ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 222, 2016-06-29 09:30

דוד אמסלם: בוקר טוב לכולם.

דוד אמסלם: אני מתנצל על האיחור.

דוד אמסלם: קיימנו דיון למטה על נושא המים ואיכשהו גלשנו קצת.

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: אנחנו בדיון מהיר שהגישו חברי הכנסת אוסאמה סעדי, מיקי לוי ועיסאווי פריג' בנושא שיא בהיקף האלימות במגזר הערבי.

דוד אמסלם: אני מאוד שמח שסגן השר לשיתוף פעולה אזורי הצטרף אלינו.

דוד אמסלם: הוא גם כתב לי מכתב ב-30 למאי ובו נאמר: "אני מבקש לכנס בדחיפות את ועדת הפנים וזאת לאור ריבוי הרציחות ללא פענוח באזור הגליל.

דוד אמסלם: בתקופה האחרונה התרחשו עשרות מקרים של רצח באזור וזה ללא קצה של חוט באף אחד מהמקרים.

דוד אמסלם: להמשך טיפולך אודה".

דוד אמסלם: אני רוצה רק להכניס עוד איזשהו נתון לכל מעטפת הדיון.

דוד אמסלם: ב-6 בינואר קיימנו כאן דיון די ארוך בו השתתפו גם קצינים רבים ממשטרת ישראל והשר עצמו.

דוד אמסלם: דרך אגב, השר התנצל שלא יוכל להגיע לדיון כי הוא משתתף בישיבת קבינט.

דוד אמסלם: הוא רצה להשתתף.

דוד אמסלם: בדיון ההוא הצגנו את הנושא והחברים הציגו אותו בפרטי פרטים.

דוד אמסלם: אז השר הודיע לנו שהמשטרה תכין תכנית, בכוונתה יש להכין תכנית, על מנת לצמצם ולהילחם בפשיעה במגזר הערבי, במגזר של בני המיעוטים.

דוד אמסלם: מאז בא מפכ"ל חדש וכולי.

דוד אמסלם: אני חושב שאנחנו נשקול לעשות איזשהו דיון יותר עמוק בעניין הזה, יכול להיות שאני אעשה את זה בוועדה אחרת, כדי לבדוק מה המשטרה באמת באופן אופרטיבי עשתה ומה באמת היא מתכוונת לעשות ואיזה אמצעים מושקעים, ולא רק במלים וסיסמאות אלא במעשים.

דוד אמסלם: אם כן, קודם כל, ברשותכם, אני אעביר את רשות הדיבור לסגן השר ואחרי כן נעבור לחברי הכנסת האחרים.

דוד אמסלם: בבקשה.

איוב קרא: תודה אדוני היושב ראש.

איוב קרא: בוקר טוב לכל המשתתפים.

איוב קרא: אני חושב שהדיון היום הוא אולי הדיון הקריטי ביותר מבחינת המגזר הערבי בכלל.

איוב קרא: אנחנו היינו צריכים לקיים אותו כבר מזמן ולשמוע את דעת המערכת.

איוב קרא: אני באתי בכובע של אזרח מודאג, חבר כנסת ואני גם שותף בממשלה הנוכחית.

איוב קרא: מאחר ומדובר בסוגיה כל כך כואבת, כל כך בעייתית, אדוני היושב ראש, מן הראוי היה שגם השר חברי הטוב ארדן יהיה כאן, אבל כנראה יש דברים יותר חשובים, ובצדק.

דוד אמסלם: לא יותר חשובים אבל יותר דחופים.

איוב קרא: הם חשובים לא פחות אבל הנושא הזה לדעתי הוא באותה ליגה ומאוד היה חשוב להיות כאן.

איוב קרא: אני מקווה שכל הדברים האלה יעברו לאן שצריך ויש מספיק אנשים חשובים שאני רואה בין הציבור שבא לכבד את הדיון הזה.

איוב קרא: צריך להסתכל על הנושא של האלימות כמפגע הקשה ביותר במגזר הערבי.

איוב קרא: לצערי הרב אין כרגע – אבל צריך לבנות את זה – אמון במערכת, כך משתקף כשאתה מסתובב במגזר, לצערי.

איוב קרא: חשוב מאוד ואין כמוהו לייצר את האמון הזה.

איוב קרא: אני חושב שהמערכת שמוקמת כרגע בראשות ניצב חכרוש, אני מקווה שהיא תקבל את האמון הזה כי לא באים לפגוע באיש או לעשות איזשהו מהלך כדי לרמוס מישהו אלא כל המטרה היא טובת המגזר, בין היתר בנשק הלא חוקי שנמצא, בדברים שבעצם קורים יום יום ושעה שעה אותם אי אפשר לסבול.

איוב קרא: אני מקווה שהמערכת שמוקמת תוכל להביא בשורה יותר טובה מכפי שהיה עד היום.

איוב קרא: אני לא מאשים איש.

איוב קרא: אלה הנתונים הקיימים.

איוב קרא: אדוני, עשרות נרצחו.

איוב קרא: עשרות נרצחו בשנים האחרונות בגליל ולדעתי אין תשובה ולא הגיעו לקצה חוט ואני לא יודע מה הנסיבות אבל אולי נשמע מהמערכת את הסיבות לכך שבעצם לא מפענחים רצח אחד נאמר בפקיעין או בבית ג'אן או בנצרת.

איוב קרא: אין שום תשובה לחקירות בגין מקרים כאלה ואפילו לא שמענו בשורה בעניין הזה, שמישהו יושב בין כתלי הכלא.

איוב קרא: פשוט יוצא שפושעים מסתובבים ומשוטטים להם חופשי ואף אחד לצערי הרב לא נותן לנו את התשובות.

איוב קרא: אני באופן אישי כחלק מהמערכת הזאת פניתי מספר פעמים ואומרים חקירות.

איוב קרא: תכל'ס נסגרים תיקים, נפתחים תיקים מבלי לתת את הדעת על כך שבעצם כאן מערב פרוע כאשר מדברים על סוגיה שהיא אולי החשובה ביותר בחיינו.

איוב קרא: אני מבקש, אדוני היושב ראש, בתום הדיון, חשוב לשמוע מה אומרת המערכת.

דוד אמסלם: בוודאי.

איוב קרא: זאת כדי לדעת לאיזה כיוון ללכת כי כך אי אפשר להמשיך.

איוב קרא: זה פרדוכס שאין כמוהו.

איוב קרא: אני חושב שבמקומות אחרים מפוענחים רציחות עוד באותו לילה או תוך שבוע ואילו כאן בעצם לא קורה שום דבר.

דוד אמסלם: תודה רבה לסגן השר.

יוסף ג'בארין: תגיד שאלה לא המקרים הביטחוניים.

יוסף ג'בארין: שם זה מפוענח תוך כמה שעות.

יוסף ג'בארין: תגיד את זה.

דוד אמסלם: אני מציע לא ללכת לשם.

יוסף ג'בארין: זו האמת וגם סגן השר מכיר את זה.

איוב קרא: דוקטור ג'בארין, אנחנו ביחד בעניין הזה.

איוב קרא: זו סוגיה מאוד כואבת ואפילו לא פוליטית.

דוד אמסלם: אני מציע לא ללכת לשם.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לפתור בעיה אמיתית שלא קשורה לפוליטיקה.

דוד אמסלם: זה לא הוויכוח.

דוד אמסלם: בואו נשאיר את זה שם.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד סגן השר.

אוסאמה סעדי: אני מברך את כל האורחים הנכבדים שהגיעו לדיון החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: את מאזן גנאים ראש עיריית סכנין וראש ועד ראשי הרשויות הערביות, גם את דוקטור סוהיל דיאב ראש עיריית טמרה, את עאטף ריפעת מזרזיר, את חיאם מהשלטון המקומי, את נעים שיבלי, את דוקטור ת'אבל אבו ראס ועופר, מנהלים משותפים של קרן אברהם, גם את שייח' כאמל ריאן שאני חושב שהוא הראשון במגזר הערבי שחרט על דגלו את העניין הזה של אלימות ויש לו את מרכז אמאן בחברה הערבית, את סאמח סלאימה אגבאריה מעמותת סיכוי ואת כל הנוכחים שהגיעו לדיון החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: ראנין רחאל בת 19 מזרזיר, איהב אבולבאן בן 19, סנאד חאג' יחיא בן 26 מטייבה, עבדל נאסר אישבארה בן 30 מטייבה, מוחמד אגברייה מאום אל פאחם, חסין מחאג'די מאום אל פאחם, איברהים נבילסי בן 27 מעבלין, מוחמד חסנין בן 38 מעבלין, סמירה איסמעיל מנרמי בת 40, חסין קבלאן בן 51 מבית ג'אן, אחמד עד אל רפאי בן 16 מכפר סאלם ליד אום אל פאחם ונמצא כאן דוד שלו תאופיק.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, הוא הקורבן האחרון בסדרת הרציחות הבלתי נפסקת במגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: הפשע והאלימות השתלטו על החברה הערבית ואנחנו משוועים וצמאים לפתרונות, פתרונות אשר מבוססים על הידברות ומתן אוזן קשבת גם למומחים של החברה הערבית בעניין, סוציולוגים, פסיכולוגים ועמותות שמקדישות את כל פועלן לעניין זה כמו האורחים הנכבדים שנמצאים כאן.

אוסאמה סעדי: המספרים הם זוועתיים, אדוני סגן השר, ואנחנו לא מדברים רק על הגליל.

אוסאמה סעדי: הרציחות הן בכל המגזר הערבי, חוצים ישובים, חוצים עדות, חוצים שכבות חברתיות.

אוסאמה סעדי: המספרים של מרכז אמאן – והדוח הופץ ביניכם – מדברים על כך שמאז שנת 2000 ועד היום נרצחו 1,130 איש ואישה, בני אדם.

אוסאמה סעדי: 1,130 אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: בשנת 2012 נרצחו 69, בשנת 2013 נרצחו 56, בשנת 2014 נרצחו 61, בשנת 2015 נרצחו 58.

אוסאמה סעדי: בשנה הזו הגענו כבר ל-28 וכנראה שלצערנו היד עוד נטויה.

יוסף ג'בארין: זה רק רצח, בלי כל הנפגעים האחרים.

אוסאמה סעדי: רק רצח, בלי תאונות דרכים, בלי תאונות עבודה.

<קריאה: מאז שנת 2000 – 3,300.

אוסאמה סעדי: כשמדברים על המשטרה ועל האמון במשטרה, אני חושב שהבעיה היא במדיניות של המשטרה שמסתכלת על האזרחים הערבים כאויבים.

אוסאמה סעדי: זה כבר היה בדוח ועדת אור.

אוסאמה סעדי: אני חושב שעד היום המשטרה לא שינתה את הדיסקט.

אוסאמה סעדי: כאשר מדברים, אדוני סגן השר, על אמון ואי אמון, צריך לשאול למה החברה הערבית, האזרחים הערביים, אין להם אמון במשטרה כאשר אין פענוח לרציחות, ואתה צודק, ברוב המקרים אין פענוח, אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: בשבוע האחרון פניתי להזמין הורים שכולים, משפחות שיקיריהן נרצחו, התשובה הראשונה שקיבלתי הייתה: אנחנו לא רוצים לבוא, אין לנו אמון.

אוסאמה סעדי: אב שכול מרמלה שאשתו והבת שלו נרצחו אמר לנו בהפגנה שהייתה ברמלה, והיינו שם חברי הכנסת והשתתפנו בהפגנה, שמהיום הראשון הוא יודע שהתיק ייסגר.

אוסאמה סעדי: נכון שיש לנו טענות כנגד המשטרה אבל יש לנו גם טענות אדוני היושב ראש כלפינו פנימה, החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: זו הבעיה הראשונה שהחברה הערבית מתמודדת אתה.

אוסאמה סעדי: זו הבעיה הראשונה בסולם העדיפויות של החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: יש לנו בעיות בתוך החברה הערבית ואנחנו צריכים להתמודד אתן מבחינת חינוך, בתי ספר, אימאמים, שייח'ים.

אוסאמה סעדי: כולנו צריכים להתגייס על מנת לגדוע ולשים קץ או לצמצם את התופעה הזאת.

אוסאמה סעדי: אהלן וסהלן גם לראש עיריית טייבה עורך דין שוועאע מסראווה מנצור.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר שהדיון הוא עד השעה 11:00.

דוד אמסלם: אני עוצר את חברי הכנסת בשעה 10:25 ועובר לנוכחים ואחרי כן ארצה לשמוע את המשטרה.

