימה לילד.

יעקב מרגי: לאו דווקא דרך חינוך.

<נטלי דגה: יכול להיות דרך חינוך.

מירב בן ארי: זאת יכולה להיות גם תכנית מיל"ר שזאת תכנית של המשרד לביטחון פנים.

מירב בן ארי: זה יכול להיות רווחה, זה יכול להיות חינוך.

<נטלי דגה: זה תקציב מאוד גמיש וזאת הייחודיות של התכנית הזאת.

<עופרה ליברמן: אני רוצה להתייחס לחלוקה התקציבית עליה דיברנו, על האחד חלקי 12.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אגף התקציבים הגיע ואני רוצה התייחסות.

אורלי לוי אבקסיס: אם התכנית היא בת חמש שנים והייתה שנה בלי תקציב, היו צריכים לקבל אחד חלקי 12.

<עופרה ליברמן: אני אענה על מה שנשאלתי כדי לעשות את זה בצורה מסודרת.

<עופרה ליברמן: התקציבים מגיעים למשרד החינוך בשלב מאוחר יותר, כך שבתקנה התקציבית - - -

יוסף ג'בארין: משרד הבריאות לא בתכנית?

<עופרה ליברמן: הוא בתכנית.

<עופרה ליברמן: התקציבים מגיעים למשרד החינוך בשלב מאוחר יותר כאשר התקנה היא ללא תקציב.

<עופרה ליברמן: על פי חוק יסודות התקציב אני לא יכולה ואסור לי להקצות לרשויות כשאין לי תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה אצלנו מיכל עבאדי והיא אמרה שהיא הקימה גוף שבעצם יהווה מעין ועדת חריגים לאורך כל השנה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: לכן השאלה אם העליתם אליה בכלל את הדרישה.

אורלי לוי אבקסיס: היא הייתה מאשרת באופן אוטומטי והשאלה אם עשיתם את תפקידכם וביקשתם ממנה לתקצב.

<עופרה ליברמן: התקציבים של משרד הרווחה והעודפים הם שלהם.

<עופרה ליברמן: כלומר, הם היו צריכים לפנות לוועדת החריגים.

<עופרה ליברמן: אם כן, קודם כל, כשאין תקציב, אני לא יכולה לעבוד ללא תקציב.

<עופרה ליברמן: הסיפור של ועדת החריגים, אם וכאשר, הוא דבר מלפני חודש עם החשבת הכללית במקרים קיצוניים.

<עופרה ליברמן: אני חייבת לומר שאנחנו כן מעבירים לרשויות והיכן שמגיע תקציב, אני מקצה אותו ישירות לרשויות והרשויות כן ראו תקציבים.

<עופרה ליברמן: אני חושבת שגם מעלות קיבלה תקציב.

<עופרה ליברמן: הרשויות מבצעות את התכנית, מגישות את החשבוניות.

<עופרה ליברמן: אני לא מבקשת לראות אם יש פירעון של החשבוניות ואם הן ביצעו בפועל.

<עופרה ליברמן: על פי חשבוניות אנחנו מעבירים את התשלום לרשויות.

<עופרה ליברמן: זאת אומרת, אני כן עושה מימון ביניים בצורה עקיפה ולא בצורה ישירה.

יעקב מרגי: אבל אין לך.

יעקב מרגי: את אומרת שהתקנה התקציבית חסרה.

אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה שזה בגלל שלא היה תקציב.

<עופרה ליברמן: כרגע חלק מהתקציבים כן קיבלנו ממשרד הרווחה.

<עופרה ליברמן: מה שקיבלנו, באותו יום אני מקצה כי אני מכירה בצורך ואני יודעת כמה זה נחוץ לרשויות.

<עופרה ליברמן: הרשויות מגישות כבר דוחות, יש להן לוחות זמנים להגיש דוחות.

<עופרה ליברמן: הגישו את הדוחות - אנחנו לא בודקים.

<עופרה ליברמן: אני במשרד החינוך נתתי הנחיה לא לבדוק אם הכסף נפרע.

<עופרה ליברמן: כלומר, הן יכולות להגיש חשבונית ולא פרעו את זה לספקים והן מקבלות את הכסף.

