ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 203, 2016-06-14 11:30

דוד אמסלם: בוקר טוב.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה במסגרת דיון מהיר, בנושא מחדל הרשויות בכביש המוות – אני לא יודע למה קוראים כך לכזה רחוב - - -

יגאל גואטה: כביש הדמים.

יגאל גואטה: כך קוראים לזה התושבים.

דוד אמסלם: הדמים, טוב.

דוד אמסלם: רחוב גולדה מאיר בירושלים, ילד בן 14 נפצע בשבוע שעבר, של חבר הכנסת יגאל גואטה.

דוד אמסלם: אני שמח לראות את צביקה כהן, סגן ראש העיר ופיני, חברת מועצת העיר שנמצאים פה ומלווים אותנו בדיון הזה.

דוד אמסלם: אני שמח מאד שאתם פה.

דוד אמסלם: בבקשה, יגאל.

דוד אמסלם: זו הצעה לסדר אני רואה.

יגאל גואטה: תודה, אדוני יושב הראש.

דוד אמסלם: עיריית ירושלים פה בדרג המקצועי?

<קריאה: אמורים להיות בדרך.

דוד אמסלם: אמורים להיות בדרך?

יגאל גואטה: אני מקווה שהם לא בכביש גולדה.

יגאל גואטה: אולי הם תקועים בגולדה.

חמד עמאר: אתם מעיריית ירושלים.

חמד עמאר: אתם סגן וחבר מועצה, אתם יכולים להגיד אנחנו עיריית ירושלים.

דוד אמסלם: אבל ישי טלאור פה, אז זה בסדר.

<קריאה: קובי ממליה אמור להגיע.

דוד אמסלם: ראיתי, רשום לי.

דוד אמסלם: בבקשה, יגאל.

יגאל גואטה: תודה, אדוני יושב הראש.

יגאל גואטה: ראשית אני ביקשתי את ההצעה לסדר הזאת בעקבות פנייה של ידידי, סגן ראש עיריית ירושלים, הרב צביקה כהן, בעקבות תאונות רבות שיש בכביש הזה.

יגאל גואטה: באמת צר לי מאד שהישיבה הזאת היא כנראה לא ממש פופוליסטית, אז הנוכחות דלה, אבל 754 תאונות בחמש שנים, זה דומה כבר כמעט לחללי מערכות ישראל.

יגאל גואטה: 754 תאונות זה נורא ואיום.

דוד אמסלם: איפה, בכביש הזה בלבד?

יגאל גואטה: בכביש הזה.

יגאל גואטה: משנת 2008 עד שנת 2013 754 תאונות.

יגאל גואטה: פשוט יש שם מסלול חדש של תחבורה ציבורית, שכנראה שהנהגים - ואני לא יועץ תחבורה - אבל כנראה שיש פה איזה שהוא משהו שהנהגים עדיין לא קולטים בדיוק מאיפה פונים, לאיפה נכנסים והמסלולים האלה מהווים בעיה.

יגאל גואטה: הבעיה הזאת היא בעיה ישנה.

יגאל גואטה: זה מצער מאד שתושבי האזור, במפורש, אתה מדבר איתם על הכביש הזה, הם אומרים כביש הדמים.

יגאל גואטה: קוראים לזה כביש הדמים.

יגאל גואטה: הייתה שאילתה בעבר לסגנית שר התחבורה דאז, ציפי חוטובלי, בנושא הזה, ובתשובה היא ענתה שכנראה שלא מפסיקה ההסברה ולכן צריכים לעשות פעולות.

יגאל גואטה: אני לא יודע באמת מה נעשה בשנים האלה הן בנושא הסברה והן בנושא פעולות, מה שברור שרק לפני כשבועיים שוב פעם הייתה שם תאונה עם ילד בגיל 14, תאונה קשה, וכנראה שהבעיה לא נפתרה.

יגאל גואטה: אני לא באתי עכשיו להלין על אף אחד.

יגאל גואטה: אנחנו באמת רוצים שהסיפור שם ייפתר פשוט.

יגאל גואטה: כי מטבע הדברים, בוועדות בדרך כלל זה מתחיל כך ואחרי זה אומרים מה אתה רוצה, העברתי 30 מיליון, העברתי 10 מיליון, אנחנו נתנו, אנחנו לא נתנו.

יגאל גואטה: לא זה מה שאנחנו מחפשים.

יגאל גואטה: בנוסף, חבל לי שהוא לא פה, אבל אני חייב לעשות את זה.

יגאל גואטה: יסלח לי אדוני יושב הראש, כי בתשובה לשאלה שלי במליאה ענה חבר הכנסת חיים כץ בשם ישראל כץ, ובראשית דבריו הוא אמר שהכתיבו לו את התשובה ממשרד התחבורה, אבל אני ממש לא חושב שזה מה שהכתיבו לו במשרד התחבורה להגיד – כשיש השגחה עליונה אין השגחה תחתונה וזו בעיה עם חרדים וזו בעיה עם חרדים – כל מיני אמירות קשות כנגד הציבור החרדי.

דוד אמסלם: לא הבנתי, מה התשובה?

יגאל גואטה: הנה, זה חלק מהתשובה.

יגאל גואטה: אני מקריא.

דוד אמסלם: תקריא, תקריא.

יגאל גואטה: אני מקריא, אני מקריא.

דוד אמסלם: מה, השגחה מעל?

יגאל גואטה: כן.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

יגאל גואטה: אומר חבר הכנסת חיים כץ - - -

דוד אמסלם: השגחה מעל צריך לפי הבנתי פחות תאונות, לא יותר.

יגאל גואטה: "הכביש המדובר עובר בשכונה המתפעלת באוכלוסייה חרדית", קודם כל הוא נתפס לחרדית, "פעולות אלה כוללות - - - אני צריך לספר לך מה קורה בבני ברק?

יגאל גואטה: " הוא אומר: "כשיש השגחה עליונה, אין השגחה תחתונה.

יגאל גואטה: הם מאמינים בלמעלה ולא מסתכלים בלמטה".

יגאל גואטה: אני באמת מוחה על הדברים האלה.

יגאל גואטה: אני בטוח שזו לא התשובה שניתנה לו על ידי ישראל כץ.

יגאל גואטה: אין לי צל של ספק.

יגאל גואטה: "הם לוקחים את הזכויות, הם עוברים בכל הכבישים" – שטויות במיץ עגבניות.

יגאל גואטה: יש לנו ברוך השם הרבה ערים חרדיות שאין את הבעיות האלה ואני לא יודע מאיפה באה לו רוח השטות של התשובה הזאת.

יגאל גואטה: בכל אופן, מחובתי למחות על הדברים ואני מקווה מאד שאכן נמצא איזה שהוא פתרון לכביש הנוראי הזה.

יגאל גואטה: תודה רבה, אדוני יושב הראש.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: צביקה כהן, סגן ראש העיר, אתה רוצה להוסיף?

<צביקה כהן: כן.

<צביקה כהן: אני לא אתייחס לכל המלל מורכב שאלוקים מעורב, חרדים מעורבים.

<צביקה כהן: דמים הם דמים זהים לכולם.

<צביקה כהן: אבל אני רק רוצה לומר ממש מספר מילים קטנות.

<צביקה כהן: כשהצרות נכנסות לבן אדם, הן נכנסות דרך הדלת המרכזית.

<צביקה כהן: כשהן יוצאות, הן יוצאות דרך החור של המנעול.

<צביקה כהן: מישהו ראה מכם פעם איך משקמים ילד אחרי תאונת דרכים?

<צביקה כהן: מדברים על מאות מאות רבות של נפגעים על הציר הזה.

<צביקה כהן: אני בעבר לצערי הרב, נפגעתי לפני הרבה מאד שנים, אני ומשפחתי, ואני אומר לכם שזו חבילה מאד גדולה.

<צביקה כהן: על הציר של אותו ילד שנפגע בשבוע שעבר, יש הורים, אחים, אחיות, ידידים וכן הלאה וכן הלאה.

<צביקה כהן: צריך פשוט – ואני לא יודע בדיוק מי אשם.

<צביקה כהן: אמר חבר הכנסת גואטה, ואני מודה לו שהביא את זה לדיון – צריך פשוט להביא את זה.

<צביקה כהן: אני לא נמצא ואני לא מעורב בתוך הסמכויות ובתוך הרשויות, אבל בכביש הזה פשוט קטסטרופה.

<צביקה כהן: פעם אחת אותם דמים שנשפכים שם, פעם נוספת בכל יום ויום, אתם בטח יודעים, אדוני יושב הראש, אלפי שעות רבות אנשים פשוט עומדים בציר הזה.

יגאל גואטה: דרך אגב, הממוצע הוא כמעט כל יומיים וחצי תאונה.