דוד אמסלם: לכן, בואו נקצר.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: אדוני היושב ראש, יחד עם חבריי יזמתי את הדיון הזה.

מיקי לוי: אני מקבל את מה שאתה אומר ואני אצמצם את דבריי לשלושה משפטים ולא יותר.

מיקי לוי: המספרים ששמענו כאן הם מספרים מזעזעים.

מיקי לוי: אני עושה ביקורים גם בישובים הלא יהודיים במדינת ישראל ואני מכיר את התופעה הזו מהתפקידים הקודמים שמילאתי.

מיקי לוי: לא נעשה די, גם לא מבחינת תקציבים.

מיקי לוי: עכשיו יש תזוזה ותכף נשמע עליה.

מיקי לוי: משטרת ישראל בשנתיים האחרונות או בשנה האחרונה עושה מאמצים כדי לצמצם את הפערים אבל לא מספיק.

מיקי לוי: גם בתפקידי הקודם שמעתי שאמרו שנצמצם את הפערים, אנחנו ניתן כסף, אנחנו נזרים תקציבים – לא נעשה בקצב המתאים.

מיקי לוי: אדוני היושב ראש, אתה שייך לאותה מפלגה שנמצאת בשלטון וצריך ללחוץ על ראשי השלטון לקיים את ההבטחות השלטוניות ולהעביר את הכסף למגזר.

מיקי לוי: בלי צמצום הפערים אנחנו נשב בעוד ועדה ועוד ועדה ועוד ועדה ודבר לא יזוז.

מיקי לוי: אני באופן אישי – נראה לי שאני היהודי היחיד כאן –

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: גם אני.

מיקי לוי: נכון, סליחה אדוני.

מיקי לוי: כן אכפת לי ולכן אני כאן.

מיקי לוי: אכפת לי בגלל השיחות שאני מקיים עם אותם ידידים.

מיקי לוי: אני חושב שצריך להעביר את הדיבור לשטח ואני אעצור כאן למרות שאני יכול לדבר עוד רבע שעה.

מיקי לוי: אני מברך את ניצב חכרוש שמונה לצורך העניין הזה.

מיקי לוי: שיהיה לך בהצלחה.

מיקי לוי: ההצלחה שלך היא הצלחה של כולנו.

מיקי לוי: סיימתי לדבר.

דוד אמסלם: תודה רבה חבר הכנסת מיקי לוי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': שלום לכולם.

עיסאווי פריג': אני רואה ראשי רשויות וכמעט את כל חברי הכנסת הערבים מתייצבים בשורה הראשונה וזה מראה על חשיבות הנושא בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': לראות את ראשי הרשויות בשעה כזו, בשעה 9:30 בבוקר, הם צריכים לצאת מהבית ב-7:00 בבוקר, זה מראה עד כמה הנושא חשוב ובוער.

עיסאווי פריג': כולנו חזית אחת ואנחנו רואים שזה האיום הראשוני והקיומי עלינו כחברה בתוך המדינה הזאת.

עיסאווי פריג': אני לא מצפה, ידידי חבר הכנסת אמסלם, מהמשטרה לכלום.

עיסאווי פריג': אני פוחד מהבאות והם לא יפתרו לנו את זה.

עיסאווי פריג': אין לי שום ציפייה ואני אומר לך את זה.

דוד אמסלם: אם כן, לשם מה באת לדיון?

עיסאווי פריג': אני אגיד לך.

עיסאווי פריג': אני מבקש מהמשטרה רק דבר אחד, וחבל שהשר לא נמצא כאן.

עיסאווי פריג': אני חושב שהנושא הזה הרבה יותר חשוב מנושא תורכיה.

עיסאווי פריג': זאת דעתי.

עיסאווי פריג': השר היה צריך להיות כאן, המפכ"ל היה צריך להיות כאן, זה נושא פנימי ישראלי חשוב ממדרגה ראשונה.

עיסאווי פריג': זה שהם לא נמצאים כאן, זה כבר מסר ראשון.

עיסאווי פריג': אני מצפה מהם לדבר אחד והוא שייקחו לנו את הנשק הבלתי חוקי.

עיסאווי פריג': עם שאר הדברים נסתדר.

עיסאווי פריג': זה הדבר היחידי.

דוד אמסלם: זאת הבעיה המרכזית.

דוד אמסלם: לא אמרת כלום.

עיסאווי פריג': פענוח רצח, בסדר.

עיסאווי פריג': אנחנו נסתדר.

עיסאווי פריג': רק תחסמו לנו את הנשק הבלתי חוקי.

עיסאווי פריג': הנגישות והקלות בהשגת הנשק הזה, זה בלתי נתפס.

עיסאווי פריג': להשיג נשק בחברה הערבית, זאת קלות בלתי נתפסת.

עיסאווי פריג': אני אתן לך שלוש דוגמאות במשפט אחד.

עיסאווי פריג': היום כשיש ירי ברחוב הערבי, כל הישוב כמעט יודע מי ירה במי ולמה.

עיסאווי פריג': המשטרה לא יודעת.

עיסאווי פריג': כולנו יודעים שזה ירה בזה, אבל המשטרה לא יודעת ואין עצור.

עיסאווי פריג': מקרה נוסף.

עיסאווי פריג': תפסו נשק, ותופסים נשק, אצל אנשים, לוקחים, האיש משתחרר אחרי יום-יומיים.

עיסאווי פריג': זה מסר לשאר האנשים.

עיסאווי פריג': דבר שלישי.

עיסאווי פריג': אני חוויתי את זה על עצמי מכמה מקורות.

עיסאווי פריג': פונים למשטרה בתלונה שירה בי זה וזה – לא, אל תגיד לא זה ולא זה אלא תגיד רק זה.

עיסאווי פריג': אנשים מדברים על זה.

עיסאווי פריג': אם כן, מהמשטרה אני לא מצפה אלא מבקש מלחמה בנשק הבלתי חוקי.

עיסאווי פריג': הדבר השני, מהצד שלנו.

עיסאווי פריג': אני אומר לכל חברי הכנסת ולכל המנהיגות של החברה הערבית שיושבת כאן שהבעיה באלימות וכל מה שקורה אצלנו בחברה הערבית הוא הוואקום.

עיסאווי פריג': יש לילדים שלנו המון זמן ריק.

עיסאווי פריג': ילד יהודי אחרי גיל 18 מחכה לו שירות צבאי במשך שלוש שנים, דרך חיים, יוצא אחרי שלוש שנים בן אדם מכוון.

עיסאווי פריג': אצלנו הילד אחרי גיל 18, אם יש לו אבא שדואג לו, הוא מכוון אותו, תופס אותו ביד, אבל אם אין לו אבא מכוון, הוא הולך ויושב על המעקה או הולך לעבוד בבניין והדרך לפשע מאוד קלה וקצרה.

עיסאווי פריג': אנחנו חייבים למצוא תכנית לילדינו.

עיסאווי פריג': חייבים למצוא תכנית לילדינו כי הזמן הפנוי הוא הסיבה הישירה לאלימות.

עיסאווי פריג': אני פונה לכולם, צריך שיתוף פעולה למציאת תכנית לעצמנו, לילדינו, להציל אותם.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: תודה אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: אני מצטרף לדבריהם של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, מיקי לוי ועיסאווי פריג' שבירכו את האורחים הנכבדים.

אחמד טיבי: לפני מספר שנים באולם הזה ממש, אדוני היושב ראש, בנוכחות ראש הממשלה, השר לביטחון פנים, המפכ"ל, כל קציני המטה הארצי, משפחות שכולות, שלושים חברי כנסת וחוקרים דנו אולי בדיון מעמיק יחד עם משפחות שכולות ויחד עם המשפחה מאום אל פאחם, עם האישה שבעלה ושני ילדיה נרצחו, וראש הממשלה אז הבטיח לפענח את הרצח הספציפי הזה ולטפל בנושא האלימות.

אחמד טיבי: אז הבטיח.

אחמד טיבי: לכן הטרוניה ממשיכה להיות על השולחן, אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: הטרוניה היא בעיקר בנושא איסוף הנשק כי הוא הכלי העיקרי למעשי הרצח שמתרחשים בצורה תדירה.

אחמד טיבי: לפי סקרים ומחקרים בחברה הערבית הנושא שמדאיג את הציבור הערבי, מתוך שלושת הנושאים הראשונים, אלימות פנימית ומעשי פשיעה הוא אחד הנושאים האלה.

אחמד טיבי: אחר כך חינוך ונושאים אחרים.

אחמד טיבי: יש שני סוגי רצח עליהם אנחנו מדברים.

אחמד טיבי: סוג אחד של כנופיות, ונדמה לי שהוא הרוב או החלק הארי, והנושא השני הוא קטטות, סכסוכים ממושכים, בעיות חברתיות וכדומה.

אחמד טיבי: למי שלא יודע, בטייבה הסכסוך ההיסטורי התפתח בגלל סכסוך שהיה על זכות קדימה שנדמה לי היה ביום חג.

אחמד טיבי: לכן כן יש תפקיד למשטרה בכל מה שקשור באיסוף הנשק.

אחמד טיבי: אבל לא רק למשטרה.

אחמד טיבי: כאשר אנחנו אומרים משטרה, זה בעיקר מניעה ואחר כך פענוח.

אחמד טיבי: אם אתה מפענח ושולח אנשים לכלא, זה מרתיע את הרצח הבא.

אחמד טיבי: אם 95 אחוזים ממעשי הרצח לא מפוענחים, הרוצח הפוטנציאלי הבא אומר שאפשר לרצוח ולא יקרה כלום.

אחמד טיבי: הדבר החמור ביותר, ועיסאווי אמר זאת, שברוב מעשי הרצח האלה שאנחנו מדברים עליהם בישוב יודעים מי הרוצח.

אחמד טיבי: בטח יש קציני מודיעין במשטרה שגם הם יודעים כי כאשר הרחוב יודע, המודיעין יודע.

אחמד טיבי: בכל זאת אנשים לא מובאים למשפט.

אחמד טיבי: דיברת על המקרה ברמלה של משפחת שייח' איוב ומקרים נוספים כאשר רבים יודעים מי המבצעים.

אחמד טיבי: גם במקרה ההוא יודעים, גם במקרים שהיו בטייבה יודעים.

אחמד טיבי: אני מעריך שגם בסאלם, ונמצא כאן תאופיק הדוד של אחמד.

אחמד טיבי: כל המקרים האלה ידועים.

אחמד טיבי: השאלה היא האם משקיעים מאמצים כמו במקרים אחרים – אל תיקח את זה באופן אישי – כמו במקרים על רקע ביטחוני ולא, לא מושקעים אותם מאמצים.

אחמד טיבי: לא מאמץ ולא החלטה נחושה אבל אי אפשר להסתפק רק, כמו שאמר חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בדיבור על המשטרה.

אחמד טיבי: מדובר בצורך פנימי.

אחמד טיבי: אנחנו כל הזמן אומרים את זה, גם בוויכוח בינינו, לגבי הצורך במאמץ פנימי ברחוב, בבית, בבית הספר, במסגד, במגרש הכדורגל.

אחמד טיבי: נעשתה הסברה.

אחמד טיבי: רצח נשים למשל.

אחמד טיבי: אגב, רבים שואלים מה עושים חברי הכנסת הערבים.

אחמד טיבי: חוקקנו חוקים בכנסת הזאת נגד מעשי אלימות ושימוש בנשק.

אחמד טיבי: עשינו הסברה אבל בכל זאת כאשר אתה רואה שיותר מתשעים אחוזים מהמקרים לא מפוענחים, זה מדליק נורה אדומה.

אחמד טיבי: לכן בדיון כזה לדעתי המפכ"ל היה צריך להיות כאן.

אחמד טיבי: המפכ"ל.

דוד אמסלם: הם עסוקים.

דוד אמסלם: בזמן האחרון הם עסוקים בדברים אחרים.

אחמד טיבי: הם עסוקים.

אחמד טיבי: אמרתי שהקורבן האחרון הוא אחמד אל פאיא.

אחמד טיבי: אני לא יודע אם עכשיו תוך כדי כך שאנחנו יושבים לא יהיה עוד קורבן אחר.

אחמד טיבי: כאמל כבר פרסם כמה פעמים את הנתון המחריד שמאז שנת 2000 – תקשיבו טוב – יש 1,130 קורבנות עם 3,300 פצועים.

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: זאת מלחמת רחוב.

אחמד טיבי: זה טרור חברתי.

אחמד טיבי: אנחנו כולנו צריכים להתייחס לזה כאל טרור חברתי, כאל מגיפה, כאל סרטן שמאיים לרסק את הגוף של החברה הערבית.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: דרך אגב, על רוב המוטיבים חוזרים ואלה אותם דברים.

