ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 354, 2016-05-31 10:40

משה גפני: שלום לכולם.

משה גפני: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר היום דעיכת התעשייה בישראל, דיון מעקב על הנושא שהעלו כמה חברי כנסת, והעלה שרגא ברוש, נשיג התאחדות התעשיינים.

משה גפני: הנושא הזה אמור להיות בהחלטת ממשלה, צריך לבוא לפתרון.

משה גפני: אני אשמח אם תעדכן את הוועדה – זה דיון מעקב- איפה אנחנו עומדים בעניין הזה מבחינת הממשלה.

משה גפני: אנחנו דיברנו על זה שתוך חודש תהיה החלטת ממשלה.

<שרגא ברוש: אנחנו התחלנו את המסע הזה לטפל במצב הייצוא וצמיחת התעשייה, ולמעשה נסיגה בייצוא, כבר משנה שעברה, באמצע השנה שעברה.

<שרגא ברוש: בשנה שעברה, בערך בחודש אוגוסט לאחר דיון שהתקיים גם פה וגם אצל שר האוצר, שר האוצר ראה את המצב של הנסיגה שהיתה בייצוא ובתוצר התעשייתי, כמובן – גם בצמיחה במשק והפריון הנמוך, והנחה את אנשי משרדו לשבת אתנו ולהכין תוכנית, שהכותרת שלה היא: חיזוק כושר התחרות של התעשייה והייצוא בישראל.

משה גפני: אתה יכול להגיד האם היה שינוי מאז הדיון הקודם?

משה גפני: האם היה שינוי בנושא של התעשייה?

<שרגא ברוש: (מוצגת מצגת) ודאי.

<שרגא ברוש: לרעה.

<שרגא ברוש: הנה, אתה רואה את שני הריבועים הכתומים האלה.

<שרגא ברוש: העסק ממשיך להתדרדר.

<שרגא ברוש: אנחנו ישבנו, על פי הוראה של השר, עם כל האגפים במשרד, גם עם אגף התקציבים, וניסחנו הצעת החלטה שגם כשהייתי אצלך פה מספר פעמים אמרתי לך - אוטוטו זה עובר, אוטוטו זה נגמר.

<שרגא ברוש: אמרו לי – אחרי התקציב נעשה העברות, יהיה בסדר.

איילת נחמיאס ורבין: ועכשיו צריך לקצץ 11 מיליארד שקלים - - -

<שרגא ברוש: לא, לא.

<שרגא ברוש: הרבה לפני זה.

<שרגא ברוש: לא אמרתי אף פעם, אז אני רוצה להגיד היום מה היה בהחלטת הממשלה, מה סיכמנו עם משרד האוצר: להקצות תקציב תוספתי בהיקף של 265 מיליון שקל למשרד הכלכלה והתעשייה עבור כלי סיוע לעידוד השקעות, ייצוא, מחקר ופיתוח בהתאם לפירוט הנ"ל: 95 מיליון שקל לשנת 2016 עבור כלים לעידוד כושר התחרות בחו"ל וקידום חברות.

<שרגא ברוש: 60 מיליון שקל בהרשאה להתחייב 2016 למרכז השקעות עבור מענקים לחוק עידוד השקעות הון, מסלול סיוע מנהלי לעידוד תעסוקה.

<שרגא ברוש: 30 מיליון שקל – להתחייב בשנת 2016 לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

<שרגא ברוש: 50 מיליון שקל – בהרשאה להתחייב, למשרד הכלכלה והתעשייה עבור תוכניות המיועדות לקידום מחקר פיתוח יישומים בתעשייה המסורתית תעשיות שאינן עתירות ידע.

<שרגא ברוש: כל הכספים האלה ביחד ועוד כמה דברים קטנים, היו צריכים להיות 265 מיליון שקל.

<שרגא ברוש: גיבשנו את ההסכמה הזו עם אגף התקציבים, ולכן הופעתי פה ואמרתי אוטוטו, כי זה גם מה שנאמר לי, ונכון לשבוע שעבר הודיעו לי מאגף התקציבים: אין.

<שרגא ברוש: אין לנו יכולת לתת הרשאה להתחייבות בגלל הנומרטור, ואז אמרו – אז נדון על זה ונכניס את זה לתקציב - -

יצחק וקנין: 2017.

יצחק וקנין: ידעתי שאתה לא תדע.

<שרגא ברוש: 2018-2017.