<צביקה כהן: לו גם רק זה היה נגמר הכל בשלום.

<צביקה כהן: מדוע לבזבז את הזמן של האנשים המסכנים האלה, שאנחנו באמת מקבלים מבול של בקשות והערות ותלונות.

<צביקה כהן: קחו את הנושא הזה, ייקחו את הנושא הזה אותם אחראים, יכנסו – ואני מניח שזה הרבה מאד כסף לפתור את הבעיה.

<צביקה כהן: מדינת ישראל תפתור את הבעיה שלנו.

<צביקה כהן: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<צבי יעקבזון: מילה קצרה, אני יושב פה בשני כובעים, כמנהל סיעת ש"ס - - -

<צביקה כהן: אתה גם שכן שלנו.

דוד אמסלם: קודם כל תאמר את השם לפרוטוקול.

<צבי יעקבזון: צבי יעקבזון, סיעת ש"ס.

<צבי יעקבזון: יש סיעה בכנסת שנקראת ש"ס, אני מנהל הסיעה, שמי צבי יעקבזון.

יגאל גואטה: דרך אגב, הוא מנהל הסיעה לפני שנהייתה סיעה.

יגאל גואטה: הוא כבר 30 שנה מנהל הסיעה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מבין שבמשפט הראשון שלך חשבת שלא הבנת, אז אמרת אותו גם הפוך.

דוד אמסלם: אמרת אני צבי מנהל סיעת ש"ס ואז אמרת – יש סיעת ש"ס בכנסת ואני המנהל של הסיעה.

<צבי יעקבזון: לא, פרטתי, שאם יש פה - - -

דוד אמסלם: טוב.

<צבי יעקבזון: עכשיו, בכובעי השני, הרציני יותר, זה תושב ירושלים, שמנקז פניות לסיעה והפניות בנושא צומת בר אילן-גולדה מאיר – הן בלי סוף.

<צבי יעקבזון: הרבה שנים אני פה.

<צבי יעקבזון: פעלנו בכנסת, פתרנו בעיות בכנסת, זה איזה מין רעה חולה, כמו מעשה שטן.

<צבי יעקבזון: יש לנו שני חברי כנסת שגרים בזירה, בצומת – שלמה בניזרי וניסים זאב.

<צבי יעקבזון: רואים מהחלון את הדם והדמים.

<צבי יעקבזון: הם פה צעקו.

<צבי יעקבזון: אורי מקלב צעק פה מה שבחיים הוא לא צעק במליאה.

<צבי יעקבזון: עכשיו, אני לא מדבר על המכה בפטיש – זה כבר המכה בפטיש, זה כבר השיא.

<צבי יעקבזון: עכשיו.

<צבי יעקבזון: אני מדבר אתכם לאורך כל השנים – 2012, מרס, אומר שר התחבורה ישראל כץ:

<צבי יעקבזון: משנת 2009 עד אוקטובר 2012 נפגעו בכביש גולדה מאיר 17 בני אדם, מתוכם 7 פצועים קשה, מחציתם ילדים.

<צבי יעקבזון: זה 2012.

<צבי יעקבזון: 2013 עונה לנו ישראל כץ: בין שנת 2007 לשנת 2012 נהרגו בשני הכבישים האלה, דיברנו על תלפיות ועל בר אילן – 9 בני אדם.

<צבי יעקבזון: ומה שאמרה ציפי חוטובלי לפני שנה, היא אמרה אני מודה, אני בהלם.

<צבי יעקבזון: כך היא אמרה.

<צבי יעקבזון: כשהיא באה לתת את הנתונים ממשרד התחבורה - - -

<צביקה כהן: צריך לבדוק אם היא יצאה מההלם הזה משנת 2012.

<צבי יעקבזון: מה שציטט גואטה בנאום שלו, בין שנת 2008 לשנת 2013 - 754 תאונות בצומת.

<צבי יעקבזון: זה מספר אסטרונומי.

<צבי יעקבזון: בכביש ז'בוטינסקי שקוראים לו כביש המוות, יש אנשים שפשוט יצאו לרחוב וסגרו ולא נתנו לעבור.

<צבי יעקבזון: בירושלים אנחנו קצת יותר עדינים ולא יודעים להשתולל.

<צבי יעקבזון: היום דיברתי עם אדם שאשתו נפצעה שם, הוא אומר לי תשמע, אני לא יכול להבין את זה.

<צבי יעקבזון: עכשיו, מקום יניחו לך.

<צבי יעקבזון: נכון, היינו גם אנחנו בוועדת הפנים ואולי לא עשינו מספיק.

<צבי יעקבזון: היה לנו פה את דוד אזולאי, כידוע.

<צבי יעקבזון: אני לא יודע מה הפתרון.

<צבי יעקבזון: אני לא רוצה לומר שעיריית ירושלים אשמה, למרות שהתשובות שלהם הן מזעזעות.

<צבי יעקבזון: להגיד נצא במסע הסברה?

<צבי יעקבזון: מה זה מסע הסברה?

<צבי יעקבזון: אנשים מתים, מה זה מסע הסברה?

<צבי יעקבזון: או נצבע?

<צבי יעקבזון: יש שם דבר משונה עם התחבורה הציבורית באמצע.

<צבי יעקבזון: אנשים מתבלבלים מזה, מהתחנות - - -

<צביקה כהן: שמאלה להר חוצבים.

<צבי יעקבזון: כן.

<צבי יעקבזון: אנשים לא בדיוק מבינים לאן ללכת.

<צבי יעקבזון: הרמזור הירוק והאדום מתבלבל להם.

<צבי יעקבזון: ילדים קטנים לא מצליחים לחשב את שהאוטובוס שכשהוא יבוא, כי האוטובוס נוסע, הוא חוצה את שלושת המסלולים.

<צבי יעקבזון: אני לא יודע מה.

<צבי יעקבזון: לי אין פתרונות.

<צבי יעקבזון: דיברתי עם המתנ"ס בשמואל הנביא, שאלתי מה הפתרונות?

<צבי יעקבזון: מה, לבטל את התחבורה הציבורית?

<צבי יעקבזון: תגידו.

<צבי יעקבזון: הם לא יודעים.

<צבי יעקבזון: אבל אם אתה מסכים, חבר הכנסת גואטה הציג לנו את התמרור ואמר רבותי, כאן נהרגים.

<צבי יעקבזון: אתה, אני מאמין בתושייתך, בחכמה שלך, בגזרה שלך, תמצא את הדרך עם משרד התחבורה, עיריית ירושלים, מי שלא יהיה.

<צבי יעקבזון: תודה.

יגאל גואטה: תודה צביקה.

יגאל גואטה: הבנתי.

יגאל גואטה: חבר הכנסת עמאר.

חמד עמאר: אדוני יושב הראש, קודם כל אני לא מכיר את הצומת ולא מכיר את הכביש, אבל אני קיבלתי נתונים של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים והנתונים מדברים בעד עצמם.

חמד עמאר: 567 פצועים באותה נקודת כביש, ואנחנו מדברים על כמה וכמה שנים שמעלים את הנושא.

חמד עמאר: נתונים משנת 2009, משנת 2011 ומשנת 2012 ועכשיו אנחנו בשנת 2016 ועוד פעם מעלים את הנקודה של הכביש הזה.

חמד עמאר: אני לא יודע אם משרד התחבורה נמצא כאן.

דוד אמסלם: נמצא.

חמד עמאר: איזה פתרון תחבורתי לאותה נקודה מצא משרד התחבורה ומה הוא הולך לעשות בנושא?

חמד עמאר: זה הדבר החשוב.

חמד עמאר: אבל באופן כללי, כבישים אדומים ומוקדי סיכון במדינת ישראל, מדינת ישראל וממשלת ישראל הקצתה לנושא הזה קרוב ל-2 מיליארד שקלים, אבל ביצוע – כמעט ואין.

חמד עמאר: הקצו ל-5 שנים 2 מיליארד שקלים ואנחנו בדקנו – בשנה לא מבצעים ב-200 מיליון שקלים.

חמד עמאר: אפילו 150 מיליון שקלים, 160 מיליון שקלים בשנה, כאשר יש כסף ולא מבצעים.

חמד עמאר: בדרך כלל הבעיה שלנו היא תקציבים, אבל לנושא של מוקדי סיכון וכבישים אדומים יש תקציב לנושא הזה, אבל לא מבצעים.

דוד אמסלם: ישי טלאור, אתה שם לב למה שהוא אומר?

חמד עמאר: והדבר החשוב לגבי עיריית ירושלים כאן, עם משרד התחבורה - איזה פתרון תחבורתי הם נותנים לאותה נקודת סיכון ואיך פותרים את הנקודה.