דוד אמסלם: בואו נקצר כי יותר חשוב לי לשמוע את ראשי הערים על התחושה ואת המשטרה.

דוד אמסלם: לשם כך באנו לכאן.

דוד אמסלם: זוהיר בהלול, בבקשה.

זוהיר בהלול: למזלי הסוגיה הזו לא עלתה ולכן אין לי אלא שלא לומר את דבריי.

זוהיר בהלול: אמרת נכון, כל האנשים כאן מכירים על בוריין את ההתפתחויות שגרמו לתופעה הזאת ובאמת לא צריך להכביר.

זוהיר בהלול: אגב, בשעה 12:30 בלילה היו יריות בבית בכפר מאקר.

זוהיר בהלול: אחד היועצים שלי כבר נידב לי את המידע הזה.

<קריאה: שם זה ספורט יומי.

זוהיר בהלול: זה יום יום.

זוהיר בהלול: זה עניין יום יומי.

מאזן גנאים: כמעט כל יום 360 אירועים כאלה.

זוהיר בהלול: אני פונה למשטרה ומבקש שהיא תזים את החשד המכרסם בלבנו.

זוהיר בהלול: האם זה נכון שתחושות הבטן שלנו אומרות שהואיל והיריות והרציחות האלה עדיין מתרחשות בציבור הערבי, בתוך הציבור הערבי וערבים נגד ערבים, זה גורם למשטרה לגלות חוסר אמביציה לגלות ולפענח את הרציחות האלה.

זוהיר בהלול: השאלה הנגזרת השנייה מהשאלה הראשונה היא האם יום אחד כאשר יגיע חלילה ובו נתחלחל כאשר ירי של ערבים יקטול את חייהם של יהודים המדינה ואמות הספים של המדינה יזדעזעו - - -

אחמד טיבי: זה קרה בטייבה והרצח פוענח תוך 48 שעות.

עיסאווי פריג': יש מקרים רבים.

זוהיר בהלול: אלה שאלות רטוריות שאני מבקש לקבל תשובות עליהן.

עיסאווי פריג': רמת החקירה עולה שתי מדרגות.

זוהיר בהלול: עשר מדרגות.

זוהיר בהלול: הדבר האחרון, ממש בקיצור כדי שתקבל את דבריי כאשר אני מבטיח לדבר בקיצור.

זוהיר בהלול: אי אפשר שלא לכרוך את התופעה הזו עם המצב הבלתי נסבל שבו שרוי הציבור הערבי והחברה הערבית.

זוהיר בהלול: זה כרוך כמובן בהעתקת הסכומים האלה שכבר הובטחו ועכשיו כל ההתניות האלה גורמות לכך שהציבור הערבי מתבוסס בתוך עצמו פעם אחר פעם.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: תודה אדוני היושב ראש.

ג'מאל זחאלקה: בפגישה שהייתה לנו ראשי הרשימה המשותפת עם ראש הממשלה לפני כשישה חודשים או אולי יותר, זה היה באוגוסט 2015, הוא אמר שעניין הפשיעה והאלימות במגזר הערבי, הוא לוקח את זה על עצמו אישית.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני מציע כבוד היושב ראש להזמין אותו לישיבה בנושא הזה.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר.

ג'מאל זחאלקה: אני תמיד טענתי שיש אפליה של הטיפול המשטרתי במלחמה בפשיעה בישובים הערבים אבל הוא אמר דברים הרבה יותר חמורים ממני.

ג'מאל זחאלקה: המספרים שהוא הציג, כנראה הוא יודע מספרים, אפילו אותי הפתיעו.

ג'מאל זחאלקה: ראש הממשלה בנימין נתניהו אמר שחמישים אחוזים מהפשיעה היא בציבור הערבי ורק חמישה אחוזים מתקציב המשטרה מוקדש למלחמה בפשיעה בישובים הערביים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, האפליה היא פי עשר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מופלים לרעה בכל תחומי החיים אבל האפליה הזו עולה לנו בחיים.

ג'מאל זחאלקה: הרבה דיבורים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו שומעים כל הזמן דיבורים ודיבורים ודיבורים וכאילו אין מה לעשות.

ג'מאל זחאלקה: יש מה לעשות ואני ברשותך היושב ראש אציג שניים-שלושה נושאים שמחר אפשר לטפל בהם.

ג'מאל זחאלקה: לא דיבורים בעלמא, לא סיסמאות אלא טיפול.

ג'מאל זחאלקה: אחת הבעיות היא ההצלחה של המשטרה במיגור ארגוני הפשיעה בישובים היהודים.

ג'מאל זחאלקה: זה הביא לפריחה ולשגשוג של ארגוני הפשיעה הערבים שלקחו את מקומם ובמקום ארגון יהודי איקס בנתניה נכנס ארגון ואי ערבי והוא השתלט על שוק הסמים שם.

ג'מאל זחאלקה: ארגוני הפשיעה הערבים מעולם לא ידעו עדנה כזאת.

באסל גטאס: אפליה מתקנת.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה מכירה אותם והיא יודעת איך לטפל בארגוני פשיעה, יש לה ניסיון.

ג'מאל זחאלקה: אם היא הצליחה אצל יהודים בהשקעה וראש הממשלה אמר לה תמגרו אותם, תמגרו את הפשיעה בנתניה והצליחו לעשות זאת, אז בבקשה, מאמץ ממוקד ולא מאמץ דיפוזי של הצגות ברחובות ומשטרה מסתובבת ונותנת דוחות וכאילו עושה משהו אלא מאמץ אמיתי.

ג'מאל זחאלקה: כאן אפשר להצליח.

ג'מאל זחאלקה: עוד מאמץ ממוקד מאוד.

ג'מאל זחאלקה: מדובר במאות אנשים ולא יותר.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לטפל בזה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מחפשים את הפושעים ונותנים הטפות ועושים ישיבות אבל איפה הציבור הזה שאתה רוצה לטפל בו ולמנוע את הפשע הבא?

ג'מאל זחאלקה: חלק גדול ממנו נמצא בבתי הסוהר.

ג'מאל זחאלקה: אז בבקשה, מאמץ ממוקד של אותם מאות אנשים, אולי אלפיים אנשים, בתוך בתי הסוהר, אלה שנמצאים ואלה שיוצאים.

ג'מאל זחאלקה: הטיפול ביוצאים מבתי הסוהר הערבים הוא שערורייה.

ג'מאל זחאלקה: אין להם דרך אלא לחזור לפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: כשיש איזשהו ארגון שמנסה לעבוד, פשוט לא מסבסדים אותו.

ג'מאל זחאלקה: כאן צריך לעשות מאמץ כדי לקלוט לפחות 500 אנשים בהכשרה מקצועית, בהכנסה לדרך.

ג'מאל זחאלקה: לא כולם יצליחו, אבל יש מצבים שאפשר להגיע להצלחה של שבעים ושמונים אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לך בשם כל ראשי המועצות המקומיות הערביות שהם מוכנים לשתף פעולה בנושא הזה ולקלוט אנשים שיוכשרו.

ג'מאל זחאלקה: אז אפשר לעשות את זה ואפשר בצורה כזאת לצמצם את הפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: אפשר לעשות משהו ולא רק דיבורים בעלמא.

ג'מאל זחאלקה: עוד משהו שהוא יותר רחב אבל עליו צריך לתת את הדעת והוא מהיכן צומחת הפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: אני מפנה את כבוד היושב ראש לתוצאות הבגרות.

ג'מאל זחאלקה: תוצאות הבגרות הן שזכרים, כלומר תלמידים ולא תלמידות, אחוז ההצלחה שלהם מגיע ל-25 אחוזים בלבד.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אחד מתוך ארבעה.

ג'מאל זחאלקה: מה שמתקן את הסטטיסטיקה אלה הן הבנות שמגיעות לארבעים אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה היא ששלושה מתוך ארבעה אין להם בגרות.

ג'מאל זחאלקה: רובם אנשים טובים אבל הם לא מוצאים עבודה ובסופו של דבר ארגוני הפשיעה קולטים אותם.

ג'מאל זחאלקה: בזמנו ארגוני הפשיעה חיפשו את האנשים ועכשיו יש מבחני קבלה לארגוני הפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: הילדים הולכים לארגוני הפשיעה.

ג'מאל זחאלקה: הם לא מנסים לקלוט.

ג'מאל זחאלקה: עומדים בתור.

ג'מאל זחאלקה: יש תור להיכנס לארגון ויש מבחני קבלה מסודרים מי כן יתקבל ומי לא.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעשות מאמצים ממוקדים ואני יכול למנות עוד אבל הזמן קצר.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש, לא דיבורים.

ג'מאל זחאלקה: דיבורים – נמאס.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מסעוד גנאים.

מסעוד גנאים: תודה אדוני היושב ראש, אני מצטרף לברכות לכל האורחים ולכל הנוכחים בדיון החשוב הזה.

מסעוד גנאים: לצערי, כמו שהזכירו חבריי, זה לא הדיון הראשון ולא הישיבה הראשונה.

מסעוד גנאים: אני לא מאלה שמתייאשים אבל זה מתסכל.

מסעוד גנאים: מתסכל לשבת פעם אחר פעם, ישיבה אחר ישיבה ואנחנו לא רואים את התוצאות.

מסעוד גנאים: אנחנו אמרנו בישיבה שלנו עם השר לביטחון פנים גלעד ארדן שהתקיימה לפני כחצי שנה, אמרנו את האמון במשטרה.

מסעוד גנאים: בחברה הערבית יש אי אמון במשטרה אבל עליכם את האחריות להחזיר את האמון הזה.

מסעוד גנאים: אם אנחנו רואים תוצאות בשטח שאתם אכן ממגרים את הפשיעה, אתם תופסים את הפושעים – האמון יעלה.

מסעוד גנאים: אבל עד עכשיו יש את אי האמון הזה.

מסעוד גנאים: אם לא מתייחסים במשטרה ובממשלה לממצאים שהוזכרו כאן כמגה פיגוע, כדבר חריג מאוד, אין חברה בעולם שאין בה פשיעה או אלימות, אבל עם אחוז כזה, עשרים אחוזים, את הממדים הגבוהים האלה של הפשיעה, זה חריג.

מסעוד גנאים: זה לא נורמלי.

מסעוד גנאים: אם לא מתייחסים כאל מצב חירום, בתכנית חירום, אנחנו נמשיך לקיים ישיבות ולהתייאש יותר.

מסעוד גנאים: אתנו אב שכול, אבו ביאן מבית ג'אן, ששכל את בנו לפני כחודש בכיכר שם נרצחו ונהרגו אולי עשרות, באותה כיכר בראמי.

<קריאה: והכול לאור היום.

מסעוד גנאים: מקומות כאלה בהם יש פשע מאורגן, יש תעשייה, יש עסק, רק המשטרה יכולה להתמודד אתם.

<קריאה: יש כמות עצומה של נשק.

מסעוד גנאים: נכון.

דוד אמסלם: הוא פשוט איחר.

דוד אמסלם: לא שמעת מה נאמר עד עתה.

מסעוד גנאים: אנחנו לא פוטרים את עצמנו מאחריות אבל כאשר מדובר בפשע מאורגן, ובכנופיות כאלה, המשטרה צריכה להתכנס בצורה גדולה.

מסעוד גנאים: אנחנו רוצים לראות תוצאות.

מסעוד גנאים: עד עכשיו לצערי אנחנו לא רואים אותן.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חבר הכנסת חמד עמאר.

אחמד טיבי: הערתי למיקי שיש טילי לאו בחלק מהישובים הערביים.

דוד אמסלם: אמרת את זה בישיבה הקודמת.

אחמד טיבי: והשתמשו בהם.

אחמד טיבי: הוא אומר לי שזה לא יכול להיות.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: קודם כל, אני רוצה לברך את סגן השר איוב שהגיע לדיון, את ראשי הרשויות, את משפחת קבלאן, אבו ביאן, את ראש המועצה המקומית בית ג'אן, שאיבדה את הבן שלהם רק לפני זמן קצר.

חמד עמאר: רצח לאור יום, רצח אכזרי.

חמד עמאר: אני מקווה שהמשטרה תצליח בסופו של דבר לפענח את הרצח הזה כי באותו מקום היו 13 רציחות ולפי הנתונים שלי אף לא רצח אחד פוענח.

חמד עמאר: אני רוצה לברך את ניצב ג'מאל.

חמד עמאר: הטילו עליך משימה מאוד קשה.