<עופרה ליברמן: זאת אומרת, אני כן עושה מימון ביניים לא במוצהר אלא בצורה עקיפה כדי באמת להקל על אותן רשויות.

יעקב מרגי: את בסדר.

יעקב מרגי: אין לנו בעיה.

יעקב מרגי: אני הולך למציאות בה אין תקציב והיו מצבים שאישרנו תקציב אחרי יולי-אוגוסט והתקנה ריקה.

<נטלי דגה: התקנה לא ריקה.

<נטלי דגה: התקציב נמצא בבסיס התקציב.

<נטלי דגה: כל שנה יש בסעיפים השונים בכל משרד ממשלתי את הסכום של התקציב.

<נטלי דגה: הבעיה של תזרים המזומנים נובעת מכל העניין שלא משלמים בזמן ונצברים עודפים.

<נטלי דגה: לא מקבלים עודפים בזמן.

<נטלי דגה: אנחנו היום ב-20 ליוני ועדיין לא קיבלנו עודפים במשרדי הממשלה ואז הסעיפים בחריגה ואז זה לא מאפשר להתחיל ולפתוח שנת תקציב ב-1 בינואר כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: הגשתם לוועדת החריגים של מיכל עבאדי?

<עופרה ליברמן: לפני כן יש ועדת כספים שצריכה לאשר את העודפים.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל שזה היה בתוך שנת בחירות, שנה בלי תקציב, היא התנהלה כמו שר אוצר.

יעקב מרגי: אומרת לך כאן הפקידות הבכירה ואני יכול לומר לך בפרקטיקה כמי שניהל משרד ונתקל בזה.

יעקב מרגי: יש לך את הכסף.

<נטלי דגה: כן.

<נטלי דגה: הכסף נמצא.

<נטלי דגה: התקנות הן חריגות.

יעקב מרגי: זה לא נזיל.

יעקב מרגי: אין כסף.

יעקב מרגי: היא צריכה לשחרר עודפים.

יעקב מרגי: התהליך הזה של שחרור עודפים עם אגף התקציבים, זה מסע מפרך.

<קריאה: משרד החינוך עם עודפים שעדיין לא התקבלו בהיקפים מטורפים.

יעקב מרגי: אתם לא מבינים, זה הכסף הגדול, זאת רצועת הביטחון של אגף התקציבים אבל לא ניכנס לפרקטיקה הזאת.

יעקב מרגי: אני רוצה לפנות לאגף התקציבים.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר לך מה שאמרתי לחברות ממשרד הרווחה.

יעקב מרגי: הפרויקט אושר כבר ב-2008 והוא מתקיים כבר חמש שנים ברציפות.

יעקב מרגי: יש הצהרת כוונות לגביו לאורך זמן וזה חשוב.

יעקב מרגי: הוא מנוצל ומיושם.

יעקב מרגי: אני חושב שאחרי שנה-שנתיים צריכה להיות הפרקטיקה שלמרות שאין עודפים, למרות שלעמים גם תקציב לא מאושר, הסוגיה הזו של אחד חלקי 12 לפרויקט הזה חייבת להיות מיושמת.

יעקב מרגי: בשנה שעברה, בתקציב הקודם, עת הייתה מצוקה והיה עיכוב רב, החשבת הכללית ידעה להתגבר על המשוכה הזו שכל הזמן חשבנו – אני כשר בקדנציה שלי – שזו גזרה משמיים והרמנו ידיים.

יעקב מרגי: חיכינו כולנו בחוסר מעש.

יעקב מרגי: כל מי שפנה אלינו, רשויות שפנו אלינו, אמרנו שאין עדיין תקציב, זה תקציב תמיכות, זה לא אחד חלקי 12, לא נוכל לתת.

יעקב מרגי: החשבת הכללית התגברה על הפרקטיקה הזאת.

יעקב מרגי: מסתבר שאפשר להתגבר על בירוקרטיה.

יעקב מרגי: לא שמעת את דבריו של יושב ראש מרכז השלטון המקומי לשעבר, חבר כנסת לשעבר והיום – בעבר, בהווה ובעתיד בעזרת ה' – ראש עיריית מעלות תרשיחא.