חמד עמאר: לא לבוא ולהגיד הסברה.

חמד עמאר: הסברה זה טוב, אבל הסברה לבד זה לא עוזר.

חמד עמאר: סימן שזה לא עוזר, צריך למצוא פתרון תחבורתי.

חמד עמאר: וכל דבר המהנדסים יכולים למצוא פתרון תחבורתי וזה תפקידם של עיריית ירושלים ושל משרד התחבורה בנקודה הזאת.

חמד עמאר: תודה.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: בבקשה, חבר הכנסת פיני עזרא.

דוד אמסלם: חבר מועצת העיר, סליחה.

<פיני עזרא: קודם כל, ברשות יושב הוועדה, על הציר הזה של בר אילן נבנים ברגע זה מספר מוסדות.

<פיני עזרא: חוץ מהתנועה שיש שם היום של ילדים, נבנה שם תלמוד תורה מאד-מאד גדול ומעבר לכביש יש כבר היום מבנה שהשלד שלו הסתיים, של עוד עשרות אלפי מטרים של מבני ציבור, שהולכים להיות שם עוד אלפי-אלפי ילדים.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על בר אילן?

<פיני עזרא: גולדה מאיר.

דוד אמסלם: בר אילן או גולדה מאיר?

<פיני עזרא: גולדה מאיר.

<פיני עזרא: דיברתי על גולדה מאיר.

<פיני עזרא: לבר אילן נעבור עוד מעט.

<פיני עזרא: שדרות גולדה מאיר.

דוד אמסלם: גם בבר אילן יש עכשיו פרויקט חבל על הזמן, אבל בסדר.

<פיני עזרא: היו שם שתי תאונות רק בשבוע שעבר.

<פיני עזרא: בשדרות גולדה מאיר הולכת להיות עוד מעט גם רכבת קלה.

<פיני עזרא: נעשתה שם החלטה - שאתה מכיר את הציר, שאני לא מצליח להבין אותה - מרחוב בר אילן שמאלה לשדרות גולדה, ביטלו את הפנייה שמאלה על הציר המטורף הזה.

<פיני עזרא: מי שירצה לפנות - - -

דוד אמסלם: אתה מתכוון בירידה, מהירידה שמאלה?

<פיני עזרא: בדיוק.

<פיני עזרא: מי שירצה לפנות שמאלה, צריך להיכנס לתוך שכונת רמת אשכול, זה אומר משאיות, אוטובוסים, טרקטורים, כלי רכב – להיכנס לתוך שכונת רמת אשכול, שגם ככה זאת שכונה צפופה, להקיף אותה ואז לצאת עוד פעם לתמיר, דרך הרחוב לפני הר חוצבים, שזה הולך להגביר בעשרות אחוזים את התאונות שם.

דוד אמסלם: אני מציע לא לעבור לרמת התמרור, עזוב.

דוד אמסלם: הבנו את העניין.

דוד אמסלם: אני מבין את העניין.

דוד אמסלם: אני רוצה דווקא בשלב הזה - - -

<פיני עזרא: בר אילן, בר אילן.

דוד אמסלם: בבקשה.

<פיני עזרא: בבר אילן בלילה הרמזורים שם לא פועלים.

<פיני עזרא: יצאו מנקודת הנחה, כמו בהרבה אזורים, שיש פחות תנועה והרמזורים שם לא פועלים.

<פיני עזרא: יש שם ציר מאד מאד בעייתי, שזה הציר של מנחת יצחק והציר של בריינדס, שיורד מגאולה.

<פיני עזרא: מצד אחד באים בירידה, צד אחד באים בעלייה ואנשים נכנסים לצומת בלי הבחנה וקורות שם המון המון תאונות.

<פיני עזרא: הולכים להתאכלס שם תוך שנה בערך 650 יחידות דיור ויש בבנייה עוד 800 על הציר הזה.

<פיני עזרא: בחשבון קל, מדברים על 4,000-5,000-6,000 ילדים ועוד מאות רבות של מכוניות.

<פיני עזרא: שם כבר יש ילדים, שם הפתרון הוא פשוט.

<פיני עזרא: הרמזורים צריכים לעבוד שם גם בלילה.

<פיני עזרא: שם לא צריכים למצוא פתרון קסם.

<פיני עזרא: יש רמזור, שהרמזור יעבוד גם בלילה.

דוד אמסלם: תודה, פיני.

<פיני עזרא: בבקשה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אבו ערר, אתה רוצה?

דוד אמסלם: טוב, ברשותכם, בואו נשמע את קובי ממליה, מנהל אגף תוש"יה בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: קודם כל יש לי שאלה בשני מישורים.

דוד אמסלם: אחד, כרגע אנחנו מדברים על ציר גולדה, לא ציר בר אילן.

דוד אמסלם: האם ציר גולדה חריג משאר הצירים בעיר ברמת הבטיחות, זאת אומרת ברמת התאונות?

דוד אמסלם: זה אחד.

דוד אמסלם: שניים, מה בדעתכם לעשות בעניין?

דוד אמסלם: האם אתה מכירים את הבעיה ומה בדעתכם לעשות.

<יעקב ממילה: טוב, אז ציר גולדה היה בעבר - כשאני אומר בעבר אני מדבר לפחות על כמה שנים טובות - אכן חריג, היו שם תאונות קטלניות לצערנו הרב, אבל מאז הרשויות – אם זה המשטרה, אם משרד התחבורה, אם זה העירייה – פעלו רבות במקום ובשנים האחרונות, במיוחד בדגש על השנתיים האחרונות, אנחנו רואים שם ירידה דרסטית בתאונות והמצב שם היום הוא יחסית טוב למקומות אחרים בעיר.

<יעקב ממילה: זה המצב נכון להיום.

<יעקב ממילה: אני מבקש להבהיר, כשמדברים על שדרות גולדה, זה רחוב שמתחיל בצומת בר אילן ונגמר במחסום, לשעבר בכניסה לירושלים.

<יעקב ממילה: אז כשאתה אומר שדרות גולדה שיש שם X תאונות, אתה מחלק את זה לקילומטר כביש, והמצב שם הוא מצב יחסית טוב, יתקן אותי עוד מעט קצין את"ן, ידידי שימי מרציאנו וייתן שם נתונים עובדתיים על מספרי התאונות.

<יעקב ממילה: אני לא מכיר את המספרים האלה – 500 תאונות בצומת או בנקודה.

<יעקב ממילה: זה דברים שתאמין לי, אם היה דבר כזה, מן הסתם הייתי - - -

<צבי יעקבזון: חוטובלי, סגנית השר - - -

דוד אמסלם: צביקה, צביקה.

<יעקב ממילה: הייתי מכיר את זה.

<יעקב ממילה: יכול להיות שזה נתונים על כל שדרות גולדה, לטווח של איזה 5-7 שנים.

יגאל גואטה: אמרנו, משנת 2008 עד שנת 2013, חמש שנים.

<יעקב ממילה: אוקיי, אז שימו לב לשנים.

יגאל גואטה: אמרנו, אמרנו את זה.

<יעקב ממילה: זה לא בשנים האחרונות.

<יעקב ממילה: המצב בשנים האחרונות הוא טוב.

<יעקב ממילה: חוץ מזה - - -

חמד עמאר: דווקא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים - - -

<יעקב ממילה: עוד דקה.

<יעקב ממילה: חוץ מזה אנחנו - - -

חמד עמאר: זה לשנים 2010 – 2016.

דוד אמסלם: עמאר, שנייה.

<יעקב ממילה: חוץ מזה אנחנו נכנסים שם בשדרות גולדה לעבודות בכמה צמתים.

דוד אמסלם: קודם כל לפני כן, קובי, אני מדבר כרגע על העירייה, לא במשרד התחבורה ולא במשטרה – יש מעקב אחרי כל הנושא של התאונות?

<יעקב ממילה: כן, בעירייה יש - - -

דוד אמסלם: בנוגע לכל נקודה גם מצטבר מה קורה?

<יעקב ממילה: לא רק זה.

<יעקב ממילה: העירייה גם מחזיקה תקן שיושב, מתארח אצל את"ן וכל תאונה רושמים לנו ומקבלים את התשריט שלה.

<יעקב ממילה: אנחנו בודקים - - -

יגאל גואטה: אז אולי תיתן לנו את הנתונים איך זה ירד במשך השנים.

<יעקב ממילה: יש לנו את הנתונים.

דוד אמסלם: ואתה עוקב אחרי זה?

דוד אמסלם: זאת אומרת יש לך - - -

<יעקב ממילה: יש לנו מעקב.

<יעקב ממילה: יש מדור של מידע תנועתי והוא בודק את זה, ומספיק שיש שלוש תאונות בשנה באיזה שהוא מקום וכבר מרימים לנו דגל – חברה יש פה בעיה - - -

יגאל גואטה: רק לפני שבועיים ילד נפגע שם פגיעת ראש קשה.