חמד עמאר: אני מקווה שתצליח במשימה שהוטלה עליך והיא לחזק את המשטרה במגזר הלא יהודי, במגזר הערבי, ולהכניס תחנות משטרה, לגייס אנשים ואולי דרכך נראה את האור כי עד עכשיו קיימנו הרבה דיונים בנושא אבל עדיין אנחנו לא רואים תוצאות.

חמד עמאר: אפילו דיון עם ראש הממשלה, עם השר לביטחון פנים, עם המפכ"ל שהתקיים לפני קרוב לשלוש שנים ועד עכשיו אנחנו לא רואים תוצאות.

דוד אמסלם: אל תתבלבל.

דוד אמסלם: עשינו דיון לפניי שישה חודשים.

חמד עמאר: אני מדבר על דיון שהתקיים עם ראש הממשלה, דיון על נושא של אלימות ורציחות במגזר הערבי.

חמד עמאר: דיון עם ראש הממשלה באולם הזה.

חמד עמאר: אני נכחתי בדיון ודיברנו בו.

חמד עמאר: ראש הממשלה הבטיח ואני מקווה שעם הקמת היחידה החדשה בראשה עומד ניצב ג'מאל, נצליח לראות תוצאות.

חמד עמאר: כשאתה מדבר על יותר משישים נרצחים ממוצע בשנה, חוץ מתאונות דרכים, כשאתה מדבר על 33 אחוזים, כאשר מספרנו באוכלוסייה מבחינת נהגים הוא פחות מ-15 אחוזים.

חמד עמאר: כשאתה מדבר על שריפות בתים, אלימות, דקירות, כאן צריכה להיות זעקה ענקית של ממשלת ישראל.

חמד עמאר: אני אמרתי בנושא של תאונות דרכים שראש הממשלה צריך להידרש ולקיים ישיבות ולקחת את זה לידיו, גם כאן ראש הממשלה צריך לקחת את הנושא לידיו ולפתור את הבעיה הזאת.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על אי פענוח רציחות, אנחנו מדברים על רציחות בנשק חם, ורוב הרציחות לפי הנתונים שקיבלתי כאן מתבצעות בנשק חם וזה אומר שיש הרבה הרבה הרבה נשק שמסתובב במגזר הערבי.

חמד עמאר: כאן המשטרה צריכה להיכנס לתמונה ולהוציא את הנשק.

חמד עמאר: היום בקלות אתה יכול להרים טלפון ותוך שעה יש לך נשק.

חמד עמאר: אתה רוצה נשק ארוך?

חמד עמאר: יש לך.

חמד עמאר: נשק אוטומטי?

חמד עמאר: יש לך.

חמד עמאר: אקדח?

חמד עמאר: מה שאתה רוצה.

חמד עמאר: לכל דבר יש מחיר ומחירים לא בשמים.

חמד עמאר: כל אחד יכול להשיג נשק.

דוד אמסלם: אתה אומר שיש מבצעים, קנה שניים, תקבל אחד חינם.

חמד עמאר: תצא ב-12:00 בלילה, תשב עם ילד בן 14, ילד בן 16 שאין לו מה לעשות ותשאל אותו איך משיגים נשק.

חמד עמאר: תוך חמש דקות הוא יספר לך את הסיפור הזה.

חמד עמאר: אני מציע למשטרה לעשות את זה.

חמד עמאר: אני עשיתי את זה.

חמד עמאר: אני ישבתי עם ילדים ואמרו לי שזה הדבר הכי קל להשיג היום.

ג'מאל זחאלקה: לא מעסיקים סמויים.

חמד עמאר: נשק חם זה הדבר הכי קל להשיג.

חמד עמאר: אני לא רוצה להאריך בדבריי.

חמד עמאר: אני מקווה שתהיה הצלחה של המשטרה במגזר הערבי.

חמד עמאר: אני חייב מילה אחת להנהגה של המגזר הערבי.

חמד עמאר: כל ההנהגה מגויסת.

חמד עמאר: תמיד באים בטענות להנהגה של המגזר הערבי.

חמד עמאר: כל ההנהגה של המגזר הערבי מגויסת, כל ההנהגה לא רוצה את האלימות ולא רוצה את הפשע בתוך הישוב שלה.

חמד עמאר: בואו ניתן להם את הכלים לעזור לראשי הרשויות שיושבים כאן איך למגר את התופעה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: תודה רבה.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, דיברנו כאן על משהו טקסי שאנחנו כל הזמן מדברים על הנושא ומאשימים בצורה מאוד מדויקת ומאוד ברורה את התנהלותה של המשטרה.

חנין זועבי: אנחנו כחברי כנסת לפעמים כאילו נכנסים אפילו לרמה של לחקור בעצמנו את התנהלותה של המשטרה ואני רוצה כאן להציג כמה דברים.

ענת ברקו: לחקור את השוטרים?

דוד אמסלם: לא, לא להפריע.

דוד אמסלם: חבר'ה, אל תעזרו לי.

דוד אמסלם: אני מבקש.

דוד אמסלם: את רוצה את רשות הדיבור, אני אתן לך ותדברי.

חנין זועבי: אדוני היושב ראש, אנחנו טוענים טענה מאוד מאוד חמורה.

חנין זועבי: אנחנו טוענים שלא שהמשטרה חוקרת ולא יודעת אלא המשטרה יודעת ולא חוקרת.

חנין זועבי: המשטרה משתפת פעולה עם הפשע.

חנין זועבי: זו טענה שאנחנו מציגים כאן בשיא הרצינות וזו טענה מאוד חמורה.

חנין זועבי: אני אתן לך דוגמאות.

חנין זועבי: המשטרה לא מגיעה כאשר מתקשרים אליה.

חנין זועבי: כאשר המשטרה מגיעה היא לא חוקרת את העדים כאשר האנשים בישוב, בשכונה, ברחוב אומרים לה.

חנין זועבי: כאשר מישהו ניגש אליה ואומר לה אני עד למקרה הזה, המשטרה אומרת לו: לך מכאן.

חנין זועבי: אנחנו חוקרים בעצמנו את התנהלותה של המשטרה.

חנין זועבי: אנחנו לא חברי כנסת שרק מציגים טענות ציבוריות.

חנין זועבי: אנחנו צריכים באמת להפוך לחוקרים.

חנין זועבי: עדים שאומרים למשטרה, פונים למשטרה ואומרים לה אנחנו ראינו מה שקרה, אז המשטרה אומרת לה: תלכי מכאן.

חנין זועבי: אני לא מדברת על מקרה אחד ושני.

חנין זועבי: המשטרה מסרבת לחקור מצלמות שתיעדו מקרים ואנחנו הצגנו - המקרה הזה בעכו – את המקרה הזה והמקרה הזה.

חנין זועבי: האם המשטרה חקרה או תיעדה או הוציאה את החומר מהמצלמות?

חנין זועבי: לא נתנו לנו תשובות כאן בוועדת הפנים.

חנין זועבי: בישובים מדברים על יחסים בין המשטרה ומשפחות הפשע.

חנין זועבי: אנחנו מדברים על זה.

ג'מאל זחאלקה: מתרועעים.

חנין זועבי: זה חלק מהשיח שלנו.

חנין זועבי: יחסים גלויים.

חנין זועבי: בבתי קפה מדברים על זה ואנחנו מדברים על זה.

חנין זועבי: ראשי הרשויות מדברים על יחסים ועל שיתוף פעולה.

חנין זועבי: אתה רוצה טענה יותר חמורה מזה?

חנין זועבי: בשיא האחריות אנחנו אומרים את זה.

חנין זועבי: הם יושבים עם פושעים ועם משפחות פשע.

חנין זועבי: יש להם יחסים ואני אתן לך דמי חסות לעסקים.

חנין זועבי: מי שיש לו קשרים טובים עם המשטרה או עם כוחות הביטחון בישוב מסוים או בישובים מסוימים, לא משלמים דמי חסות למשפחות פשע ואת זה יודעים.

חנין זועבי: צריכים לחקור את המשטרה.

חנין זועבי: המשטרה היא זו שעוברת על החוק והמזעזע זה לא רק המספרים של האלימות והפשע אלא המזעזע הוא שיתוף פעולה.

חנין זועבי: לא רשלנות.

חנין זועבי: אנחנו לא מדברים על רשלנות, אנחנו לא מדברים על חוסר תקציב, אנחנו לא מדברים על מחסור בתחנות משטרה אלא אנחנו מדברים על שיתוף פעולה ואנחנו יכולים לתת את הפרטים שיש בידינו, אותם נתנו למבקר המדינה.

דוד אמסלם: תעבירי לי את הפרטים.

חמד עמאר: מה שהיא אומרת, אלה דברים מאוד קשים.

חמד עמאר: זו האשמה חסרת תקדים נגד המשטרה.

חמד עמאר: היא מאשימה אותה בשיתוף פעולה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, כאן אתה צריך להתערב.

חמד עמאר: זו האשמה שהשוטרים יודעים.

חמד עמאר: אתה צריך להגן עליהם.

דוד אמסלם: חמד, אני מבקש ממך.

דוד אמסלם: תפסיק להפריע לי בדיון.

אמיר אוחנה: אצלם העבריין לא אשם והכיבוש והמשטרה אשמים.

חנין זועבי: כן.

חנין זועבי: אני מאשימה.

דוד אמסלם: אנחנו נעביר את זה למשטרה והמשטרה תענה.

חנין זועבי: אני אומרת את הדברים בשיא האחריות.

חנין זועבי: אני מדברת בשם חברי הכנסת.

דוד אמסלם: חברת הכנסת זועבי, משפט אחרון.

חנין זועבי: בשם ראשי הרשויות.

חנין זועבי: המשטרה משתפת פעולה ויודעת.

דוד אמסלם: שמענו.

חנין זועבי: יש לנו מקרים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: כל החומר שיש לך, אני מבקש להעביר לי ואני אעביר אותו למשטרה בצורה מסודרת.

חמד עמאר: אני מבקש באמירות האלה לתת את החומר לוועדה.

דוד אמסלם: חמד, אני אוציא אותך.

חנין זועבי: זה הועבר למבקר המדינה.

דוד אמסלם: חמד, תפסיק להפריע לי.

דוד אמסלם: אני מבקש, אל תעזור לי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.

דוד אמסלם: אתה הדובר האחרון ואחר כך אני עובר למשטרה.

דוד אמסלם: אמרתי מתחילת הדרך שבשעה 10:25 אני עובר לשמוע כמה ראשי רשויות ואת המשטרה.

דוד אמסלם: כמה שנכנס, נכנס.

דוד אמסלם: אתם עשיתם את חלוקת הזמן.

יוסף ג'בארין: אני כמובן מצטרף לברכות על קיום הדיון.

יוסף ג'בארין: אני כבר אומר כבוד היושב ראש שהתחושה של כולנו בחברה הערבית שבמבחן התוצאה המשטרה נכשלה.

יוסף ג'בארין: אני חושב שאם מהדיון הזה לא יצא משהו חדש, אנחנו נמשיך לדוש בנושא ונישאר באותו מקום.

יוסף ג'בארין: לכן אני מקווה שאתה כיושב ראש הוועדה תשקול ברצינות לתמוך ברעיון של הקמת ועדת חקירה ממלכתית.

יוסף ג'בארין: אני מקווה שהיא תהיה ממלכתית.

יוסף ג'בארין: פשוט לבחון לעומק את הסוגיה הזו ולבוא עם מסקנות אחרי שיח עם המשטרה, אחרי שיח עם הנהגת הציבור הערבי, אחרי שיח עם משרד החינוך ומשרד הרווחה כדי שפעם אחת יהיה אפשר להגיע לתוצר שנוכל גם לעבוד אתו, כי אחרת אני חושש שזה יהיה עוד דיון וזה באמת חבל.

יוסף ג'בארין: אני מזהה אצלך רצינות ביחס לנושא.

יוסף ג'בארין: אנחנו הצענו ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא וזה לא עבר.

יוסף ג'בארין: זה המינימום שמתבקש בסוגיה הזאת.

יוסף ג'בארין: לדעתי אם הקול שלך יצטרף אלינו, זה יהיה צעד חשוב מאוד.

יוסף ג'בארין: בקיצור אני אומר שבשיח הזה צריך להבדיל בין שלוש רמות של אלימות בחברה הערבית.

יוסף ג'בארין: יש את הרמה הראשונה שהיא אלימות הרחוב, קטטות וכדומה.

יוסף ג'בארין: כאן צריך כמובן לערב גם את אנשי החינוך ואת אנשי הרווחה אבל גם למשטרה יש תפקיד משמעותי.