יעקב מרגי: בפרקטיקה יש לו קשיים ליישם את הפרויקט.

יעקב מרגי: הוא רוצה את הפרויקט, הוא מיישם אותו, אבל הוא לא צריך לממן את המדינה עד אוגוסט.

יעקב מרגי: מה עושים כדי לפתור את הבעיה הזה אחת ולתמיד?

<רותם פאר: השנה יש בעיה עם העודפים וזו בעיה שחוצה משרדים.

<רותם פאר: אני מאמין שמקסימום בשבועות הקרובים העודפים יעברו.

<רותם פאר: שוב, זו בעיה שהיא לא רק באחריות אגף התקציבים.

יעקב מרגי: אתה אומר לי לא רק באחריות אגף התקציבים, באחריות משרד האוצר, חוץ ממשרד האוצר יש מישהו אחר ששותף לדבר הזה?

<רותם פאר: ועדת כספים צריכה לאשר את זה.

יעקב מרגי: זה חלק מהעיכובים האחרונים שהיו בוועדת כספים?

<רותם פאר: כן.

יעקב מרגי: מתי העברתם אליהם את העברת העודפים?

<רותם פאר: העודפים היו אמורים לעבור לפני כמה חודשים.

יעקב מרגי: כמה חודשים זה מעוכב בוועדת הכספים?

<קריאה: כן.

<קריאה: נכון מאוד.

<רותם פאר: כן.

יוסף ג'בארין: אבל הוועדה לא עיכבה את זה כמה חודשים.

יוסף ג'בארין: לדעתי הבעיה היא רק מהחודש האחרון או מהחודשיים האחרונים.

<קריאה: ממש לא.

<רותם פאר: העודפים הוגשו לפני כמה חודשים.

יעקב מרגי: כמה חודשים?

יעקב מרגי: שלושה?

יעקב מרגי: חודשיים?

<רותם פאר: יותר מחודשיים.

<רותם פאר: אני לא זוכר את התאריך המדויק, אבל יותר מחודשיים.

יעקב מרגי: זאת אומרת שאתם מבחינתכם, אם העודפים היו עוברים, זה היה אמור להיות במרץ וזה היה סביר.

<רותם פאר: כן.

<רותם פאר: במרץ.

יעקב מרגי: כדי לקדם את פני הרעה לשנים הבאות, למה לא ניתן לייצר מנגנון עוקף בירוקרטיה כמו שידעה לעשות החשבת הכללית בתקציב התמיכות לסוגיה הזו של הנזילות?

יעקב מרגי: אתה מסכים אתי שהספקים שלו והנוער בסיכון לא מבינים.

יעקב מרגי: אנחנו בקושי מבינים מה זה עודפים מחויבים, בסיס תקציב, תמיכות.

<רותם פאר: התשלום בפועל הוא באחריות החשבות.

<רותם פאר: זאת אומרת, אם לחשבת הכללית יש מנגנון כזה, זה באחריותה.

יעקב מרגי: נזילות, זה אגף החשבת הכללית.

<רותם פאר: כן.

<רותם פאר: אגף תקציבים אחראי על התקצוב.

<רותם פאר: התשלום בפועל הוא באחריות החשבת הכללית.

יעקב מרגי: אתה צודק.

יעקב מרגי: אנחנו פנינו לאגף התקציבים ולא לאגף החשב הכללי ואין לנו כאן נציגות של החשב הכללי.

יעקב מרגי: הוועדה תפנה לחשבת הכללית בסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: אנחנו נאמר את זה בסיכום הדיון.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, בבקשה.

יוסף ג'בארין: האמת היא שכל פעם שאני שומע על תכנית שנסמכת על בקשות שמוגשות מהרשויות עצמן וגם על המצ'ינג, אני חרד לגבי הרשויות החלשות.

יוסף ג'בארין: אני יודע שברשויות החלשות יש בעיה בדיוק בשני ההיבטים הללו, גם בהגשת הבקשות וגם בכל מה שקשור למצ'ינג.

יעקב מרגי: לכן שאלתי על המצ'ינג והם אומרים שאין להם בעיה.

יוסף ג'בארין: נכון, אבל אצלם זה קרה הפוך.