<שרגא ברוש: עכשיו, אדוני יושב ראש הוועדה, אני רוצה להגיד לך דבר כזה: אם זה לא היה מצחיק, ואם זה לא היה שלנו, אז זה היה עצוב מאוד.

<שרגא ברוש: אנחנו רואים את מצב הייצוא, אם תרצה אני אשים פה את השקף של הצמיחה, אם תרצה אני אשים פה את השקף של הפריון – שימו את הצמיחה במשק, שימו את הפריון, אנחנו רואים מה שקורה.

<שרגא ברוש: אני אומר לכם שלמרות מה שהאוצר אומר, אנחנו באמת מתדרדרים למיתון, אנחנו ודאי מתדרדרים למיתון, וגם אם בהגדרה הכלכלית עוד אין לנו שני רבעונים עם צמיחה שלילית לנפש, אז אחד כבר יש לנו, וגם אם הבא יהיה חס וחלילה באפס, ולא שלילי, עדיין אנחנו מתדרדרים.

<שרגא ברוש: שימו את השקף של הייצוא.

<שרגא ברוש: אתם רואים את הקווים המקווקווים – על פי הגידול בסחר העולמי, שם הפוטנציאל שלנו.

<שרגא ברוש: ככה היינו בשנים הקודמות, ואנחנו לצערי בשנים האחרונות בדיוק במגמה הפוכה.

<שרגא ברוש: הסחר העולמי גדל, ואנחנו הולכים לאחור, פשוט הולכים לאחור.

<שרגא ברוש: הייצוא ירד בשנה וחצי האחרונות ב-13%.

<שרגא ברוש: עכשיו, אני לא יודע אם יש כסף, 260 מיליון שקל, להרשאה להתחייבות, או אין, אבל אם זה לא בסדר עדיפות ראשון של הממשלה, מישהו פה מפקשש לגמרי, לא מבין במה עסקינן, לא מבין שאנחנו מקימים מפעלים בחו"ל ויש פה את השקף שאנחנו יכולים להראות לכם, את הקמת המפעלים בארץ בעשור האחרון, ואת הקמת המפעלים בחו"ל שאנחנו מקימים, ואתם תראו שאנחנו, התעשיינים, פותרים לעצמנו את הבעיה.

<שרגא ברוש: מ-65 מפעלים שנפתחו לפני עשור כל שנה, הגענו ל-4 מפעלים בשנה.

<שרגא ברוש: ובאותו זמן יש שקף שמראה כמה מפעלים יש לנו בחוץ.

<שרגא ברוש: תראה איך שאנחנו עולים בחו"ל.

<שרגא ברוש: עלינו מ-16% מאתנו לפני עשור והיום ל-30 וכמה אחוז מאתנו יש מפעלים בחו"ל.

<שרגא ברוש: אומר הדבר שאנחנו יודעים לפתור לעצמנו את הבעיה.

<שרגא ברוש: אז אנחנו מעסיקים את העובדים בחו"ל, אנחנו לא צריכים לעשות ייצוא.

<שרגא ברוש: אנחנו לא צריכים להביא את הדולרים לפה, לא את היורו לפה, לא מתמודדים עם בעיית המטבע, לא עם רגולציה, לא עם כלום.

יצחק וקנין: ביטול המכסים.

<שרגא ברוש: אז מה זה טוב?

<שרגא ברוש: מה זה טוב למדינת ישראל?

<שרגא ברוש: עכשיו אני אראה לכם את השקף של התעסוקה, כי יש כאלה שמסרבים לראות את האור הצהוב שדולק.

<שרגא ברוש: אז אני רוצה להראות לכם את האור הצהוב.

<שרגא ברוש: המשק, כמובן, בתעסוקה מלאה.

<שרגא ברוש: אבל אתם רואים את הקו העליון?

<שרגא ברוש: זה מה שקורה בסקטור הציבורי.

<שרגא ברוש: ב-3 השנים האחרונות אם הסקטור הציבורי לא היה קולט את מה שהוא קלט, היינו היום ב-8.5% אבטלה.

<שרגא ברוש: אם הסקטור הציבורי היה קולט רק על פי חלקו בעליית האוכלוסייה, בשיעור עליית האוכלוסייה, היינו ב-7.1.

<שרגא ברוש: אנחנו ב-5 ומשהו כי תעסוקה לא פרודוקטיבית נקלטה למעלה.

<שרגא ברוש: כמה זמן הסקטור הציבורי הזה יוכל להתנפח?