יוסף ג'בארין: הרמה השנייה, כל מה שקשור לסוגיית הנשק הבלתי חוקי.

יוסף ג'בארין: אני חושב שמה שאנחנו שומעים כאן ומה שאני כמובן מכיר מקרוב, זאת פשוט מציאות של מערב פרוע.

יוסף ג'בארין: כבוד היושב ראש, זאת מציאות של אין דין ואין דיין.

יוסף ג'בארין: אני בא מאום אל פאחם ואני חושב שכולם יודעים וכל יום אתה שומע יריות בלילה וכל יום יש לך מקרה אלימות וכולם מכירים.

יוסף ג'בארין: יש לנו נתונים ממערכת החינוך לפיהם מרבית התלמידים באום אל פאחם כבר בגיל שש ושבע רואים נשק ורואים מישהו שהשתמש בנשק.

יוסף ג'בארין: אנחנו כהנהגת הציבור הערבי, אנחנו לא יכולים לאסוף נשק אבל אני פשוט מתפלא על המשטרה שכל השנים הללו, כמעט חוסר מעש חוץ ממבצע פה ומבצע שם בעניין הזה.

יוסף ג'בארין: הערה אחרונה.

יוסף ג'בארין: כולם יודעים עכשיו שבחברה הערבית הולכת ומתפשטת תופעת הפשע המאורגן.

יוסף ג'בארין: תופעת הפשע המאורגן עד כדי כך שחוקרים בחברה הערבית מדברים על מלחמת אזרחים בתוך החברה הערבית בתוך תקופה קצרה, אם התופעה הזאת לא תיבלם.

יוסף ג'בארין: הפשע המאורגן מביא לכך שאנשים חוששים לשתף פעולה בסוגיה הזאת כי זה מסוכן להם.

יוסף ג'בארין: הם חוששים למסור מצלמות למשטרה.

דוד אמסלם: על זה כבר דיברנו.

דוד אמסלם: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.

דוד אמסלם: דקה.

עבדאללה אבו מערוף: תודה ליושב ראש על הדיון ועל ההיענות לקיים אותו.

עבדאללה אבו מערוף: תודה לחברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי שהגיש את הבקשה לדיון.

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה לציין את המסירות של ראשי המועצות לחברה שלנו ואת האחריות שלהם.

עבדאללה אבו מערוף: מה שיש לחברה הערבית אצל האזרחים, ייקח הרבה זמן ולא שנה ולא שנתיים עד שנתקן מנהגים, את התרבות, את המנטליות.

עבדאללה אבו מערוף: אני יודע שזה גורם שישלוט.

עבדאללה אבו מערוף: הגורם הוא התפיסה המכוונת שיש אצל הממשלות בכלל כלפי האלימות והרצח במגזר הערבי.

עבדאללה אבו מערוף: המרכיב שצריך לטפל בו מהשורש וזה היחס וההתייחסות של המשטרה.

עבדאללה אבו מערוף: זה מה שחשוב.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נטפל בתרבות, במנהגים, במנטליות, זה לא ייקח לא שנה ולא שנתיים, לכן יש שיתוף פעולה , אבל צריכה להיות התייחסות רצינית לאזרח כאזרח ולא התפיסה האידיאולוגית הלא נכונה של המשטרה ושל כל המדיניות.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: עאידה, את הדוברת האחרונה.

דוד אמסלם: כשאנחנו עושים דיון, אתם יכולים להחליט.

דוד אמסלם: אתם יכולים להגיד לי מראש.

דוד אמסלם: אם אתם רוצים שרק חברי הכנסת ידברו, לא נזמין את האנשים וזה בסדר.

דוד אמסלם: תגידו לי שאתם רוצים שעתיים לדבר, בסדר.

דוד אמסלם: אם הדיון הוא כדי לשמוע את האנשים ולשמוע תשובות, הדיון הוא שעה 11:00 וכרגע מדברים חברי הכנסת שעה ועוד מעט נשמע את האנשים שצריכים לתת תשובות.

<קריאה: אני מוותר.

אמיר אוחנה: גם אני מוותר.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטרפת לכל מה שנאמר עד עכשיו על ידי חברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי אפשר לקשור את זה לא לתרבות ולא לכלום אלא זה עניין של פשע מאורגן.

עאידה תומא סלימאן: כן, אי אפשר לקשור את זה לתרבות כי כל הזמן החברה שלנו בעבר, עד לפני עשר או 15 שנים, הייתה אחת החברות הבטוחות והיום – ואני אשתמש במושגים שאולי יחדרו ללב של מישהו, מושגים מוכרים כמו ביטחון וטרור.

עאידה תומא סלימאן: - מה שקיים בחברה שלנו הוא חוסר ביטחון טוטאלי וזה מוגדר באופן הכי ברור על ידי אנשים וטרור שמשתולל ברחובות.

עאידה תומא סלימאן: זה נכון, כנראה אנחנו החצר האחורית של המדינה לשם זרקו את ארגוני הפשע אחרי שניקו את הרחובות במקומות האחרים אבל זה לא יישאר בחצר האחורית.

עאידה תומא סלימאן: מי שיש לו אשליה שזה יישאר בחצר האחורית, זה לא יישאר שם אלא זה יחזור ויגלוש אם המשטרה לא תעשה את העבודה כמו שצריך.

עאידה תומא סלימאן: כאן אנחנו לא נדבר איזה מאמצים אנחנו עושים בתוך החברה שלנו אבל אי אפשר למלא את התפקיד.

עאידה תומא סלימאן: אני מצטרפת לבקשה להקים ועדת חקירה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לומר לכם שאנחנו מבליטים כאן את העניין של רציחות שזה הסוף של הסקאלה של האלימות אבל אנשים ממש חיים בפחד ואם לא יעשו משהו, האנשים ילכו ויאבדו יותר ויותר - אני לא יודעת אם נשאר איזשהו אמון לאבד אותו – את האמון במשטרה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני מעביר את רשות הדיבור לביאן קבלאן, ראש מועצת בית ג'אן.

<ביאן קבלאן: בוקר טוב לכולם.

<ביאן קבלאן: אני רוצה לברך על הכנס החשוב הזה.

<ביאן קבלאן: אני אומר דברים קשים.

<ביאן קבלאן: אני איש משטרה, שירתי 22 שנים במשטרה, מיקי לוי היה המפקד שלי, היה לי הכבוד הגדול.

<ביאן קבלאן: יש לי הערכה רבה למשטרה אבל במקרה של הפשע במגזר הערבי, המשטרה נכשלה לכל אורך הדרך.

<ביאן קבלאן: אני ראש מועצה קדנציה שנייה.

<ביאן קבלאן: עם אהרונוביץ' לפני שבע שנים ישבנו ולפני שש שנים ולפני חמש שנים ולפני ארבע שנים וכך גם לפני חצי שנה.

<ביאן קבלאן: תמיד יושבים ומדברים וטוחנים ומעלים רעיונות, אבל שושם דבר לא מתקדם.

חנין זועבי: תחזק יחסים עם המשטרה.

דוד אמסלם: לא להפריע לו.

<ביאן קבלאן: למשטרה קיימים כלים רבים להילחם בתופעה.

<ביאן קבלאן: גם החמישה אחוזים עליהם דיברו כאן מבחינה תקציבית, הם יכולים להספיק אם רוצים לעשות.

<ביאן קבלאן: אבל מה לעשות, וזה עולה ברחוב, וזה עולה בכל מקום, שהמשטרה בשירות הפשיעה.

<ביאן קבלאן: שוטרים מפחדים מהפושעים כי הפושע יש לו צבא שלם, יש להם שומרים אישיים, יש להם צבא שמרפדים אותו בכל האמצעים, עם נשק, עם רכב, עם כסף שלא נגמר והמשטרה לא יודעת.

<ביאן קבלאן: המשטרה יכולה לטעון שאין שיתוף פעולה.

<ביאן קבלאן: יכולים לספר את זה למי שהיא רוצה, אבל לא לאנשי הציבור ולא לתושבים.

<ביאן קבלאן: זאת בכלל לא תשובה.

<ביאן קבלאן: הטלת האימה על ציבור רחב, על ציבור שלם בכל מקום, 13 מקרי רצח במקום אחד תוך כמה שנים, תוך מספר שנים, למשטרה אין שום שיטה איך למנוע או לגלות.

<ביאן קבלאן: אין.

<ביאן קבלאן: 33 מקרי רצח שאף אחד לא אחראי להם וזה באזור אחד, באזור שהוא ידוע.

<ביאן קבלאן: הפושעים ידועים ומוכרים והם ביחסים טובים, כפי שעלה כאן, עם השוטרים.

<ביאן קבלאן: הם יושבים, הם נפגשים, הם מדברים בטלפון, הם בקשר מצוין.

<ביאן קבלאן: אני לא רוצה להתבטא ולומר דברים יותר קשים אבל המצב הוא בלתי נסבל.

<ביאן קבלאן: בסוף זה יופנה אליכם, לראש הממשלה, לשר לביטחון הפנים ולחברי הכנסת ואם לא תעשו משהו, אתם תסבלו כמו שהמגזר סובל.

<אמין קבלאן: אני פניתי במכתב לראש הממשלה, לשר לביטחון פנים ולכולם.

<אמין קבלאן: אדוני, מילה אחת.

<אמין קבלאן: אני אבא של חוסיין קבלאן, המקרה האחרון שקרה לאור היום, בשעה 6:15, 6:30.

<אמין קבלאן: המשטרה לא הגיעה למקום אלא אחרי עשרים דקות ולא נכנסה למקום.

<אמין קבלאן: עצרו בצד עד שכולם הלכו הביתה.

<אמין קבלאן: 13 מקרים שקרו בעשרים מטרים, באותו מקום.

<אמין קבלאן: צריך לשים תחנת משטרה שם ולא לעשות תחנה בה נרצחים אנשים.

דוד אמסלם: תודה.

דוד אמסלם: מאזן גנאים.

מאזן גנאים: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות ליוזמי המפגש הזה.

מאזן גנאים: ללא ספק זה אחד המפגשים הכי חשובים לא רק לחברה הערבית בכלל אלא למדינה.

מאזן גנאים: למען האמת, אני רוצה לתת לך נתון שיש בידי והוא משנת 2000 עד היום – 1,165 נרצחים.

מאזן גנאים: בכל זאת הרבה אנשים אומרים כאילו ראשי הרשויות לא רוצים לשתף פעולה ואני אומר לך בשם חבריי ראשי הרשויות שידנו מושטת לשיתוף פעולה על מנת לאסוף את כל הנשק הבלתי חוקי שנמצא בתוך הישובים הערבים.

מאזן גנאים: ישבנו לפני פחות משנה בעיריית מודיעין.

מאזן גנאים: נכחה שם צמרת המשטרה.

מאזן גנאים: אחד מצמרת המשטרה אמר שבישוב ערבי אחד יש מעל עשרים אלף כלי נשק.

מאזן גנאים: הוא אמר זאת ולא אני.

ג'מאל זחאלקה: תחזור על זה כדי שהיושב ראש ישמע טוב.

מאזן גנאים: אדוני היושב ראש, אחד מצמרת המשטרה שהיה נוכח באותה ישיבה שהתקיימה בעיריית מודיעין אמר שבישוב ערבי אחד יש מעל עשרים אלף כלי נשק.

עיסאווי פריג': יותר מישוב אחד.

מאזן גנאים: חברי עיסאווי פריג', חבר הכנסת, אני מאוד מכבד, אמר שאנחנו לא מצפים מהמשטרה.

מאזן גנאים: להפך, אנחנו גאים בזהות שלנו אבל מצד שני אנחנו אזרחי המדינה ואנחנו כן מצפים מהמשטרה שתתייחס אלינו כאל אזרחים.

מאזן גנאים: לכן אנחנו לא מטילים ספק בכוונתו של מר חכרוש אבל מצד שני חכרוש הוא לא יכול לפתור את כל הבעיות.

מאזן גנאים: אני רוצה להגיד לך שעובדת סוציאלית, אימא מודאגת מראמי, אמרה לי שאחרי שעה 4:00 היא לא מרשה לבן שלה לצאת החוצה.

מאזן גנאים: שמענו את אבו ביאן, צעקה של אב שכול וכאלו יש מאות ואני רוצה לקוות שלא יהיו בעתיד אלפים.

מאזן גנאים: לכן הכתובת היא על הקיר ואם אנחנו ביחד לא נמנע את הרצח הבא, לצערי המספרים האלה ילכו ויגדלו.

מאזן גנאים: לכן, אדוני היושב ראש, צריכה לצאת מהאולם הזה צעקה, מראש הממשלה ועד אחרון חברי הכנסת.