יוסף ג'בארין: בהתחלה לא היה מצ'ינג ואחר כך הוסיפו מצ'ינג.

יוסף ג'בארין: המגמה הפוכה למה שצריך להיות.

יעקב מרגי: המצ'ינג הוא לא לחלשות.

יוסף ג'בארין: לכולן.

יעקב מרגי: עשרה אחוזים לחלשות ולחזקות, כמה?

<קריאה: 25 אחוזים.

יוסף ג'בארין: בסדר, אבל לא היו עשרה אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: בכל מקרה זה כסף שהרשות צריכה לגייס.

יעקב מרגי: אני שאלתי אם יש רשויות שבגלל המצ'ינג לא מיישמות את התכנית ואמרתם לא.

<עירית בירן: נכון.

יעקב מרגי: כמה שנים המצ'ינג נכנס?

<עופרה ליברמן: שלוש שנים.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שאתן יכולות להרגיע אותי.

יעקב מרגי: בפרקטיקה זה לא מהווה בעיה.

יעקב מרגי: עשרה אחוזים לא מהווים בעיה.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שלא.

יוסף ג'בארין: אנחנו לא יודעים.

יוסף ג'בארין: לפי הנתונים.

יוסף ג'בארין: למשל לעניין האוכלוסייה הערבית.

יוסף ג'בארין: אתם יכולים להרגיע אותי עם נתונים?

יוסף ג'בארין: כמה צעירים וילדים בסך הכול והתקציבים לכך?

יעקב מרגי: הם לא באו עם נתונים.

יוסף ג'בארין: אולי יש להם.

יוסף ג'בארין: אני לא יודע.

יעקב מרגי: הוועדה תבקש לקבל את הנתונים.

יעקב מרגי: היא אמרה שאין לה את הנתונים.

יעקב מרגי: בסיכום הוועדה תוציא בקשה לספק לה נתונים מפולחים ברמת חתך סוציו אקונומי, אזורים, פריפריאליים, לא פריפריאליים, גם שכונות פריפריאליות בתוך הערים החזקות.

יעקב מרגי: אנחנו נבקש לקבל את הנתונים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: שנדע כמה ילדים בכל רשות לוקחים חלק בתכנית.

יוסף ג'בארין: כן.

יוסף ג'בארין: גם הילדים וגם התקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: שאלה אחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר ואלה בעצם תכניות מדף שכל אחד בוחר לו מה מתאים לו, השאלה אם יש ביקורת מה עובד ומה לא עובד.

יעקב מרגי: לכן אנחנו רוצים לראות את זה.

יעקב מרגי: אנחנו סביב השולחן הזה נוכחנו לדעת שחלק לא גדול, חלק מראשי הרשויות, לא קופצים למיזמים החשובים האלה בגלל שיקולים כאלה ואחרים ולאו דווקא כלכליים.

יעקב מרגי: אנחנו רוצים לעקוב אחר הנתונים האלה.

יעקב מרגי: הנוער בסיכון הוא הנוער שלנו.

<עירית בירן: כולל זה שיש נתונים שמראים לאורך השנים התקדמות של ילדים בתכניות מסוימות, שיפור במצב המשפחה.

<עירית בירן: המערכת היא מערכת ממוחשבת, מוצפנת, שאפשר ממש להסתכל ישוב-ישוב, תכנית-תכנית.

יעקב מרגי: אגב, אלה הפרויקטים האלה שמדריכים משחקים אתם אחר הצהרים במגרשים ומלווים אותם?

<קריאה: הכול יש שם.

<קריאה: יש מרכזי נוער.

<עירית בירן: יש מרכזי נוער בשכונות.

<עירית בירן: יש טיפול פרטני.

<עירית בירן: יש הגיל הרך.

מירב בן ארי: זאת לא תכנית שקיימת בחלל ריק.

מירב בן ארי: כל מי שהשתמש בתכנית – אני קוראת לעצמי משתמשת לשעבר – אין דבר כזה, אתה לא לוקח תכנית כמו נגיד נירים בשכונות שזאת תכנית של 360 ומביא אותה לחבר'ה שלך בשכונה ואז להגיד להם תודה, התכנית עובדת.