יגאל גואטה: ילד בן 14.

<יעקב ממילה: אנחנו מכירים את התאונה.

<יעקב ממילה: אני מניח ששימי יתייחס אליה.

<יעקב ממילה: אני לא רוצה לעשות את התפקיד של המשטרה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לבוא לתאונה הזאת, כי כרגע, גם אם היא טרגדיה גדולה, היא כרגע - - -

<יעקב ממילה: אני אמרתי, אנחנו נכנסים שם לעבודות עכשיו בשלושת הצמתים של הכניסה להר חוצבים והצומת המרכזי שחשוב הוא הצומת של רב שפע והרטום, ששם אנחנו גם מסדירים מעברי חצייה, אנחנו גם משחקים שם בגל ירוק להולכי רגל.

דוד אמסלם: אתם מדברים כרגע על הכניסה להר חוצבים, שנתי הצמתים.

<יעקב ממילה: ברב שפע.

<פיני עזרא: שפע חיים, למטה.

<יעקב ממילה: שפע חיים, ממש ביציאה שם, אנחנו עכשיו מסדירים שם מעברי חצייה, מסדרים את הגל הירוק להולכי רגל.

<יעקב ממילה: זאת אומרת יהיה לו רצף של ירוק של שתיים אחד.

<יעקב ממילה: זאת אומרת מהגדה הוא יגיע עד לתחנה האוטובוס השנייה.

<יעקב ממילה: הוא לא צריך לעצור באמצע באדום ולראות את האוטובוס ולברוח מול העיניים.

<יעקב ממילה: אנחנו גם מיישרים את מעברי החצייה, הם יהיו יותר ברורים, יותר בהירים ואנחנו כרגע בתכנון מפורט - - -

דוד אמסלם: שנייה, אתה מדבר בשוונג, אבל אתם עושים את התיקונים איפה שיש את מירב התאונות, או שבלי קשר לתאונות?

דוד אמסלם: או שאתה עושה את התיקון בגלל שכאן ההסדר צריך להיות כזה?

<יעקב ממילה: לא, לא, אנחנו גם וגם.

<יעקב ממילה: המטרה היא בעצם - - -

דוד אמסלם: לא, השאלה היא כזו וזה מתחבר לשאלה הראשונה.

דוד אמסלם: קובי, האם בעצם קופץ לך דגל לבן או דגל אדום אחרי שלוש תאונות ואז אתה בוחן את הנקודה הספציפית של התאונות?

<יעקב ממילה: כן.

<יעקב ממילה: זה המצב בכלל העיר, לאו דווקא פה.

<יעקב ממילה: פה אמרתי, אנחנו עושים את זה גם מסיבות בטיחותיות וגם מסיבות תנועתיות.

<יעקב ממילה: יש היום עומסי תנועה מאד מאד כבדים בשעות הבוקר ועומסי תנועה גורמים גם לבעיות בטיחותיות.

<יעקב ממילה: עכשיו, בלי קשר, כשאנחנו נכנסים לטיפול בצומת אנחנו מסדירים גם את הפן הבטיחותי שלו ושם אנחנו מכירים את הבעיה הבטיחותית ומטפלים בצומת הספציפי.

<יעקב ממילה: שימי, אתה רוצה?

דוד אמסלם: טוב, בואו נשמע את שימי קצת.

דוד אמסלם: בוא תן לנו קצת נתונים, שימי.

<שימי מרציאנו: קודם כל צהריים טובים.

<שימי מרציאנו: למי שלא מכיר, אני קצין אגף התנועה של מחוז ירושלים.

<שימי מרציאנו: קצת להרחיב את מה שהוא אמר, כדי שאנשים יותר יתכווננו ויותר יבינו על מה מדובר.

<שימי מרציאנו: כמו שהוא אמר, רחוב גולדה מאיר מתחיל בצומת סנהדריה ונגמר בצד השני.

<שימי מרציאנו: התאונות על כל גולדה מאיר מתחלקות והכביש הזה, בגלל שהוא ארוך, נחשב כמו שלושה כבישים אחרים, אז כך צריך לקחת את הכל באופן יחסי.

<שימי מרציאנו: רק הערת אגב - בר אילן, שאלת - זה הרחוב עם הכי פחות תאונות כמעט בירושלים.

<שימי מרציאנו: אין תאונות ברחוב הזה, כמעט ואין תאונות.

<שימי מרציאנו: אז אני לא יודע מאיפה הנתונים.

<צביקה כהן: זה רחוב שעומד פשוט, מהלחץ.

<שימי מרציאנו: יכול להיות.

יגאל גואטה: אבל אנחנו לא מדברים כרגע על בר אילן, אנחנו מדברים על גולדה.

<שימי מרציאנו: רבותי, תנו לי רק להשלים בבקשה.

<שימי מרציאנו: הייתה הערה - - -

יגאל גואטה: לא, אבל שאנחנו לא מתבלבלים.

יגאל גואטה: אנחנו מדברים כרגע על גולדה.

<שימי מרציאנו: אנחנו לגמרי לא מתבלבלים.

דוד אמסלם: יגאל, בסדר.

דוד אמסלם: שימי, תדבר, זה בסדר.

<שימי מרציאנו: הייתה פה הערה על בר אילן, לכן אני אומר, את בר אילן תוציאו מהמשוואה.

<שימי מרציאנו: זה אחד המקומות היותר בטוחים בירושלים מבחינת תאונות.

<שימי מרציאנו: כמעט ואין תאונות בירושלים בציר בר אילן.

<שימי מרציאנו: זה אחד.

<שימי מרציאנו: לגבי גולדה מאיר, גם את גולדה מאיר צריך לחלק לכמה חלקים.

<שימי מרציאנו: רוב התאונות, דרך אגב, של גולדה מאיר, נמצאות בצומת גולדה מאיר פינת יגאל ידין, שם אין הולכי רגל.

<שימי מרציאנו: שם יש יותר אנשים שעוברים באור אדום.

<שימי מרציאנו: שם יש לנו תאונות של חזית בצד.

<שימי מרציאנו: אלה שבאים לרמות, פונים למעלה אדומים ואלה שיורדים מהר חוצבים נוסעים באדום ופוגעים.

<שימי מרציאנו: אלה רוב התאונות.

<שימי מרציאנו: רק למען הסדר הטוב, שנת 2014 – 26 תאונות – אני מדבר על כל גולדה מאיר – קלות, 3 קשות, אפס הרוגים.

<שימי מרציאנו: שנת 2015 – 32 תאונות קלות - - -

יגאל גואטה: כמה בשנת 2014?

<שימי מרציאנו: 26.

<קריאה: איפה?

<שימי מרציאנו: חברה, אני בגולדה מאיר.

דוד אמסלם: חברה, לא להפריע לו.

<שימי מרציאנו: 32 תאונות קלות, 6 קשות, אפס הרוגים.

<שימי מרציאנו: שנת 2016, לשמחתי אנחנו בירידה נוספת עד עתה.

<שימי מרציאנו: עד לרגע זה, עד לשעה תשע בבוקר – 11 תאונות קלות, 2 קשות, אחת מהן זה הילד בן ה-14 מלפני שבועיים, ואפס קטלניות, אפס הרוגים.

<שימי מרציאנו: התאונה הזאת, לצערי הרב, אני חייב לומר את זה, הילד חצה שלא במעבר חצייה ורץ לעבר אוטובוס שהגיע ונפגע שלא באשמת האוטובוס, לא באשמת הנהג.

<שימי מרציאנו: זה קורה לצערי הרב ואם הילד היה עובר במעבר חצייה, אפילו באדום – הוא לא היה נפגע.

<שימי מרציאנו: אבל זאת, עוד פעם, הערת שוליים, כי תבינו שזה משהו שיכול לקרות בכל מקום בארץ, בכל כביש שתבחר.

<שימי מרציאנו: ילד שלא חוצה במעבר חצייה, נוסיף לזה את ההערה של חבר הכנסת, שהכביש הוא באמת קצת בעייתי, שאי לך להסתכל שמאל-ימין-שמאל אלא אתה צריך להסתכל ימין-שמאל-ימין בגלל שיש לך מסלולים שונים, זה מקור הבעיה.

<שימי מרציאנו: עכשיו דבר נוסף.

<שימי מרציאנו: אנחנו - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו מאחלים לך רפואה שלמה.

דוד אמסלם: לא ראיתי את היד.

<שימי מרציאנו: דקה אחת אני חייב כדי להשלים.

<שימי מרציאנו: בסדר.

<שימי מרציאנו: אחת לחודש אנחנו יושבים ומנתחים את כל תאונות הדרכים בעיר ירושלים.