מאזן גנאים: אני חושב שבמדינות אחרות, בממשלה אחרת, יכול להיות ששרים היו מתפטרים, אפילו ראש ממשלה היה מתפטר.

מאזן גנאים: תאמין לי שבמקומות אחרים, אם זה היה קורה בצרפת או בכל מקום אחר, יכול להיות שראש הממשלה היה מתפטר.

מסעוד גנאים: זה נכון אבל אם היו יהודים ולא ערבים.

מאזן גנאים: אני רוצה לבקש מכבודך שהזעקה הזו של האב השכול והזעקה של 1,165 נרצחים תצא מהאולם הזה ובסופו של דבר תשים קץ לאלימות הזאת.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: כאמל ריאן, בבקשה.

<כאמל ריאן: אני רוצה להיכנס ישירות ולא רוצה להיכנס למספרים.

<כאמל ריאן: אמנם יש לי שני ספרים שמדברים על הנושא הזה שאנחנו ערכנו במרכז ויש לי תכנית עבודה שמבוססת על עבודה שוטפת של כל הגורמים שנמצאים כאן – משטרה, ראשי רשויות, חברי כנסת, עמותות וכולי.

<כאמל ריאן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

<כאמל ריאן: אמרה חברת הכנסת חנין זועבי איזו אמירה לגבי המשטרה.

<כאמל ריאן: קודם כל, אני אבא שאיבד את הבן שלו ב-1 לפברואר 2009 ואני על הקבר של הבן שלי אמרתי שאני מפקיד את התיק בידי משטרת ישראל.

<כאמל ריאן: אני לא אוותר כל עוד אני בחיים שידעו מי רצח את הבן שלי ואם לא ידעו מי רצח את הבן שלי, יהיו עוד רציחות.

<כאמל ריאן: דרך אגב, מסתובבים בינינו, בתוך הישובים שלנו, כמעט 300 רוצחים ומסתובבים בין הישובים שלנו מעל למאה אלף כלי נשק.

<כאמל ריאן: אתם לא ראיתם, אולי חלק מכם לא ראה, את ההתפלגויות ואת המספרים.

<כאמל ריאן: בהתפלגויות של הגילאים יש שנים שנרצחו ילדים בגיל 13.

<כאמל ריאן: אני חשבתי שהמדינה תעשה אינתיפאדה כשיש ילדים שנרצחים.

<כאמל ריאן: הייתי מצפה שהמדינה תרעד כשבא קצין משטרה – והוא לא חנין זועבי – לפני שנה וחצי בערוץ ראשון ואמר משפט שאני חשבתי שהעולם ייפול.

<כאמל ריאן: הוא אמר שבכל תחנת משטרה במדינת ישראל יש קצין עם קשר למשפחת פשע.

<כאמל ריאן: לכו, חפשו את האמירה הזאת.

<כאמל ריאן: אם זה נכון, אנחנו מדינת בננות.

<כאמל ריאן: אם זה לא נכון, הקצין הזה צריך לתת את הדין.

אמיר אוחנה: אבל זה התפקיד שלהם.

אמיר אוחנה: זה התפקיד של המשטרה להיות בקשר עם ארגוני הפשיעה כמו שזה התפקיד של השב"כ להיות בקשר עם ארגוני טרור.

רויטל סויד: מה אתה משווה קשר מודיעיני לפענוח תיקי רצח ופשיעה?

רויטל סויד: מה אתה בכלל משווה?

חנין זועבי: הוא לא רוצה לא להבין.

אמיר אוחנה: רק רויטל יודעת.

חנין זועבי: אנחנו מבינים.

חנין זועבי: הוא לא רוצה להבין.

אמיר אוחנה: שיגידו קשר אסור.

<כאמל ריאן: דיברו על אמון.

דוד אמסלם: רגע.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לאמיר.

דוד אמסלם: החבר כאמל ריאן, יש לו את הסיפור האישי עליו שמעת.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא מקדיש את כל חייו לנושא הזה.

אמיר אוחנה: אין לי ספק.

דוד אמסלם: הוא בא עכשיו ומדבר ממר לבו והוא נותן נתונים שהוא חקר אותם.

אמיר אוחנה: אין לי ספק.

דוד אמסלם: הוא לא קרא את זה בעיתון.

<כאמל ריאן: אני ישירות הולך למשטרה.

<כאמל ריאן: אני לא רוצה להיכנס לכל מיני תכניות.

<כאמל ריאן: נושא האמון הוא חשוב.

<כאמל ריאן: אני מתווכח עם שוטרים.

<כאמל ריאן: גם אני מדבר עם שוטרים.

<כאמל ריאן: אתה יודע מה אמר לי בסוף?

<כאמל ריאן: הוא אמר לי: כאמל, אני יהודי לפני שאני שוטר.

<כאמל ריאן: זה אומר הכול.

<כאמל ריאן: כאשר שוטר בא למלא את התפקיד שלו קודם כל כיהודי - - -

דוד אמסלם: אבל כאמל, מה אמר השוטר הפרטני, לא חשוב לנו.

דוד אמסלם: זה לא הנושא.

דוד אמסלם: בכל מקום יש אנשים שהמתבטאים לא נכון או אנשים שרואים את התפקיד שלהם אחרת.

דוד אמסלם: עזוב את זה.

דוד אמסלם: תעבור למהות.

<כאמל ריאן: נכון אדוני, אתה צודק.

<כאמל ריאן: אבל נגזר מזה העניין של כל השיטור.

<כאמל ריאן: האם השיטור הוא שיטור לאומי או אזרחי?

<כאמל ריאן: מזה זה נגזר.

<כאמל ריאן: האם המשטרה ניטרלית בסכסוך הזה?

<כאמל ריאן: היא באה לכפר בארה, באה לטירה, על מנת למלא את התפקיד שלה או היא באה במסגרת שליחות או במסגרת לאומית?

<כאמל ריאן: הכול נגזר מהמשפט הזה, מההגדרה הזאת.

<כאמל ריאן: הכול נגזר מזה.

<כאמל ריאן: דבר שני.

<כאמל ריאן: אין דבר כזה שלא תהיה נשיאת אחריות.

<כאמל ריאן: הייתכן ש-12 נרצחים בישוב ומפקד התחנה יישאר?

<כאמל ריאן: זה בלתי נסבל.

<כאמל ריאן: זאת אומרת, הכול עובר ונרצחים עוד אנשים ואף אחד לא משלם את המחיר.

<כאמל ריאן: מי צריך לשלם?

<כאמל ריאן: מי צריך לתת את הדין?

<כאמל ריאן: 12 אנשים נרצחו בישוב אחד במשך חודש ואף אחד לא משלם?

באסל גטאס: תגיד איפה.

<כאמל ריאן: בטירה.

<כאמל ריאן: אני מדבר על טירה, על שנת 2012.

<כאמל ריאן: פענוח רציחות.

<כאמל ריאן: אמרתי שמסתובבים בינינו 300 רוצחים.

<כאמל ריאן: אתה יודע מה זה רוצח שלא נכנס לבית סוהר?

<כאמל ריאן: הוא למחרת אבו עלי בישוב.

<כאמל ריאן: הוא הגיבור.

<כאמל ריאן: הוא הגיבור והוא גם הדמות שהנוער רוצה להידמות לה.

<כאמל ריאן: אני אגיד לכם ששכן ביקש ממני יום אחד שאני אפגיש אותו עם ראש כנופיית פשע.

<כאמל ריאן: השאיפה שלו לא להיפגש עם אחמד טיבי ולא עם חנין זועבי ולא עם עיסאווי פריג' אלא הוא רוצה להיפגש עם ראש כנופיית פשע וראש משפחת פשע.

ג'מאל זחאלקה: גיבורי תרבות.

<כאמל ריאן: כן.

ג'מאל זחאלקה: מי שיש לו בעיה, הולך אליהם כדי לפתור אותה במקום לפנות אלינו.

<כאמל ריאן: איסוף הנשק.

<כאמל ריאן: יש לנו כאן מקרה מקרה.

דוד אמסלם: כאמל, בוא נתכנס.

דוד אמסלם: תאמר עוד כמה משפטים כי אני רוצה לעבור למשטרה.

<כאמל ריאן: תפסיק אותי כשאעבור את הזמן.

דוד אמסלם: קח לך דקה לסיום.

<כאמל ריאן: אני אומר לך ש-85 אחוזים ממקרי הרצח אצלנו הם בוצעו בירי.

<כאמל ריאן: זאת אומרת, הנשק קיים.

דוד אמסלם: זה ברור.

דוד אמסלם: דיברנו על זה בדיון הקודם.

<כאמל ריאן: תכנית עיר ללא אלימות נכשלה בגדול.

<כאמל ריאן: צריך לחשוב מחדש ולהביא תכנית חדשה.

עיסאווי פריג': זו נקודה חשובה.

עיסאווי פריג': כבוד היושב ראש, עיר ללא אלימות זאת נקודה מאוד מאוד חשובה.

דוד אמסלם: שמעתי.

דוד אמסלם: דיברנו על זה.

<כאמל ריאן: יש לי עוד עשרים בקשות מהמשטרה אבל אני אעביר אותן.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אחרי כן בסיכום אני אתייחס לזה.

דוד אמסלם: תאופיק.

אחמד טיבי: הדוד של הילד, הקורבן האחרון.

<רפאעי תאופיק: שלום לכולם.

<רפאעי תאופיק: אני מכפר סאלם, חבר מועצת מעלה עירון, קבלן בעבודתי.

<רפאעי תאופיק: אחיין שלי נהרג בערב יום חמישי והוא בן 16.

<רפאעי תאופיק: היום אני מאשים את המשטרה.

<רפאעי תאופיק: כל מה שאמרו כאן, מילה במילה.

<רפאעי תאופיק: אני מאשים את המשטרה ולא מתבייש להגיד את זה ואני אתן דוגמה למה שקורה אצלנו בכפר.

<רפאעי תאופיק: אני לא אדבר על טירה ולא על טייבה ולא על נצרת.

<קריאה: כפר קטן.

<רפאעי תאופיק: כפר קטן עם 1,500 נפשות, שיש בו שלוש משפחות גדולות ויש עוד כמה משפחות קטנות.

<רפאעי תאופיק: בכפר שלנו יש את משפחת ...

<רפאעי תאופיק: שהיא משפחה שהדודים שלה קשורים למשפחת חריר ויש להם כוח והם יכולים לעשות מה שהם רוצים.

<רפאעי תאופיק: אנחנו משפחה פשוטה, 500 נפשות שמחפשים לחיות.

<רפאעי תאופיק: אני אספר את הסיפור כדי שתבינו בדיוק מה אני רוצה להגיד ואז תבינו בדיוק למה האשמתי את המשטרה.

<רפאעי תאופיק: ב-22 לאפריל 2015, בגלל שהבן שלי עם שלושה ילדים עלו על טרקטורון אחד ועברו בשדה, עשו אבק על אחד מהמשפחה ההיא, שלח את שבעת הילדים שלו ושל האחים שלו שירביצו לילדים.

<רפאעי תאופיק: נתנו לילד אקדח בראש, עם האקדח ולא כדור, ושברו לו רגל ולילד אחד יד.

<רפאעי תאופיק: ישבתי בתחנת המשטרה יום ולילה כדי לעזור לה להביא את העניין הזה כדי שיקבלו את העונש אבל שום דבר לא קרה.

<רפאעי תאופיק: נעצרו והלכו הביתה ואין שום דבר.

ענת ברקו: אין כתבי אישום?

<רפאעי תאופיק: לא הגישו כתבי אישום.

<רפאעי תאופיק: פניתי לחוקרים ושאלתי מה קרה.

<רפאעי תאופיק: היום הם באילת.

<קריאה: אפילו לא הייתה חקירה.

<רפאעי תאופיק: השופט נתן להם יומיים לחקור ואחרי כן לא חקרו.

<רפאעי תאופיק: מה קרה?

<רפאעי תאופיק: נסעו לאילת ליום עיון.

<רפאעי תאופיק: אני כמובן כעסתי ובתפקידי כחבר מועצה ישבתי עם מפקד התחנה כמה פעמים וכל פעם דיברנו על זה.

<רפאעי תאופיק: ב-24 למאי, חודש אחרי כן, האחיין שלי, אח של המנוח, נפגש עם אותו בן אדם שירה וששבר את היד בכניסה לסלמה, רב אתו, נתן לו סכין בגב, שבר לו את האוטו, התקשר אלי ואני נסעתי לבד.

<רפאעי תאופיק: הגעתי לשם וקיבלתי סכין בבטן וסכין בגב, עם כל המשפחה שהייתה שם.