<שרגא ברוש: עוד חצי שנה?

<שרגא ברוש: עוד שנה?

<שרגא ברוש: אז האבטלה תפרוץ.

<שרגא ברוש: ומה אז יהיה?

<שרגא ברוש: כשהאבטלה תפרוץ אפשר ביום אחד לסובב את זה?

<שרגא ברוש: למה לא לראות את זה קודם?

<שרגא ברוש: אז עכשיו מספרים לי על 260 מיליון שקל.

<שרגא ברוש: פה מעבירים 260 מיליון שקל כדבר שבשגרה, כמעט.

<שרגא ברוש: מה זה 260 מיליון שקל בתקציב המדינה?

<שרגא ברוש: נתנו פה פיצויים לחקלאים שלא היה צריך ולא כלום 180 מיליון שקל, אף אחד לא הרגיש.

יצחק וקנין: ולא קרה כלום?

<שרגא ברוש: ודאי שלא.

<שרגא ברוש: אז כל מה שאני שואל, רבותיי: השאלה היא אם יש בעיה או אין בעיה.

<שרגא ברוש: אתה כבר אמרת, חבר הכנסת גפני – אם הבעיה היא בעיה, צריך לעשות משהו.

<שרגא ברוש: אם הבעיה היא לא בעיה, אז חבל על הזמן שאתה משקיע ואנחנו משקיעים, כל אחד ימשיך בשלו ושלום על ישראל, הכל יהיה בסדר.

משה גפני: אבל בדרך יש גם את ועדת הכספים שחושבת שיש בעיה.

יצחק וקנין: אתה זוכר את הדיון, אדוני.

יצחק וקנין: יצא לי לקיים כמה שיחות עם שרגא בתקופה האחרונה, גם בתקופה של הורדת המכסים.

יצחק וקנין: ראיתם, אני קמתי בקול זעקה, אמרתי דברים מכאב.

יצחק וקנין: למה אמרתי אותם?

יצחק וקנין: כי מה שאמרנו קרה, בדיוק.

יצחק וקנין: אם יביאו לנו דוח לפה היום מה קרה בעצם עם הפחתת המכסים, רק הדבר הזה, שזה גורם לכך שנסגרים מפעלים בארץ, מה עושה אותו אחד שיש לו מפעל בארץ כאשר אתה מוריד לו את המכס וכבר אין לו רווח, הוא מפסיד פה מס, כ 400-300 - - - מה הוא עושה?

יצחק וקנין: הוא הופך להיות יבואן ומרוויח את זה הרבה יותר טוב, בלי הרבה כאב ראש, בלי להיות חייב לאף אחד כלום.

יצחק וקנין: לצערנו זה חוזר על עצמו וכל הורדת המכסים שהיתה בתקופה האחרונה לא דגדגה בכלום.

יצחק וקנין: זה להוריד את המחירים.

יצחק וקנין: מי שניהנה מזה – ניהנה, מישהו פה עשה סיבוב, קיבל ככה איזה סכום של כסף, גם מהחקלאים, אני אומר לכם את זה באחריות כי אני בא מהמגזר.

יצחק וקנין: עשו פה דבר שאסור לעשות אותו והדבר הזה משליך בכלל, על כל התעסוקה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם שהמצב הוא גרוע.

יצחק וקנין: זה יבוא לידי ביטוי בסוף 2016, אז יתחילו לראות את המצב המדאיג שיש במשק.

יצחק וקנין: אם המצב הזה ימשיך אנחנו נראה מגמה שלצערי הרב תפגע בצמיחה של הכלכלה הישראלית, תפגע בתעסוקה, דבר שאולי עוד פעם יוציא את כל האנשים לרחובות, כי המצב מתחיל להיות קטסטרופה.

יצחק וקנין: זה שהמגזר הציבורי עולה ועולה ומתנפח, זה לא מוסיף למשק כהוא זה.

יצחק וקנין: מי שצריך להבין שמה שמניע את המשק הזה זה אותם מפעלים שהם עתירי ידע, אותם מפעלים שאנשים משקיעים פה – גם השקעות מחו"ל.

יצחק וקנין: כבר אין השקעות חו"ל פה.

יצחק וקנין: רבותי, אין משקיעים מחו"ל פה, בכלל.

יצחק וקנין: תבדקו את הדברים.

יצחק וקנין: אנשים לא באים להשקיע פה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: בגלל המציאות שנוצרה פה.