מירב בן ארי: זה לא עובד כך.

מירב בן ארי: יש מנגנון מפוקח ואם התכנית שנבחרה על ידיהם לא עובדת, היא לא נמצאת אחרי כן.

מירב בן ארי: לא רק שצריך להרחיב את התכנית אלא שצריך גם להגדיל אותה גם בגיל.

יוסף ג'בארין: אני מבין, ותקנו אותי אם אני טועה, שלמשרד הרווחה יש את הנתונים על כל הילדים ובני הנוער בסיכון.

מירב בן ארי: תכנית 360 היא במשרד החינוך.

יוסף ג'בארין: זה גם וגם.

יעקב מרגי: זאת תכנית בין-משרדית.

יוסף ג'בארין: כדי לקבל תמונה מלאה של הנתונים של התכנית, אנחנו צריכים לראות את כל הנתונים.

יוסף ג'בארין: זאת אומרת, יכול להיות מצב שיש ישוב מסוים שיש לו באמת תופעה מאוד משמעותית של ילדים ובני נוער בסיכון אבל הוא לא כל כך נהנה מהתכנית.

יוסף ג'בארין: יכול להיות שהוא לא הגיש.

יוסף ג'בארין: צריך פשוט להשלים את התמונה ונקבל גם את המספרים בכלל ולא רק בתכנית.

יעקב מרגי: ברור.

יעקב מרגי: מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: אני לא אוסיף לשאלות של חברי יוסף בקשר למספר הרשויות הערביות למשל שכלולות בתכנית.

<עירית בירן: כל הרשויות הערביות כלולות.

מסעוד גנאים: אני חושב שכולן כי הן לא מגיעות עד למצב סוציו אקונומי חמש אלא הן אחת או שתיים.

מסעוד גנאים: אני מכיר את התכנית מקרוב מהעיר שלי, סחנין, אבל מה הקשר של הג'וינט שם?

מירב בן ארי: הם גם מממנים.

מירב בן ארי: ג'וינט אשלים.

מסעוד גנאים: אבל הם לא שותפים בתכנית?

שלמה בוחבוט: זה היה.

שלמה בוחבוט: זה כבר לא קיים.

<נטלי דגה: זה לא שייך.

<נטלי דגה: הג'וינט היו שותפים בתחילת התכנית.

מירב בן ארי: בתחילת התכנית הם היו שותפים.

מירב בן ארי: למה אתם אומרים לי לא?

מירב בן ארי: היום לא, אבל התחלתם את זה אתם.

מסעוד גנאים: ראשית כל, אני רוצה לברך על התכנית.

מסעוד גנאים: לדעתי זאת תכנית מצוינת שפותרת בעיות רבות במקומות החלשים ובקרב השכבות החלשות בישובים הערביים בקרב בני הנוער שהם בסיכון בגלל מניעים חברתיים, כלכליים וכל הדברים האלה.

מסעוד גנאים: רציתי להעיר בקשר למצ'ינג.

מסעוד גנאים: בהתחלה, נכון, זה היה ללא מצ'ינג ועכשיו אני חושב שזה מתחיל בעשרה אחוזים ואחר כך עולה ועולה והמשרדים רואים שלרשויות יש תלות בתכנית הזאת ולכן אולי הן מוכנות גם לעוד חמישה אחוזים ולעוד עשרה אחוזים.

מסעוד גנאים: כוונתי היא שלא יתפתו המשרדים שהמצ'ינג הוא עשרה אחוזים ואפשר להוסיף עוד עשרה אחוזים וכולי.

יעקב מרגי: צריך לעקוב אחרי זה.

מסעוד גנאים: אני מקווה שהעניין יישאר על כנו.

יעקב מרגי: אני אומר לכם בכנות.

יעקב מרגי: אם אני הייתי שומע שהמצ'ינג הוא 20-25 אחוזים, הייתי קורא לכם היום לבטל את המצ'ינג כי המצ'ינג הוכיח את עצמו ככלי שמעצים פערים וההפך הוא הנכון, גם מחטיא את המטרה שלו כי יש רשויות מקומיות שלא יכולות לעמוד בו בגלל הקשיים שלהן ואז הן לא נהנות מהתכנית ויוצא שדווקא מי שנהנה מזה, אלה הרשויות החזקות.