<שימי מרציאנו: יש לנו רחובות שנקראים רחובות אדומים וזה אחד מהרחובות.

<שימי מרציאנו: רחוב אדום זה איפה שיש בו יחסית ריבוי של תאונות דרכים.

<שימי מרציאנו: אנחנו מנתחים את הרחוב ואנחנו פועלים לטובת השינוי.

<שימי מרציאנו: אחת מהדרכים שפעלנו, ובגלל זה אני מניח שיש את הירידה, זה שדרשנו מעיריית ירושלים להוסיף תמרור, להוסיף שילוט, להוסיף אפילו תמרור של רמזור נוסף.

<שימי מרציאנו: שתדעו לכם, אתם יכולים לבדוק את זה, כל יום בין השעה 7 ל-10 בבוקר ומשעה שלוש, ארבע אחר הצהריים ועד השעה שש, יש שוטרים שמוצבים כמו תמרורים.

<שימי מרציאנו: שוטרים שמוצבים בצומת של שפע חיים ומוצבים בגבעת משה.

<שימי מרציאנו: למה הם מוצבים?

<שימי מרציאנו: כדי להרתיע, לא לתת דו"חות, כדי להרתיע ואנחנו רואים את ההרתעה.

<שימי מרציאנו: אני מאמין בזה מאד.

<שימי מרציאנו: אנשים שרואים את השוטרים פוחדים לנסוע באדום.

<שימי מרציאנו: ילדים שחוצים בדרך כלל באדום רואים את השוטר, לא חוצים באדום ומכאן הירידה.

<שימי מרציאנו: אלה הם הנתונים.

<שימי מרציאנו: אנחנו נמשיך לעבוד שם.

<שימי מרציאנו: הכביש הזה הוא קשה.

<שימי מרציאנו: הוא לא פשוט, אבל הוא גם ארוך.

<שימי מרציאנו: אם נשנה לו את השם שלו באמצע, פתאום תראו ירידה.

<שימי מרציאנו: ולכן צריך לקחת כל צומת בנפרד.

<שימי מרציאנו: דרך אגב, הערה אחרונה – בצומת סנהדריה כמעט ואין תאונות, צומת בר-אילן-משה דיין – אין כמעט תאונות.

<שימי מרציאנו: תגיד מלחץ של רכבים, אני מסכים איתך.

<שימי מרציאנו: יש הרבה מניעים לכך, אבל אין תאונות.

<שימי מרציאנו: אז אני לא אעמיד שם שוטר, אני לא אעשה שם אכיפה.

<שימי מרציאנו: אנחנו נלך לצומת גבעת משה, אנחנו נלך לצומת שפע חיים ואנחנו נפעל שם ואנחנו נעשה ואנחנו נוריד את התאונות, כי בסך הכל המטרה שלנו היא מניעה וצמצום של תאונות הדרכים.

<שימי מרציאנו: ובאמת הערה אחרונה, תוסיפו את כל אזור התעשייה שם.

<שימי מרציאנו: יש הרבה יותר רכבים שמגיעים לשם, יש הרבה יותר אנשים שמגיעים לשם.

<שימי מרציאנו: צריך לקחת את הדברים בחשבון ובסופו של דבר בפרופורציות.

דוד אמסלם: תודה, שימי.

דוד אמסלם: ישי טלאור, אתה רוצה להתייחס?

<ישי טלאור: קודמי דיברו על הטווח הקצר.

יגאל גואטה: מי הדובר?

דוד אמסלם: ישי טלאור, הוא בעצם ממשרד התחבורה, המפקח על התחבורה.

<ישי טלאור: קודמי דיברו על הטווח הקצר והמיידי, מה שהם עושים והם עושים עבודות.

<ישי טלאור: המשרד מסייע, משתף פעולה איתם, עובדים ביחד, אבל אני לא רוצה לדבר, כי הם דיברו באמת על מה שהם עושים בטווח הקצר, מה שהעירייה מטפלת מבחינת תשתית, מה שהמשטרה עושה עבודת קודש באכיפה.

<ישי טלאור: אני לא אדבר על זה.

<ישי טלאור: אני רוצה לדבר קצת על הטווח היותר ארוך, מה אנחנו עושים קצת לטווח יותר ארוך.

<ישי טלאור: אז לטווח יותר ארוך, אנחנו מקדמים יחד עם עיריית ירושלים, קווי רכבת קלה.

<ישי טלאור: קווי רכבת קלה יחליפו את המת"צ באמצע, הקו הכחול בגולדה והקו הירוק בבר אילן.

<ישי טלאור: וכמות התנועה של התחבורה הציבורית, רכבת קלה מגיעה כל 6 דקות בערך, 5-6 דקות.

<ישי טלאור: התדירות משפיעה גם כן על כמות תאונות הדרכים ואתם רואים שעם רכבת קלה בירושלים עד היום לא היו תאונות קשות.

<ישי טלאור: בסך הכל זה משפר מאד את הבטיחות, ככה שאנחנו מאד משתדלים לקדם כמה שיותר מהר את קווי הרכבת, כי לרכבת הקלה יש גם השפעה בטיחותית חיובית.

<ישי טלאור: בנוסף לזה, אנחנו מקדמים באמצעות העירייה או באמצעות צוות תכנית אב לתחבורה, את כביש 22 שיקדם את הנגישות היותר טובה להר חוצבים וכך יוריד את העומסים בגולדה.

<ישי טלאור: הורדת העומסים האלה, גם כן תשפר את - - -

דוד אמסלם: בעצם כביש 22 מחבר בין כביש מספר 9 ל - - -

<ישי טלאור: בין יגאל ידין.

דוד אמסלם: כביש 9 ל-?

<ישי טלאור: כן, הוא יגיע בעצם לצומת שפע חיים-הרטום.

דוד אמסלם: איך הוא מגיע, בגשר?

<ישי טלאור: כן, בגשר מעל נחל צופים.

<ישי טלאור: זה יהיה כביש ככל שמתוכנן עם שני נתיבים לכיוון פלוס נת"צ.

דוד אמסלם: מה המעמד הסטטוטורי שלו?

<ישי טלאור: הוא בהתחלת קידום סטטוטורי.

<יעקב ממילה: אני אעזור לך, ישי.

<יעקב ממילה: הגשר נמצא לקראת מכרז במוריה בביצוע, והכביש עצמו, שהוא גם גשר ענק מעל הנחל, נמצא בשלב טרום הפקדה, בשלב תב"ע.

דוד אמסלם: זה חשוב מאד.

<ישי טלאור: כן, אבל אני מדבר על טווח יותר ארוך.

<ישי טלאור: אני לא אומר שזה יהיה בשנה הקרובה.

<ישי טלאור: זה ייקח כמה שנים אבל אנחנו מתקדמים את זה בתקציב תכנון שמשרד התחבורה ומשרד האוצר העמידו לצוות תכנית אב לתחבורה.

<ישי טלאור: אנחנו חושבים שכל הפעולות האלה מסביב להר חוצבים ומסביב לציר גולדה והאזור הבנוי הזה, החרדי, וצודקים הדוברים, יש שם ריבוי של מוסדות ציבור, מוסדות חינוך, בהחלט צריך לטפל.

<ישי טלאור: בנוסף, כל הצירים האלה הם בעצם עירוב של אזור מגורים עם אזור תעשייה והדבר הזה עושה קשיים, שעליהם דיברו קובי ושימי.

<ישי טלאור: אנחנו מנסים לקדם את זה מאד לטווח ארוך, את השיפור המאד גדול הזה של הצירים האלה.

<ישי טלאור: זה ישפר לתושבים גם את הבטיחות, גם את איכות החיים, גם את איכות הסביבה ואני מקווה שבעוד כמה שנים הדיונים האלה, ששימי צריך לשים כל הזמן שוטרים בצומת, הוא יעביר לשימושים יותר יעילים את השוטרים שלו.

<ישי טלאור: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה ישי טלאור.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אבי שמר: צהריים טובים לכולם.

<אבי שמר: אבי שמר מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<אבי שמר: מבחינת הנתונים, אני הייתי רוצה לעשות הבחנה בפורום הזה, בין התאונות בכלל לבין תאונות הולכי רגל.

<אבי שמר: יש בעיה מאד קשה של הולכי רגל שנפגעים בעיקר על נתיבי תחבורה ציבוריים.

<אבי שמר: הדבר הזה קרה גם בפתח תקווה, שזה הגיע לכותרות ועשה רעש גדול מאד והנת"צ שם נסגר.

<אבי שמר: אני חייב להדגיש, בשנים האחרונות, בעקבות פעילות רבה שנעשית גם על ידי אגף התנועה, גם על ידי עיריית ירושלים, כמובן ביזמה שלנו, של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, נעשות פעילויות חינוכיות וקהילתיות.