יצחק וקנין: מחכים, אולי, שתהיה איזו נפילה גדולה, כדי שיגידו שיש בור בתקציב המדינה, חוסר הכנסות, נגיע למצב – כשאתם הגעתם לשלטון ואמרתם שיש לכם בור של 45 מיליארד - - - משהו כזה, אני זוכר את האמירות, למרות שאני חולק על זה.

יצחק וקנין: זה לא בדיוק כך, אבל אני אומר – ישנו מצב קשה היום, ואני נפגש עם הרבה אנשים בפריפריה.

יצחק וקנין: אני הולך ונפגש עם מנהלי מפעלים והם מספרים לי את המציאות.

יצחק וקנין: המציאות לא פשוטה, בכלל.

<אמיר רשף: אנחנו לא מתכחשים לכך שיש בעיה, אנחנו רואים שאכן שני הרכיבים שבהם אנחנו צריכים לשים את הדגש זה רכיב ההשקעות ורכיב הייצוא.

<אמיר רשף: הירידה בייצוא לצערי הרבה פעמים מוסברת על ידי שינויים כאלה ואחרים במכירות של החברות הגדולות, וזו אחת הבעיות של הייצוא הישראלי – שהוא מאוד מאוד ריכוזי.

<אמיר רשף: אחד האתגרים שלנו הוא לראות איך אנחנו מגוונים את הייצוא ולא כל פעם שאחת החברות הגדולות שלנו שהיא גם אחת היצואניות הגדולות, יש לה ירידה במכירות – אז כל התוצר של המשק ממש יורד בצורה משמעותית.

<אמיר רשף: בנוסף לכך יש גם ירידה באטרקטיביות שלנו ובהשקעות החדשות, ואנחנו חושבים שצריך לטפל בזה.

<אמיר רשף: לפני כשבוע הוקם שולחן עגול בראשות מנכ"ל האוצר בהשתתפות ארגוני המעסיקים ובהשתתפות ההסתדרות, בין היתר בעקבות הנתונים האחרונים שפורסמו והבעיות המבניות שיש לנו בפריון ובצמיחה.

<אמיר רשף: במסגרת הדיונים האלה הכוונה היא לקבל החלטות אופרטיביות שיקבלו ביטוי בתוכנית הכלכלית לשנים 2018-2017, ויש שם החלטות תקציביות והחלטות לא תקציביות, במטרה לייצר פה סביבה עסקית טובה יותר, לייצר פה אטרקטיביות גבוהה יותר של המשק, ושם גם תתקבל החלטה לגבי החלטה על ה-265 מיליון שהזכיר שרגא ברוש.

<אמיר רשף: כמו כן יש לנו הרבה סוגיות רגולטוריות שצריך לטפל בהן, זה קשור לסביבה העסקית.

משה גפני: אתם השתתפתם בישיבה הקודמת.

משה גפני: מה קורה ב-2016?

משה גפני: הרי אמרתם שיהיה כסף, ואמרתם שהנומרטור הוא לא בעיה.

<אמיר רשף: אני לא יודע אם אמרנו שהנומרטור הוא לא בעיה.

משה גפני: מופיע בפרוטוקול שעידו סופר אומר שכל מה שמזומן ב-2016 – זה לא הנומרטור.

משה גפני: אם זה הנומרטור אז התשובה מתחילה להיות מעניינת.

משה גפני: אני שואל שאלה, אני מבקש – תתייחסו למה שאמרתם בישיבה הקודמת או בישיבות הקודמות.

משה גפני: תגידו שאין כסף?

משה גפני: זה בסדר, אז זה באמת יורד לסדר עדיפות נמוך, לא צריך תעשייה במדינת ישראל, לא צריך יצוא, לא צריך עובדים – אנחנו כולנו נהיה עובדי מדינה, חוץ מהחרדים, כמובן, שאין להם 12 שנות לימוד.

משה גפני: אבל אני רוצה לדעת מה עם ההחלטות הקודמות.

משה גפני: מה, אתם הטעיתם אותנו?

איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת גפני מצפה לרצף שלטוני, כשזה באותה ממשלה – במיוחד.

<אמיר רשף: החלטת ממשלה - - -

<קריאות: - - -

<אמיר רשף: אדוני היושב ראש.

<אמיר רשף: החלטה תקציבית שיש לה השפעה - - -

משה גפני: רגע, אתם מכירים בעובדה הזו שמה ששרגא אמר, שיש ירידה בעניין של התעשייה.