<רפאעי תאופיק: מכות.

<רפאעי תאופיק: אלוהים יודע כמה קיבלתי.

<רפאעי תאופיק: ברחתי לבית ליד.

<רפאעי תאופיק: שברו לי את האוטו.

<רפאעי תאופיק: יש לי צילומים מצלם, סרטון שלם, כל הקטע שהרביצו לי הוא קיים בסרטון ויש לי אותו כאן.

<רפאעי תאופיק: איך הרביצו ואיך ברחתי ואיך שברו את הרכב, הכול בסרטון.

<רפאעי תאופיק: אחרי כן אחי הגדול הגיע, קוראים לו איאד, העמיד את האוטו ותוך כדי – זה מצולם בסרטון – איך ששברו את האוטו ועלו לרכבים שלהם, אף אחד לא הפריע להם ממשפחת רפאעי, דרס אותו והוא היה שישה חודשים בבית חולים, חודשיים וחצי בטיפול נמרץ עד שמאלוהים יצא בנס מזה.

<רפאעי תאופיק: זה אותו בן אדם והבן אדם חופשי.

<רפאעי תאופיק: קיבל כתב אישום.

<רפאעי תאופיק: הוא מורחק.

<רפאעי תאופיק: היה מורחק למשך ארבעה חודשים, במעצר בית מורחק, עם אזיק ואחרי כן בלי אזיק ואחרי כן הוא מסתובב חופשי בכפר.

<רפאעי תאופיק: לפני ארבעה חודשים עשינו סולחה.

<רפאעי תאופיק: ויתרנו על הכול.

<רפאעי תאופיק: לא רוצים נקמה ולא רוצים כלום.

<רפאעי תאופיק: עשינו סולחה במסגד בו היו כ-700 אנשים.

<רפאעי תאופיק: ארבעה חודשים הכול היה שקט.

<רפאעי תאופיק: ביום חמישי בערב שלושה ילדים הלכו להביא מעטפות מתיבות הדואר ליד המועצה.

<רפאעי תאופיק: אומרים להם, למה שברתם שלט, שלט פרסום של אחד מהמשפחה ההיא.

<רפאעי תאופיק: אמרו, איזה שלט?

<רפאעי תאופיק: לא שברנו כלום.

<רפאעי תאופיק: בקיצור, נתנו להם מכות, ירו באוויר.

<רפאעי תאופיק: אחד הילדים שלנו לקח אבן וזרק ושבר לו את השמשה.

<רפאעי תאופיק: אני אומר לו, בוא נלך למשטרה.

<רפאעי תאופיק: תוך כדי הוויכוח.

<רפאעי תאופיק: מה המשטרה יכולה לעזור לנו?

<רפאעי תאופיק: אנחנו הרי מכירים את המשטרה.

<רפאעי תאופיק: אמרתי, בכל זאת, בגלל שאלה ילדים, יטרטרו אותם.

<רפאעי תאופיק: אם הוא ילך ויגיד ששברו לו שמשה, הוא יקבל את העונש.

<רפאעי תאופיק: שיגיד שירו עלי ובגלל שירו עלו שברתי את השמשה.

<רפאעי תאופיק: בקיצור, תוך כדי זה שאנחנו מדברים, שומעים ירי על הבית של אחותי.

<רפאעי תאופיק: לא ידענו שמדובר בבית שלה.

<רפאעי תאופיק: אני אומר, איזה חוצפנים, עוד כשהרביצו לילדים ושברו את השמשה, הם עוד יורים?

<רפאעי תאופיק: דקה או שתיים, אחותי מתקשרת לבן שלה שירו על הבית והרגו את הילד.

<רפאעי תאופיק: כל זה על כלום, על שלט שנשבר ובלי סיבה.

<רפאעי תאופיק: זה אותו בן אדם והאחים שלו שעשו את הבלגן וזה כבר מתמשך שנתיים-שלוש.

עיסאווי פריג': הם עצורים?

<רפאעי תאופיק: הם עצורים.

<רפאעי תאופיק: סליחה, האבא עצור.

<רפאעי תאופיק: הבן שדרס את אחי עצור, האבא שלו עצור וזה שהרג עוד לא עצור.

<רפאעי תאופיק: הוא מסתובב חופשי ואין מענה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

<רפאעי תאופיק: עוד מילה.

<רפאעי תאופיק: מפקד התחנה תמיד טוען שאנחנו לא משתפים פעולה אבל זה לא נכון.

<רפאעי תאופיק: אנחנו באמת משתפים פעולה ונאמנים ורוצים שהאמת תצא לאור.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: ברשותכם, אני רוצה לשמוע את המשטרה.

דוד אמסלם: יש לנו את ניצב חכרוש ג'מאל.

דוד אמסלם: אתה שמעת את הדברים.

דוד אמסלם: עזוב, הפרטים הם לא חשובים.

דוד אמסלם: אני לא נכנס כרגע לכל האמירות, חלק לא נכון, חלק הגזימו, אבל יש תחושת תסכול מסוימת שבוודאי היא חוצה כמעט את כל האנשים.

דוד אמסלם: תתייחס ברמה העקרונית.

<חכרוש ג'מאל: ראשית, אני מסכים עם כל מה שנאמר.

<חכרוש ג'מאל: טענו שהמשטרה חלשה במגזר הערבי ואני אומר שהיא אכן חלשה וכמעט לא נמצאת.

<חכרוש ג'מאל: טענו שהמשטרה מגיעה באיחור לאירועים וזה נכון, היא מגיעה מרחוק באיחור לאירועים והאירוע הקטן יכול להתפתח כאשר מגיעים באיחור.

<חכרוש ג'מאל: טענו שהמשטרה מפלה, השוטר שאמר שהוא קודם כל יהודי, יכול להיות שיש אמירות כאלה, אבל זה לא מייצג את הכלל.

<חכרוש ג'מאל: זה יכול להיות אדם בודד.

<חכרוש ג'מאל: נתחיל באמירה הראשונה שהמשטרה חלשה.

חנין זועבי: יש אמירה שהיא משתפת פעולה.

דוד אמסלם: אני מבקש לא להפריע.

חנין זועבי: לא, אבל שיתייחס.

אמיר אוחנה: אמרו שהמשטרה עבריינית.

דוד אמסלם: חברת הכנסת חנין זועבי, אל תעזרי לנו.

דוד אמסלם: יש לך תמיד את היציאות האלה כל הזמן.

דוד אמסלם: מספיק.

דוד אמסלם: כיבדנו אותך ונתנו לך לדבר.

דוד אמסלם: הוא לא בחקירה נגדית.

<חכרוש ג'מאל: אמרו שהמשטרה חלשה ואמרתי שהמשטרה כמעט ולא נמצאת בישובים הערבים.

<חכרוש ג'מאל: יש לנו תכנית.

<חכרוש ג'מאל: ראשית, הנתונים, כל בר דעת שרואה את הנתונים האלה, 1,160 נרצחים משנת 2000 עד היום, זה נתון מזעזע כל בן אדם ולא משנה אם הוא שוטר או אזרח או חבר כנסת.

<חכרוש ג'מאל: כולם בני אדם וזה פוגע ומי שלא מסכים עם זה, לדעתי מקומו לא אתנו.

<חכרוש ג'מאל: זה נתון מזעזע.

<חכרוש ג'מאל: אנחנו כמשטרת ישראל באנו ועשינו את העבודה, עשינו את בדק הבית ואמרנו שאנחנו צריכים לבוא ולתת לאוכלוסייה הזאת בעלת הנתונים המזעזעים.

<חכרוש ג'מאל: לא יתכן שנמשיך ונשלים עם זה.

<חכרוש ג'מאל: 59 אחוזים ממקרי הרצח במדינה הם בישובים הערביים ואני גר שם.

<חכרוש ג'מאל: כל מה שאמרו, אני מאוד מצטער שאני לא הופתעתי.

<חכרוש ג'מאל: אני שומע את הירי כל יום, אני שומע את האלימות, מספרים לי על האלימות ברחוב והמשטרה לא נמצאת.

<חכרוש ג'מאל: באנו בתכנית מוסדרת ומסודרת לפיה אנחנו רוצים לחזק את המשטרה בישובים הערביים כדי לתת את השירות לאזרח הרגיל שמגיע לו על פי דין.

<חכרוש ג'מאל: מגיע לו על פי דין שירות כמו שמגיע לכל אזרח במדינה.

<חכרוש ג'מאל: באנו, ויש תכנית לתת 1,350 שוטרים.

<חכרוש ג'מאל: אלה לא דיבורים אלא מעשים.

<חכרוש ג'מאל: אנחנו התחלנו בעבודה.

<חכרוש ג'מאל: רוצים להקים תחנות משטרה במגזר הערבי ואני כאן מכריז על כך שאנחנו לבד לא נוכל.

<חכרוש ג'מאל: אני צריך את העזרה של חבריי.

<חכרוש ג'מאל: בואו ניקח את זה כבעיה משותפת של כולנו.

<חכרוש ג'מאל: בואו נסכים שאלימות היא בעיה משותפת לכולנו.

<חכרוש ג'מאל: אם נכריז שאלימות היא בעיה משותפת לכולנו וזו הדרך שנעשה, אנחנו נצליח.

<חכרוש ג'מאל: אבל אם נמשיך ואחד יאשים את השני, לי יש מה להאשים כמה אנשים אבל אני פתחתי ואמרתי שאנחנו אחראים.

<חכרוש ג'מאל: מי שאחראי על בלימת הפשיעה זאת משטרת ישראל ולא יעזור שום דבר.

<חכרוש ג'מאל: הסמכות היא בידי משטרת ישראל ומשטרת ישראל אחראית לבלום את הפשיעה אבל בואו נעשה שלא תהיה פשיעה.

<חכרוש ג'מאל: לזה אני מתכוון.

<חכרוש ג'מאל: רוצים להקים תחנות משטרה בישובים הערביים כדי שניתן יהיה להגיב מהר.

<חכרוש ג'מאל: נכון שהרוב מסכים אבל עדיין יש מיעוט שמתנגד.

<חכרוש ג'מאל: כשאני בא ואומר לו למה הוא מתנגד, בוא תן לי אלטרנטיבה אחרת – אין לו אבל הוא מתנגד למשטרה ולא רוצה משטרה.

<חכרוש ג'מאל: זו הטענה הראשונה.

<חכרוש ג'מאל: טענה שנייה היא שהשוטרים שבשוליים מפלים לרעה.

<חכרוש ג'מאל: יש לנו תכנית, ואני עומד בראש התכנית הזאת ואחראי עליה, לצרף צעירים וצעירות ערבים למשטרת ישראל שייתנו שירות לערבים.

<חכרוש ג'מאל: פתאום אנחנו רואים שתופסים רגליים קרות וכמעט ואין לנו את שיתוף הפעולה.

<שוועאע מסראעווה מנצור: זה בדיוק העניין.

<שוועאע מסראעווה מנצור: אתה צריך לקחת בדיוק את מה שאתה אומר בתוך התכנית.

ענת ברקו: הם חוששים מחברי הכנסת.

דוד אמסלם: חבר'ה, אני מבקש.

<שוועאע מסראעווה מנצור: אין לכם תכנית איך לעשות את זה.

דוד אמסלם: מר מנצור, אתה קיבלת רשות דיבור?

<שוועאע מסראעווה מנצור: סליחה.

דוד אמסלם: אצלך במועצה כך אתה מתפרץ?

<שוועאע מסראעווה מנצור: לא.

דוד אמסלם: אז למה כאן כן?

רויטל סויד: עיריית טייבה.

רויטל סויד: לא מועצה.

<חכרוש ג'מאל: ראשית, יש תכנית שמתפרסת לחמש שנים, יש מקומות לתחנות.

<חכרוש ג'מאל: אמנם המקומות עוד לא נקבעו סופית.

<חכרוש ג'מאל: יש מקומות לבניית תחנות משטרה ואני בהידברות עם ראשי רשויות.

<חכרוש ג'מאל: יש כאלה שדיברו ויש כאלה שעוד לא הגעתי אליהם.

<חכרוש ג'מאל: גם אליך אדוני אני מגיע ואני אפרוס בפניך את התכנית.

עיסאווי פריג': אבל בישובים שהקמתם תחנות - - -

<חכרוש ג'מאל: עוד לא הקמנו.

דוד אמסלם: פריג', למה אתה מפריע?

דוד אמסלם: לקחת חצי דקה מהדיון.

דוד אמסלם: תמשיך.

דוד אמסלם: עיסאווי, אחרי כן שב אתו בצד ותשאל אותו את השאלות.