שלמה בוחבוט: אני חייב להוסיף.

שלמה בוחבוט: קודם כל, התכנית היא מצוינת.

שלמה בוחבוט: עיקר הבעיה היא המימון.

שלמה בוחבוט: לוקח בין ארבעה לשישה חודשים עד שהרשות המקומית מקבלת את ההחזר של הכסף.

שלמה בוחבוט: זה עיקר הבעיה.

יעקב מרגי: אנחנו נפנה לחשבת הכללית בקטע הזה.

יעקב מרגי: אגף התקציבים אמר את זה במפורש.

יעקב מרגי: אתה אומר שכבר לפני חודשיים פלוס הייתה פנייה של האוצר לגבי העברת העודפים.

<רותם פאר: נכון.

יעקב מרגי: זה הסיפור של ועדת הכספים.

יעקב מרגי: מירב, בבקשה.

יעקב מרגי: למירב יש ניסיון בנושא.

יעקב מרגי: היא לא הייתה נערה בסיכון אלא היא טיפלה בנוער בסיכון.

יעקב מרגי: אני חייב להבהיר את זה אחרי שאמרת כמי שהשתמשה בתכנית.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: השתמשתי לטובת הנוער.

מירב בן ארי: התכנית היא תכנית מעולה.

מירב בן ארי: היא עדיין מתוקצבת ב-250 מיליון שקלים?

יעקב מרגי: ב-220 מיליון שקלים.

מירב בן ארי: חשבתי שמדובר ב-250 מיליון שקלים.

מירב בן ארי: אני ניהלתי מרכזים לנוער בסיכון במשך עשר שנים בנתניה ובהרצליה.

מירב בן ארי: אני ניהלתי אותם בפריפריה החברתית של מדינת ישראל שמשום מה נשכחת הרבה פעמים, בטח בכל המגזרים של הפילנתרופיה ולשמחתי מה שמציל את הפריפריה החברתית של מדינת ישראל, זאת לא פילנתרופיה כי כשאתה בא לקרנות, הם אומרים לך שאם זאת לא דימונה או קריית שמונה, הם בכלל לא נכנסים להרצליה או לדורה בנתניה, ומי שכן נכנס – זאת התכנית הלאומית שרואה פריפריה בכל הארץ.

<קריאה: גם חברתית.

מירב בן ארי: כן.

יעקב מרגי: התכנית הזו נותנת מענה גם לשכונות.

מירב בן ארי: תכנית מעולה.

מירב בן ארי: אני באתי לדבר בשבחה.

מירב בן ארי: פריפריה חברתית וגיאוגרפית של מדינת ישראל זקוקה לסיוע שלה אבל הבעיה שלי היא שבשיח עם גורמים פילנתרופיים, שוכחים את ג'סי כהן בחולון, את אור יהודה ואת אור עקיבא.

שלמה בוחבוט: הרשויות העשירות צריכות לממן.

מירב בן ארי: נתניה היא חמש, להזכיר לך.

שלמה בוחבוט: חולון לא ענייה.

מירב בן ארי: אל תיכנס אתי לעניין הזה.

מירב בן ארי: עזוב.

שלמה בוחבוט: אנחנו כאן מדברים על התושבים.

מירב בן ארי: אין לי ויכוח אתך.

מירב בן ארי: אמרתי גם לפני דקה פריפריה גיאוגרפית וחברתית.

מירב בן ארי: אני בכלל לא נכנסת לעניין ובטח לא לתקצוב שאתה צודק במאה אחוזים.

מירב בן ארי: כל מה שאמרתי זה שהיתרון של התכנית הזו הוא שהיא נוגעת היכן שפילנתרופיה לא נכנסת.

מירב בן ארי: מה שצריך לעשות עם התכנית הזאת, וזה גם טוב עבורך, זה להרחיב אותה ועכשיו אנחנו נמצאים בשיחות גם עם טלאל וגם עם ציפי נחשון גליק להרחיב את התכנית לגיל 18 ומעלה כי היום במדינת ישראל כבר לא מתחתנים בגיל 18 ואותם צעירים שנתת להם, החזקת אותם והבאת אותם או לשירות לאומי או לצבא, הם מסיימים את זה ואז אנחנו מחזירים אותם לרשויות ושוב אנחנו צריכים להתמודד אתם.