<אבי שמר: לדוגמא, דובר פה ומישהו העלה את מתנ"ס שמואל הנביא.

<אבי שמר: אז נעשית שם פעילות קהילתית.

<אבי שמר: אנחנו מכוונים בעצם את הפעילות לחצייה בטוחה, מכוּון לילדים.

<אבי שמר: מבחינת הנתונים, אני חוזר שוב, בשנים הקודמות – 2013 ו-2011, היו מעל 10 נפגעים הולכי רגל, כאשר בשנים האחרונות – 2014 – 4 נפגעים, 2015 – שלושה נפגעים, ואנחנו חצי שנה בשנת 2016 ויש לנו שני נפגעים.

<אבי שמר: אני מקווה שזה לא יעלה.

<אבי שמר: אלה המספרים, זו הבעיה.

<אבי שמר: יש פה שיתוף של הרשויות, יש פה עשייה וגם הנושא אגב של הסברה וחינוך כן עובד, כן עושה את שלו.

<אבי שמר: אני חושב שהאיגום הזה של כלל הגופים כן מצליח להפחתית את ההיפגעות של הולכי הרגל ברחוב גולדה מאיר.

<אבי שמר: אני מקווה שבטווח הרחוק השינויים התחבורתיים שהולכים להיות, יפחיתו בצורה דרמטית את ההיפגעות של הולכי הרגל.

<אבי שמר: עוד נתון חשוב, לא דיבר על - - -

יגאל גואטה: אבל יש יותר תאונות של הולכי רגל מאשר של רכבים שם?

<אבי שמר: לא.

<אבי שמר: אז זה מה שהדגשתי.

<אבי שמר: כמות התאונות של הרכבים הם בסדרי גודל יותר מאשר הולכי רגל, הרבה הרבה יותר.

<אבי שמר: זה דרמטית יותר.

<אבי שמר: אמרתי שוב, בשנים 2011-2013 – מעל 10 נפגעים מדי שנה, 2014 – 4 -- -

יגאל גואטה: כמה הולכי רגל וכמה רכבים?

<אבי שמר: מה שאני מדבר כרגע זה הולכי רגל.

יגאל גואטה: כמה רכבים?

<אבי שמר: הרכבים זה עשרות.

<אבי שמר: ממש עשרות רבות.

<אבי שמר: תראה, בחמש שנים, כמו שהתחיל לדבר קודם חבר הכנסת חמד עמאר, אנחנו מדברים על חמש שנים – 567 תאונות שאירעו על ציר גולדה, גם בצמתים וגם לאורך קטע הדרך.

<אבי שמר: נתון נוסף שהתחלתי להגיד, אנחנו עושים עבודה של מוקדי סיכון מול האגף של קובי, מול האנשים שלו.

<אבי שמר: בצוות הזה בעצם אנחנו בוחנים את כלל מוקדי הסיכון בעיר, מעלים את זה ואם יש צורך בשיפורי תשתית - כמובן שבדיונים האחרונים ציר גולדה מאיר עלה לדיונים.

<אבי שמר: אנחנו מודעים למה שקורה שם וכמו שנאמר פה, יש תכניות פיתוח עתידיות לציר הזה ואני מקווה שהבעיה של היפגעות הולכי הרגל והתאונות בכלל, ייפתרו בגולדה מאיר.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<אילן גרודסקי: אילן גרודסקי, עמותת אור ירוק.

<אילן גרודסקי: ברשותך, אדוני יושב הראש, אנחנו לא שותפים לשביעות הרצון ולשיתוף הפעולה, שאני כמובן מברך עליו ושיתופי הפעולה שהוצגו כאן בפניך הם כמובן מבורכים.

<אילן גרודסקי: בדו"ח של משטרת ישראל, של אגף התנועה, ב-31 יישובים, 260 רחובות, רחוב גולדה מאיר מופיע כרחוב אדום בשנת 2016.

<אילן גרודסקי: זאת עובדה שצריכה לקבל תיקוף מדי שנה.

<אילן גרודסקי: דעתנו בעמותת אור ירוק, שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים והרשות הלאומית כמובן, צריכים לנטר את הרחובות המסוכנים ביותר בישראל בכל שנה, לשקף אותם נאמנה לציבור.

<אילן גרודסקי: לא רק התושבים והעסקנים או הפעילים הציבוריים באותו רחוב שמתגוררים שם צריכים לדעת מזה.

<אילן גרודסקי: צריכה להיות כאן שקיפות לגבי כל אזרחי המדינה.

<אילן גרודסקי: קוראים לזה רחובות אדומים מרובי נפגעים, יש לזה מונח וכך אנחנו מצפים שלאור התיקוף הזה, יוצגו גם דרכי פתרון לטובתו של הציבור וכך צריך להתמודד עם תופעה כזאת.

<אילן גרודסקי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני רוצה ברשות

דוד אמסלם: כם להעביר את רשות הדיבור לחברה טובה שלי, שהיא באה לכאן לדיון, אוסנת, בבקשה.

<אוסנת מידן: תודה רבה.

<אוסנת מידן: שלום לכולם.

<אוסנת מידן: מידן אוסנת, אני אזרחית.

<אוסנת מידן: אני אתחיל ככה, אח שלי נהרג לפני חצי שנה.

<אוסנת מידן: אני גרה בעיר שנקראת גבעתיים, עיר מאד צפופה.

<אוסנת מידן: רחובות אורבאניים ומאד מאד בעייתיים וקשה להולכי רגל לעבור גם במעברי חצייה וגם בכל דרך אפשרית.

<אוסנת מידן: יש לי ילד בן 7.5, אני לא אתן לילד שלי לצאת לבד לרחובות, כי אני רואה במעברי חצייה שגם בירוק, כשיש פנייה ימינה, אנשים פשוט עוברים.

<אוסנת מידן: זה פשוט לא יאומן.

<אוסנת מידן: אם אני לא הייתי תופסת אתמול את הבן שלי, הוא פשוט היה נדרס.

<אוסנת מידן: גם בירוק, הרמזור הירוק של הרכבים, הם יכולים לעבור.

<אוסנת מידן: זה לא יכול להיות.

<אוסנת מידן: זה פשוט לא יכול להיות.

<אוסנת מידן: מי שאחראי על זה – העירייה או כל רגולטור אחר – אני מאד אשמח אם ישימו איזה קו אדום בעניין הזה של הרמזורים הירוקים האלה, כי שם הכי הרבה נהרגים, בעיקר ילדים.

<אוסנת מידן: תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה לך אוסנת.

דוד אמסלם: בבקשה, יגאל.

יגאל גואטה: אם אני הבנתי נכון את הדברים, קודם כל אני מברך באמת על כל פעולה שעושה המשטרה ושעושה משרד התחבורה, אבל אם אנחנו נתמקד בנקודה העיקרית של הבעיות של הולכי הרגל, אם הבנתי נכון וגם אני רואה שוב פעם, מהפרוטוקול שהיה אז, כשדנו בנושא הזה, בשנים 2009 עד 2011 נפגעו בכביש גולדה מאיר 17 בני אדם כהולכי רגל, מתוכם 7 פצועים קשה, למעט שני מקרים.

יגאל גואטה: הולכי הרגל נפגעו בעת שהתפרצו לכביש במסלול התחבורה הציבורית.

יגאל גואטה: זאת אומרת אנחנו רואים את אותו סיפור חוזר על עצמו, כשמתקרבים למסלול התחבורה הציבורית.

יגאל גואטה: זה לא קורה שאנשים מתפרצים לכביש ככה.

יגאל גואטה: יכול להיות באמת שהם פשוט טועים והם חושבים שכן יש שם מעבר, כי סתם זה לא נורמאלי שבן אדם מתפרץ לכביש סואן כזה.

יגאל גואטה: אז יכול להיות באמת שאנשים לא שמים לב.

יגאל גואטה: בנתיב הזה, הנקודתי של התחבורה הציבורית, שאי אפשר לעבור שם או שיש איזה משהו לקוי שם, ולכן אני חושב שצריך לתת את הדגש על הדבר הזה, כי שם באמת הבעיה, בנתיב התחבורה הציבורית.

<שימי מרציאנו: אם יורשה לי רק הערה.

<שימי מרציאנו: אתה צודק במאה אחוז.

<שימי מרציאנו: אחת התקלות שגילינו, זה שיש קו מקווקו שאפשר לאפשר עקיפה ולקראת הצומת, בגלל שיש תחנה, אז אנשים עוברים את האוטובוס ואז ישירות מגיעים לתוך הצומת.