<חכרוש ג'מאל: אנחנו עוד לא הקמנו תחנות.

<חכרוש ג'מאל: יש תכנית להקים תחנות.

<חכרוש ג'מאל: יש תכנית והתחלנו בפועל.

<חכרוש ג'מאל: אלה לא דיבורים.

<חכרוש ג'מאל: התחלנו בכך של-1,350 שוטרים יש תקציב והוא לטובת השירותים ומיגור הפשיעה במגזר הערבי.

דוד אמסלם: זה מבחינת כוח אדם.

<חכרוש ג'מאל: כוח אדם.

דוד אמסלם: בכמה שנים?

דוד אמסלם: זה לשנה הזאת?

<חכרוש ג'מאל: עכשיו היא מתחילה לשלוש שנים.

דוד אמסלם: זאת אומרת, תכנית רב שנתית של שלוש שנים.

דוד אמסלם: דרך אגב, חוץ מהשוטרים, אתם מגובים באמצעים?

<חכרוש ג'מאל: אני אומר 1,350 שוטרים, תקציב כולל האמצעים.

דוד אמסלם: כולל האמצעים.

דוד אמסלם: בסדר.

<חכרוש ג'מאל: כולל מבנים שאנחנו מתכוונים והתחלנו וכאן צריך לתת מילה טובה לראשי הרשויות שנפגשתי אתם שמשתפים פעולה עד הסוף.

<חכרוש ג'מאל: יש ראשי רשויות שהייתי אצלם והם יושבים כאן.

<חכרוש ג'מאל: אני לא רוצה עכשיו להזכיר את השמות אבל הם משתפים פעולה ואנחנו התחלנו בדרך.

<חכרוש ג'מאל: החשוב ביותר הוא שיש לי תכנית מוסדרת שאני אצרף צעירים וצעירות ערבים למשטרת ישראל.

ענת ברקו: זה הכי חשוב.

<חכרוש ג'מאל: הכי חשוב.

<חכרוש ג'מאל: סוף סוף נפסיק לטעון שהשוטר הוא לא לטובתי, לא מבין את המנטליות שלי, אלא השוטר כן יבין את המנטליות שלי וכן ייתן את השירותים.

טלב אבו עראר: מה המשימה שהטילו עליך?

<חכרוש ג'מאל: אין לי בעיה.

<חכרוש ג'מאל: אני פתוח.

טלב אבו עראר: תתפטר.

דוד אמסלם: אבו עראר, אני לא רוצה לשמוע.

ענת ברקו: למה אתה מדבר אליו כך?

דוד אמסלם: אני מבקש להוציא אותו.

דוד אמסלם: אני מבקש להוציא את חבר הכנסת אבו עראר.

טלב אבו עראר: מה המשימה?

דוד אמסלם: בבקשה, החוצה.

ענת ברקו: אתה לא מתנהג בכבוד.

דוד אמסלם: אני אוציא גם אותך.

אמיר אוחנה: יאללה, לך כבר, לך.

אמיר אוחנה: (חבר הכנסת טלב אבו עראר יוצא מהדיון).

דוד אמסלם: רגע, מה קרה לכם?

אמיר אוחנה: לך כבר.

אמיר אוחנה: לך.

אמיר אוחנה: אמרו לך לצאת.

אמיר אוחנה: צא.

טלב אבו עראר: אל תגיד לי מה לעשות.

באסל גטאס: מי אתה שתגיד לו מה לעשות?

חנין זועבי: הם האפוטרופסים.

חנין זועבי: שניהם.

דוד אמסלם: רק רגע.

דוד אמסלם: כך לא מדברים בישיבות בכנסת.

דוד אמסלם: זה בושה מה שקרה כאן.

דוד אמסלם: באמת, אני מתבייש.

דוד אמסלם: יש לנו כאן אורחים.

דוד אמסלם: מילא בישיבת סיעה, אין בעיה.

אמיר אוחנה: בושה למי?

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: לכולנו.

רויטל סויד: ועוד בנושא שכולנו מאוחדים בו.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: אין כאן מחלוקת.

רויטל סויד: אין כאן מחלוקת.

<חכרוש ג'מאל: אדוני היושב ראש והנוכחים, זאת התכנית שלנו וזה מה שאנחנו מתכוונים לעשות.

<חכרוש ג'מאל: יש לנו כונה לבצע את זה.

<חכרוש ג'מאל: גם אני פתוח וקשוב וכל מי שיש לו תכנית אחרת ואלטרנטיבה אחרת, שיבוא ויגיד לי אותה ואני מבטיח שאני אדון בה ואני אבצע אותה.

<חכרוש ג'מאל: תודה.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד אמסלם: רבותיי, אני מסכם את הדיון.

באסל גטאס: תן לי חצי דקה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: בעוד שלוש דקות הדיון נגמר.

באסל גטאס: אני יושב כאן יותר משעה.

באסל גטאס: חברי הכנסת דיברו ואני לא התייחסתי.

דוד אמסלם: אתה רוצה להתווכח אתי?

דוד אמסלם: אתה רוצה להתווכח אתי?

באסל גטאס: כן.

דוד אמסלם: לא נתתי לך את זכות הדיבור.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: החלטתי לא, אז לא.

דוד אמסלם: לא.

באסל גטאס: אני מתווכח.

דוד אמסלם: אבל אני אמרתי לא.

דוד אמסלם: אם לא, אני אוציא גם אותך.

דוד אמסלם: כבד אותי.

<קריאה: למה אין כבוד בבקשה ממך לרשות דיבור?

דוד אמסלם: אני אסביר.

דוד אמסלם: הדיון הזה מסתיים עוד שלוש דקות.

דוד אמסלם: אני החלטתי לא.

דוד אמסלם: כבד אותי.

דוד אמסלם: תבוא ראשון.

דוד אמסלם: אני רשמתי את האנשים לפי הסדר וקבעתי בדיוק את הנהלים מתחילת הישיבה.

דוד אמסלם: אתה כל פעם מתווכח אתי.

רויטל סויד: אנחנו בחברה טובה.

רויטל סויד: גם אני לא דיברתי.

דוד אמסלם: אם אני יכול לתת לך לדבר, לא היית מדבר?

דוד אמסלם: רבותיי, אני רוצה לסכם את הדיון.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, אנחנו עשינו דיון לפני כחצי שנה, גם במסגרת הצגת המשטרה את תכנית העבודה, עלה הנושא הזה.

דוד אמסלם: השר לביטחון פנים עם כניסתו לתפקיד הציב שלושה יעדים מרכזיים ובתוכם היעד הזה שהוא מיגור ומלחמה בפשיעה במגזר הערבי.

דוד אמסלם: על כך אנחנו שמחים.

דוד אמסלם: הוא גם נלחם בתוך הממשלה כדי להשיג את התקציבים הנדרשים לעניין וכפי שאמר ניצב חכרוש ג'מאל, 1,350 שוטרים, זה באמת אמצעי מאוד משמעותי.

דוד אמסלם: לכן אני גם מברך את השר על הדבר הה.

דוד אמסלם: בנושא הזה של האלימות במגזר הערבי, אנחנו כולנו בקונצנזוס.

דוד אמסלם: כולנו מסכימים עם העניין הזה.

דוד אמסלם: אני מאמין שזכותו של כל אזרח, חובתה של המדינה לספק הגנה לכל אזרח.

דוד אמסלם: זאת החובה הכי בסיסית, הראשונית כמעט.

דוד אמסלם: אין דבר כזה שאזרח יוצא לרחוב, ולא משנה אם הוא ערבי, יהודי, צ'רקסי או נוצרי או לא משנה, שהוא מרגיש לא בטוח.

דוד אמסלם: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאין ביטחון לאזרחים, אין מדינה, אין חברה, אין כלום.

דוד אמסלם: זה כאוס.

דוד אמסלם: מערב פרוע.

דוד אמסלם: לרוב באמת ארגוני הפשע כשהם מרגישים שלא מטפלים בהם, הם הופכים להיות הארגון שמנהל את האזור.

דוד אמסלם: כולם מפחדים מהם, כולם משלמים להם דמי חסות, ואין לך ברירה כי בסופו של דבר אתה כאזרח כשאתה רואה שהמערכות הן באוזלת יד, אתה צריך להגן על עצמך ועל המשפחה שלך ואתה עושה הכול כדי להגן עליה.

דוד אמסלם: לכן כולנו מסכימים שזה דבר שלא מתקבל על הדעת בכל מדינה ודרך אגב, לא רק במדינה דמוקרטית אלא בכל מדינה.

דוד אמסלם: אני לא רואה הבחנה בין יהודים לערבים בסיפור הזה.

דוד אמסלם: זה בכלל לא קשור.

דוד אמסלם: אני גם מסכים שאם זה לא מטופל באזור אחד, זה גולש לאזור אחר.

דוד אמסלם: אין כאן רעים וטובים.

דוד אמסלם: אם כאן לא מטופל, אז בסוף עוברים לטוב.

דוד אמסלם: אני מעריך שבכל כפר, אם הוא מוכר פה נשק ובסוף יש לו עודפים של נשק, הוא ימכור אותם גם כאן.

דוד אמסלם: למה לא? הם יקנו כאן.

דוד אמסלם: הוא יחצה, ייסע עם האוטו וילך לשם.

דוד אמסלם: לכן אנחנו כולנו מסכימים על הכול.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להציע את המהלך הבא ולשם אני רוצה למשוך.

דוד אמסלם: אני אקים ועדה, מה שנקרא ועדת עבודה.

דוד אמסלם: לא בפורום הזה.

דוד אמסלם: הוועדה הזאת תכלול ארבעה אנשים – אותי, נציג חברי הכנסת, שני ראשי ערים עליהם נחליט ונציג המשטרה.

דוד אמסלם: אני רוצה לשמוע.

מאזן גנאים: אדוני היושב ראש, הייתי מציע שנשב כל שלושה חודשים.

דוד אמסלם: אתה מפריע לי בסיכום.

דוד אמסלם: אני רוצה לדעת מה התכנית.

דוד אמסלם: מדברים על תכניות, אין בעיה, אבל אני רוצה לשבת, שאנחנו נבין מה התכנית.

דוד אמסלם: אחרי כן אנחנו נקבל לוחות זמנים למימוש התכנית.

דוד אמסלם: אם צריך לעשות שם התאמות ותיקונים, אנחנו נציע לכם אותם.

דוד אמסלם: אני מניח שגם התכנית הייתה צריכה להיות מגובשת עם הקליינטים.

דוד אמסלם: אני מעריך שהמגזר הערבי מכיר את החבר'ה שלו יותר מאשר המשטרה שלא מעורה ולא באה מהמגזר מכירה.

<חכרוש ג'מאל: התכנית היא אתם.

דוד אמסלם: אם יהיו הערות, נעיר.

דוד אמסלם: יכול להיות שצריך לעשות התאמות ונעשה אותן.

דוד אמסלם: בסוף נצטרך לעשות לוחות זמנים ולבדוק עם אבני בוחן האם אנחנו מממשים את התכנית.

דוד אמסלם: האמת היא שאנחנו מדברים על התכנית מתחילת השנה ובינתיים כל יום הפשע לא מחכה לתכנית שלנו אלא הוא ממשיך לעבוד.

דוד אמסלם: אם לא נעצור אותו, הוא ימשיך.

דוד אמסלם: בשלושת-ארבעת השבועות הקרובים אני אקבע פגישת עבודה אצלי.

דוד אמסלם: אנחנו נתחיל להתגבש ואחרי שאני אראה כיוונים - - -

אחמד טיבי: בנושא הפשיעה.

דוד אמסלם: רק בנושא הפשיעה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מתמקד כרגע בעיקר בנושא של האלימות הקשה.

דוד אמסלם: אני מאמין שיש מדרג וכאשר יש אלימות קשה, אין טעם עכשיו לדבר על מישהו שנתנו לו איזו סטירה ברחוב בגלל שהכול קשור לכל.

דוד אמסלם: אחרי שאנחנו נראה שיש תכנית ולוחות זמנים, אנחנו אז נעשה עוד ישיבה יותר מורחבת כדי לדבר עם החברים ולהציג להם את הנושא כי הם צריכים לדעת לאן הדברים הולכים.

דוד אמסלם: בסדר?

<קריאה: מה עם הטיפול עד כאן?

<קריאה: מה קורה עד כאן?

<קריאה: תכניות אפשר תמיד לדבר עליהן.

דוד אמסלם: תכנית תהיה.

דוד אמסלם: תודה רבה רבותיי.

דוד אמסלם: הישיבה נעולה.