מירב בן ארי: זה כל מה שבאתי להגיד.

מירב בן ארי: באתי להגיד שאני משבחת את התכנית.

יעקב מרגי: זה מתחבר למגמה של הרקע המשפחתי אחרי גיל 18.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: צריך להמשיך את התכנית הזאת עד גיל 26-27 כי היום זה לא מה שהיה פעם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: משטרת ישראל.

יעקב מרגי: תכנית 360 מוכרת לכם?

<סמדר בן יאיר: בוודאי שמוכרת לנו.

יעקב מרגי: מה היא עושה לכם?

<סמדר בן יאיר: אני משתתפת באופן קבוע בוועדות, זאת חובה סטוטורית שלי, ואני משתתפת בוועדה של מחוז מרכז ושותפה באישור התכניות על בסיס קבוע.

<סמדר בן יאיר: כאן מהות הדיון היא כספית.

<סמדר בן יאיר: מאחר והנושא כאן הוא כספי במהותו, לי כמשטרה אין מה לומר כיוון שאנחנו לא מקבלים תקציבים.

יעקב מרגי: לכן לא שאלתי אותך למה את לא מעבירה אלא שאלתי אותך מה עושה לכם התכנית.

מירב בן ארי: ספרי לו על תכנית מיל"ר.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: תכנית 360.

יעקב מרגי: מה התרומה?

<סמדר בן יאיר: אני לא רוצה לומר דברים בשליפה מהשרוול.

<סמדר בן יאיר: כמו שאני רואה את התכנית, זאת תכנית טובה, זאת תכנית שתורמת ומטפלת בנוער בסיכון.

<סמדר בן יאיר: אני יושבת בוועדות.

<סמדר בן יאיר: מגיעים הנציגים מהערים ואנחנו רואים את הדברים.

<סמדר בן יאיר: העשייה יפה.

<סמדר בן יאיר: פרט לכך, אין לי עוד משהו להוסיף.

יעקב מרגי: משרד הקליטה.

<מלדה ברהן: אנחנו ממומנים בשניים וחצי מיליון שקלים ומפעילים מרכזים הוליסטים בשעות אחר הצהרים ומועדוני נוער למיניהם.

<מלדה ברהן: מי שמכיר את הנוער, אני חושב שזה פותר לנו הרבה בעיות של שוטטות בשעות אחר הצהרים.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף?

<עופרה ליברמן: גם במשרד אצלנו דיברנו בנוגע למנגנוני התשלום בעקבות הפנייה הזאת ואנחנו רוצים לעשות חשיבה מחודשת במשרד החינוך - אני מאמינה שזה יהיה יחד ובשיתוף משרד הרווחה - לגבי כל נושא מנגנוני התשלום כדי להקל על הרשויות המקומיות בהיעדר תקציב.

<מיכל מנקס: אני לא רוצה לחזור על דברים, אבל זאת הזדמנות לבקש ולחדד את הבקשה להרחיב את התכנית המצוינת הזו לכל הפריפריה החברתית ולא חשוב באיזה אשכול, גם במחיר מצ'ינג גבוה יותר.

<מיכל מנקס: זאת אומרת, זה לא מבהיל אותי אבל לפחות שאני אדע, ובואו אנחנו נדע, שיש רשויות שאין בהן את התכנית ואני לא רק מדברת על הכסף.

<מיכל מנקס: היופי שבתכנית הוא התכלול החכם שבין המשרדים ועל האוטונומיה של הרשות לתפור חליפות מותאמות לקהילה שלה.

<מיכל מנקס: הדבר הנוסף, מילה טובה למשרד החינוך ולצוות שיושב כאן כי באמת כאשר פנה מר בוחבוט למספר אנשים, ובכללם למרכז השלטון המקומי באופן טבעי, דיברתי אישית עם עירית בירן, שהיא סמנכ"לית במשרד, והיא לקחה אישית את הטיפול ועשתה את זה.

<מיכל מנקס: אני חושבת שבאמת הצוות כולו קשוב, הוא אתנו ומטפל ככל שהוא יכול.