<שימי מרציאנו: ברגע שאיתרנו את הבעיה הזאת בכל המסלולים של התחבורה הציבורית – בקרן היסוד, בגולדה מאיר, בדרך חברון – עשינו שינויים.

<שימי מרציאנו: בגולדה מאיר זה יתבצע גם בקרוב.

<שימי מרציאנו: אנחנו מאריכים את קו ההפרדה, כך שמונית או אוטובוס לא יוכלו לעבור את האוטובוס הנוסף ואז הוא לא יוכל להתפרץ לצומת, בין אם מותר לו או לא מותר לו, והוא לא יוכל לראות את הילד או את האזרח שנפגע.

<שימי מרציאנו: לי יש בעיה אחרת עם תחנות ההסעה.

<שימי מרציאנו: אני בגישה שלי מעדיף את תחנות ההסעה אחרי צומת ולא לפני צומת, כי כשאתה יורד מהאוטובוס, אתה הולך אחורה כדי להגיע למעבר החצייה.

<שימי מרציאנו: במצב הקיים אתה יורד מהאוטובוס, הולך קדימה והאוטובוס מסתיר את מי שבא מאחורה.

<שימי מרציאנו: אז זו בעיה שלי שאני אפתור אותה עם משרד התחבורה, אבל זה משהו שהוא בתכנון קיים בכל המקומות בארץ.

<שימי מרציאנו: יש לי עם זה בעיה מאד קשה.

<שימי מרציאנו: היום בכל תכנון של כביש קיים, אני עומד עם רגליים אחוריות שתחנת ההסעה תהיה אחרי הצומת, ואתה גורם לאזרח לבוא אחורה ויש לך שדה ראייה.

<שימי מרציאנו: זה חייב להיות, אבל אני לא נמצא לבד בזה.

<שימי מרציאנו: לכן אמרתי, כרגע הפתרון שאנחנו יכולים לעשות עם עיריית ירושלים, זה להאריך את קו ההפרדה ואז אנחנו יכולים גם לאכוף - - -

<צבי יעקבזון: כבר שמונה שנים לוקח לאתר - --

<שימי מרציאנו: אני מדבר איתך רק על השנתיים האחרונות.

<שימי מרציאנו: ולכן אמרתי, בשנתיים האחרונות אנחנו עושים מאמצים באמת כדי לשנות ויש שינוי - - -

<צבי יעקבזון: לא, זו הבעיה.

<שימי מרציאנו: יש שינוי, רבותי.

<צבי יעקבזון: אתה אומר עוד לא.

<צבי יעקבזון: נבצע בקרוב, יתבצע בקרוב.

<שימי מרציאנו: לא, יש תהליכים שהם עקרוניים.

<שימי מרציאנו: אני לא יכול להגיד לקובי עכשיו מחר תצבע.

<שימי מרציאנו: יש ועדת תמרור - - -

יגאל גואטה: אבל אולי אפשר נקודתית לשים, סליחה רגע, בליווי שוטרים או לא יודע מה, שם בדיוק איפה שהילדים האלה מתפרצים, כי אמרנו מקודם, הילד שנפגע לפני שבועיים בפגיעת ראש קשה, האוטובוס לא אשם.

יגאל גואטה: שוב פעם, אמרתי בתחילת הדיון, אנחנו לא מחפשים פה אשמים, מחפשים פתרונות, אבל אולי עכשיו אנחנו לא יכולים לשאול את הילד, כי הוא בפגיעת ראש קשה – למה הוא החליט שהוא עובר שם בכלל.

יגאל גואטה: יכול להיות באמת שזה נראה כאילו שמותר לעבור שם, אבל אנחנו רואים שזה מטעה את האנשים פעם אחר פעם, אז אולי באמת, לא יודע, ליצור שם איזה שהוא גדר או אני לא יודע בדיוק מה.

יגאל גואטה: שוטרים שיעמדו שם - - -

<צבי יעקבזון: בפתח תקווה ביטלו את הנת"צ.

<שימי מרציאנו: אני מסכים איתך שתמיד צריך לעשות חשיבה ולראות איפה אפשר לשפר, כי בסך הכל מדובר פה בהצלת חיים.

<שימי מרציאנו: אני מסכים איתך לחלוטין.

<שימי מרציאנו: יחד עם זאת, יש במקומות האלה גדרות מצד לצד.

<שימי מרציאנו: כלומר, העין הרגילה, הבן אדם הנורמטיבי שבא, ההגדרה היא לא נכונה נורמטיבי, הבן אדם הרגיל שבא ורואה את הגדר, יש לו גדר.

<שימי מרציאנו: אם אתה תעבור את הגדר זה כבר משהו אחר.

<שימי מרציאנו: אני לא יכול להכווין כל ילד וילד.

יגאל גואטה: אז איך זה באמת - - -

דוד אמסלם: טוב, רק שנייה, יגאל, אני לא רוצה להיכנס לנושא הספציפי הזה.

דוד אמסלם: בבקשה.

<צביקה כהן: מילה אחת.

דוד אמסלם: בבקשה, ואז אני אסכם.

<צביקה כהן: מילה אחת על הדרג המקצועי.

<צביקה כהן: יש שתי בעיות במקום.

<צביקה כהן: אחת, הר חוצבים, איך שהוא בעצם, הנושא הנוסף זה בעצם אותם אוטובוסים שצריכים לחנות באמצע הכביש עם כל הפרובלמטיקה, עם התושבים שיורדים שם.

<צביקה כהן: כשאתה עולה מרמות לכיוון צומת שמואל הנביא, אתה יורד את כל הפניות שמאלה להר חוצבים, תעשה איזו כיכר פשוטה במרכז צומת שמואל הנביא, שלא יעצרו בצומת הר חוצבים בדרך.

<צביקה כהן: תחסוך את כל אלפי השעות שכל בוקר אתה מבזבז בצומת הזה.

<שימי מרציאנו: קודם כל זה לא אנחנו.

<שימי מרציאנו: מי שמתכנן את זה זה עיריית ירושלים.

<שימי מרציאנו: אנחנו גוף מבצע ולא מתכנן.

<צביקה כהן: אני מדבר לגוף המקצועי.

<שימי מרציאנו: אבל קובי אולי יכול לענות על זה.

דוד אמסלם: שימי, בוא תקשיב.

דוד אמסלם: תראה, כרגע צביקה העיר משהו.

דוד אמסלם: את הדיון הזה לא הבאתי לרמה של ניהול תנועה בצומת כזה או אחר.

דוד אמסלם: יש כאן את עיריית ירושלים, סגן ראש העיר, הוא בוודאי יכול לקרוא לקובי.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לפני שאני מסכם לשמוע את מחזיקת תיק התחבורה בעיריית ירושלים, פלר חסן נחום, בבקשה.

<פלר חסן נחום: תודה רבה.

<פלר חסן נחום: אני גם מחזיקה את תיק מעמד הילד וזה מאד חשוב לנו שנמצא פתרון.

<פלר חסן נחום: אני רוצה לברך את שימי וקובי, כי באמת זו עבודה מצוינת שכבר הם מזהים את הבעיות והם באים עם פתרונות.

<פלר חסן נחום: אנחנו צריכים להמשיך באמת לדבר ולראות ביחד איך אפשר לפתור את זה.

<פלר חסן נחום: אני חושבת שכולנו מסכימים שזה משהו מסוכן, רחוב מסוכן, אור ירוק, הבטיחות בדרכים, ויש רצון של כולנו באמת להציל חיים.

<פלר חסן נחום: אנחנו צריכים לשבת אולי עם צוות אב לתחבורה, אני לא יודעת אם הם מעורבים בסיפור של התכנון של המקום הזה.

<פלר חסן נחום: בואו נשב ובואו נעשה בתוך עיריית ירושלים את הפגישה שצריך, כדי לקדם וכדי להביא תוצאות.

<פלר חסן נחום: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: יגאל, אתה רוצה לומר עוד משהו לפני שאני מסכם?

יגאל גואטה: לא, בסדר, אני אומר שלפעמים חושבים שצריך השקעות של מיליונים ומאות מיליונים.

יגאל גואטה: יכול להיות שבמקרה הזה לא מדובר בהשקעות של מיליונים ומאות מיליונים, אלא פשוט לראות, להיכנס לראש של הבן אדם – למה הוא מרשה לעצמו לעבור במקום הזה, שהוא מסוכן, הרי לא באמת אף אחד רוצה למות.

יגאל גואטה: אני רוצה להודות ליושב הראש שקיים את הדיון מהר.

יגאל גואטה: אני אשמח מאד אם יוכלו להגיד לנו אחרי הישיבה שהם עשו, מה המסקנות שלהם.

יגאל גואטה: תודה רבה לכולם.

דוד אמסלם: אוקיי, תודה רבה ליגאל.

דוד אמסלם: אני רוצה לסכם ברשותכם את הדיון.

דוד אמסלם: קודם כל אני רוצה להודות ליגאל גואטה על כך שהוא הגיש את זה כהצעה לסדר, אחרת לא היינו דנים.

דוד אמסלם: אני בכלל חושב שנושא תאונות הדרכים בכל ורסיה ובכל אופן שהוא, זה תמיד חשוב לדבר עליו, בגלל שבסופו של עניין, גם אם עשינו פעולה אחת קטנה והצלנו איזה שהוא ילד, או גם מבוגר ואפילו מפציעה קלה, אז זה שווה את הדיון עצמו.

דוד אמסלם: לגופו של עניין, כפי שאמרו וציינו כאן מספר אנשים, כביש גולדה, אני מבין שהוא בעצם מוגדר ככביש אדום.

דוד אמסלם: קובי, אני בטוח שאתה רושם את מה שאני אומר.

דוד אמסלם: זה בטוח.

<יעקב ממילה: כן, אני רושם.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שכדאי לעשות אחת ל- זום על הכביש עצמו, כדי להוריד אותו מהרשימה של הכבישים האדומים.

דוד אמסלם: אז יש את הנושא של המשטרה והצבת השוטרים, אבל זה לא הרעיון.

דוד אמסלם: הרעיון הוא בטופוגרפיה של הכביש, מעבר לחינוך.

דוד אמסלם: נשים את זה בצד.

דוד אמסלם: מה שנופל לפתחך זה הסדרי התנועה, אם זה ברמת הגדרות, ואני מסכים עם מה שיגאל אומר.

דוד אמסלם: כשאני מנתח את הבעיה, אני נכנס לראש של הילד, לא לראש שלי.

דוד אמסלם: לראש של הילד בגיל 10.

דוד אמסלם: אני שואל את עצמי מה עושה ילד בגיל 10, לא אני.

דוד אמסלם: ואם צריך לשים גדרות, ואני מעריך שגדרות ההפרדה בוודאי ובוודאי בגולדה, גם עם הדשא שעשינו בזמנו שם, אני חושב - - -

<צבי יעקבזון: גם מבוגרים מתבלבלים.

<צבי יעקבזון: בפתח תקווה גם מבוגרים מתבלבלים.

דוד אמסלם: לא להפריע לי, צביקה.

<צבי יעקבזון: לא, אני מוסיף.

דוד אמסלם: אל תוסיף, לא צריך.

דוד אמסלם: תאמין לי, אני מכיר את זה יותר טוב ממך.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שבגדרות ההפרדה שם, אם יש נקודות חמות במובן זה שאתם יודעים שבמקטע הזה יש בעיה, אז לדעתי, קובי, שווה לנתח ולהשקיע שם את האמצעים, בגלל שבאמת זה כביש ראשי שעובר בתוך שכונה אורבאנית.

דוד אמסלם: זה הסיפור שם.

דוד אמסלם: אין כמעט כבישים כאלה בעיר, שחוצים את השכונה והילדים עוברים מקצה אחד לקצה שני ואני כרגע לא מדבר על הר חוצבים.

דוד אמסלם: אני מדבר דווקא על המקטע של רמות עצמו.

<יעקב ממילה: כן, כן, עד שפע חיים.

דוד אמסלם: עד הצומת.

דוד אמסלם: לא, אפילו עד יגאל ידין, עד העלייה לכביש 9 אפילו.

דוד אמסלם: אני מדבר איתך בקטע של רמות, זה גם בירידה מסוכן.

דוד אמסלם: אנשים שם נוטים לנסוע במהירות, בוודאי אלה שנכנסים לעיר ושם לדעתי, אם קורית תאונה באזור הזה היא קשה מאד, בגלל שכל התנאים מראים שאם כבר יקרה שם משהו, אז זה יהיה חמור.

דוד אמסלם: אז לדעתי כדאי ושווה לנתח את זה, לראות את אמצעי הבטיחות.

דוד אמסלם: אני מניח שלמשרד התחבורה אין בעיה בסוגיית תקציבי הבטיחות.

דוד אמסלם: אתם מעמידים את זה לרשות העירייה כדבר של יום ביומו, גם את הנושא של סימון כבישים.

<יעקב ממילה: אין בעיה של כסף.

דוד אמסלם: ולכן אני באמת מבקש שתעשו את זה.

דוד אמסלם: כאן כרגע, היות והעלה את זה, כמו שאמרתי, חבר הכנסת גואטה, אז בואו עוד איזה חודשיים תזמינו אותו לקפה אצלכם, אצל צביקה בלשכה.

יגאל גואטה: ומה איתך?

דוד אמסלם: אני אשמח גם לבוא.

דוד אמסלם: בשמחה.

דוד אמסלם: ואנחנו נבוא אליכם אפילו, לא אתם אלינו ואני אשמח מאד לבוא ולהתארח אצלכם.

דוד אמסלם: בואו תרגיעו אותנו בעניין הזה.

<צבי יעקבזון: ההערה שלה גם עם הרמזור ימינה, זה חומר למחשבה.

דוד אמסלם: על זה אחרי זה תדבר איתה.

דוד אמסלם: יש מצב שהיא - - -

<אוסנת מידן: זה עוזר?

<אוסנת מידן: עם מי אני יכולה לדבר?

<צבי יעקבזון: זה ברמה הארצית.

<אוסנת מידן: זה סוגיה ש - - -

דוד אמסלם: שימי, תשב עם צביקה.

דוד אמסלם: יש מצב שהוא הולך לגייס אותו כבוחן תנועה לפי הידע שהוא מגלה פה - - -

<אוסנת מידן: חבר הכנסת יגאל גואטה, באמת, העניין הזה של הרמזור הזה בפנייה ימינה - - -

<צבי יעקבזון: כן, הבנו, הבנו .

דוד אמסלם: לא, מה שאומרת אוסנת - - -

<אוסנת מידן: אני אומרת לך, זה בכל הארץ.

יגאל גואטה: את באמת צודקת.

<אוסנת מידן: זו סכנת נפשות.

דוד אמסלם: תקשיבו, בלי קשר לדיון - - -

יגאל גואטה: נכון שזה לא קשור לדיון, אבל זה קשור לכל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני באתי לנחם אותה לפני פחות מחצי שנה.

דוד אמסלם: אח שלה נהרג, בחור צעיר, בגיל 40, אפילו פחות - - -

<אוסנת מידן: 30.

דוד אמסלם: עם משפחה, נהרג בתאונת דרכים.

דוד אמסלם: טרגדיה עצומה, לכן היא מדברת ממר ליבה.

דוד אמסלם: יש לה גם ילד קטן והיא צודקת בהיבט הזה שאתם צריכים לשקול, שאם יש פנייה חופשית ימינה ויש רמזור, אז הילדים מתבלבלים.

דוד אמסלם: המבוגרים אולי פחות, אבל הילדים.

דוד אמסלם: קחו את זה בחשבון.

<צבי יעקבזון: לילדים זה ירוק.

<אוסנת מידן: להם זה ירוק, זה ברור מאליו שזה ירוק.

דוד אמסלם: כן.

<אוסנת מידן: זה חומר למחשבה ולעשייה לדעתי.

יגאל גואטה: באמת זו נקודה חשובה.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם לי זה קורה הרבה, שיש לי ירוק, אני לוקח את הימינה, פתאום מתחילים לחצות - - -

<צבי יעקבזון: לך זה מהבהב, הנהג יודע.

דוד אמסלם: הנהג לוקח ימינה - - -

<צבי יעקבזון: אבל זה מהבהב לו.

דוד אמסלם: לא, לא, יש לו ימינה.

<צביקה כהן: יש גם ירוק וירוק.

<אוסנת מידן: הילדים האלה גם נכנסים למעבר חצייה עם האייפונים שלהם.

יגאל גואטה: צריך לעשות לכולם ירוק וירוק.

דוד אמסלם: אני מודיע לך צביקה, שיש ירוק שאני לוקח ואני עוצר בגלל שיש מעבר חצייה שיש בו ירוק.

דוד אמסלם: על זה היא מדברת.

דוד אמסלם: זו הבעיה.

<אוסנת מידן: למה זה קיים בכלל?

דוד אמסלם: וילד שרואה ירוק יתפרץ לכביש, הוא לא מסתכל ולפעמים יש לך נהג צעיר, או לא משנה, גם לא צעיר, שלא שם לב והוא בדיוק משחק עם זה, נותן את הגז, בגלל שהוא משוכנע שיש לו ירוק.

<אוסנת מידן: צודק.

דוד אמסלם: תודה רבה לך יגאל, באמת עניין חשוב מאד.

דוד אמסלם: תודה רבה.