<מיכל מנקס: גם זה צריך לדעת לומר.

<מיכל מנקס: תודה.

<מלדה ברהן: אם אפשר להוסיף מילה.

<מלדה ברהן: אני חושב שהרשויות באשכול חמש נכנסו בעיקר בעקבות העולים שנמצאים בהן.

<מלדה ברהן: מספר העולים ברשויות האלה קבע את הכניסה של התכנית.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הוועדה מודה לחבר הכנסת לשעבר מר שלמה בוחבוט, ראש עיריית מעלות תרשיחא, על העלאת הנושא החשוב ועל הצפת נושא הקשיים במימון של התכנית.

יעקב מרגי: הוועדה קוראת לחשבת הכללית להכין נוהל עבודה לסוג כזה של פעילות מול משרדי הממשלה והרשויות המקומיות על מנת שיאפשר הסדר של מימון ביניים או תשלום של אחד חלקי 12 במקרים כאלה.

יעקב מרגי: הוועדה חוששת, לאור הנטייה של משרד הרווחה להסיט יותר תקציבים לטיפול בקהילה, שיועמסו על התכנית הזו חניכים או נערים או ילדים שהיו במסגרת של טיפול פנימייתי ועברו לטיפול בקהילה ואז יוצא שכביכול יש כאן זליגה של תקציב.

יעקב מרגי: אנחנו לא מגדילים את התקציב אלא אנחנו משתמשים באותו תקציב לשתי מטרות.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לקבל פירוט מלא של כל הרשויות המקומיות המשתתפות בתכנית ומספרים - אני לא צריך שמות – של המשתתפים, דירוג של הרשות וגודל התקציב.

מירב בן ארי: אדוני היושב ראש, הערת ייעול.

מירב בן ארי: אנחנו ועדה.

מירב בן ארי: בוא נזמין מחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, מחקר מקיף על התכנית.

יעקב מרגי: זה לא סותר את מה שאני אומר.

יעקב מרגי: אני מקבל את הערתך.

מירב בן ארי: אנחנו רוצים להכיר את התכנית.

יעקב מרגי: אני מקבל.

<נטלי דגה: אפשר להעביר דוח מחקר.

<עירית בירן: יש נתונים.

מירב בן ארי: אז תעבירו לנו אותם.

יעקב מרגי: אני באמצע הסיכום.

יעקב מרגי: הוועדה מבקשת, לאור חשיבות הפרויקט והצורך בו, להרחיב אותו אל מעבר לגיל 18, לפחות שנה אחת לאחר השחרור מהצבא, כדי לראות איך האדם מתאקלם בחיים הפרטיים שלו.

יעקב מרגי: זה תואם גם את המגמות ואת היוזמות שלנו עם כפרי הנוער והיוזמות האחרות אותן אתם מכירים לגבי אותם נערים שהם חסרי עורף משפחתי שמשתחררים מהצבא.

יעקב מרגי: הוועדה מברכת על כך שהתכנית פועלת גם מעבר לרשויות המקומיות שהן במצב סוציו אקונומי אחד עד חמש ופועלת גם ברשויות המקומיות שהן אמנם חזקות אבל יש בהן שכונות או אזורים בהם יש נוער בסיכון, שכונות שסובלות מהתופעה הזאת, ומבקשת להמשיך לתמוך בהן.

יעקב מרגי: אין לנו בעיה עם הקטע הזה של מצ'ינג בהתאם.

יעקב מרגי: אני מבקש מאגף התקציבים, כמו שביקשתי מהחשבת הכללית, מאחר וזו סוגיה שקשורה אליכם.

יעקב מרגי: זה לא תקציב שמופיע כאחד חלקי 12 אלא כל שנה צריכה להיות העברה לתוך התקציב.

יעקב מרגי: בלי שום קשר לקשיי נזילות, אני מבקש שיתאפשר למשרדי הממשלה למצוא את הדרך ויוכלו לשחרר את הפרויקט הזה באחד חלקי 12.

יעקב מרגי: אני מבקש גם מכם, גם מאגף התקציבים וגם מאגף החשבת הכללית לתת לי תשובות בסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.