<אמיר רשף: אמרנו – אנחנו לא מתכחשים לכך שיש בעיה, בזה פתחתי.

<אמיר רשף: רכיבי ההשקעות והייצוא.

משה גפני: אני מבקש.

משה גפני: יכולת הקליטה שלי מוגבלת.

משה גפני: יש ירידה, והירידה הזו מסוכנת למדינת ישראל – על זה אתם מסכימים.

משה גפני: הסיבות עכשיו לא חשובות, אבל קודם כל, יש ירידה או אין ירידה?

משה גפני: האם אנחנו מדברים על אותן עובדות?

<אמיר רשף: יש בעיה בהשקעות ובייצוא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זאת אומרת – הנתונים הם נתונים בעייתיים, כפי שהוצגו בישיבות הקודמות.

משה גפני: עכשיו, היה צריך להעביר כסף לצורך העניין הזה.

משה גפני: היה סיכום, והנומרטור לא מפריע לנושא.

משה גפני: נאמר בוועדה.

<שרגא ברוש: לא, אני רוצה לתקן אותך.

<שרגא ברוש: ככל שלא קיבלו את ההחלטה בינואר, ונקבל אותה באוקטובר, כבר יצטרכו את הנומרטור, כי כל הכסף יהיה בשנה הבאה.

<שרגא ברוש: הרי אם היינו מתחילים בינואר היינו מוציאים כבר את הכסף.

<אמיר רשף: בואו לא נשכח – לא כל כלי הסיוע של מדינת ישראל כרוכים ב-265 מיליון.

<אמיר רשף: יש מיליארד וחצי במדען הראשי ויש חצי מיליארד במרכז השקעות הון, ויש עוד מאות מיליונים אחרים במשרד - - -

משה גפני: ב-2016 לא היתה בעיה של הנומרטור.

משה גפני: אמרתם שתוך חודש מעבירים את הכסף?

משה גפני: אין בעיה של הנומרטור?

משה גפני: לא העברתם אתה כסף, עכשיו נהייתה בעיה?

<אמיר רשף: לא.

משה גפני: אז תסביר, אני לא הבנתי.

<אמיר רשף: יש בהחלטת הממשלה תקציבים הרשאתיים, תקציבים הרשאתיים משפיעים על - - -

משה גפני: 265 מיליון, מה שדיברנו?

<אמיר רשף: חלקם הרשאתיים.

<אמיר רשף: דרך אגב, את המזומן של 2016 – אנחנו יכולים להחליט שמעבירים אותו, אבל זה לא כל ה-260 מיליון.

משה גפני: כמה זה?

<שרגא ברוש: 30.

<שרגא ברוש: עכשיו זה כבר נהייה 30.

<אמיר רשף: עכשיו, התקציבים של השנים הבאות דורשים מקורות, גם.

<אמיר רשף: כיוון שהוקם שולחן עגול - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: מה שולחן עגול?

משה גפני: איזה שולחן עגול?

משה גפני: אני נושא באחריות, אני חבר בקואליציה הזו.

משה גפני: אני תומך בממשלה הזו, על כל מרכיביה.

משה גפני: אני לא הולך להגיע לסוף 2016, לאשר את פה תקציב דו שנתי, כשהתעשייה קורסת, ושם לא מזיזים כלום.

<אמיר רשף: ההמלצות לשולחן עגול צריכות להתקבל - - -

משה גפני: ההמלצות של השולחן העגול מעניינות אותי כשלג דאשתקד.

<אמיר רשף: - - - ידונו גם בצמיחה ה- - -.

איילת נחמיאס ורבין: תקשיבו שנייה – זה לא יכול להיות, אנחנו מציבים בפניכם כל הזמן תמרורי אזהרה, גם השולחן הזה וגם השולחן של ועדת הכלכלה, כל הזמן אומרים – גם לכם במשרד הכלכלה, וגם לכם במשרד האוצר, הכתובת על הקיר.

איילת נחמיאס ורבין: אתם לא תוכלו להגיד שאתם לא ידעתם.

איילת נחמיאס ורבין: המצב הוא בעייתי ביותר.

איילת נחמיאס ורבין: אתמול הודיעה חברת "מובלי" שהיא סוגרת את מרכז הפיתוח שלה פה, בארץ.

איילת נחמיאס ורבין: 15 עובדים מפוטרים.

איילת נחמיאס ורבין: לא ביג דיל, אבל זה מרכז פיתוח, אם אני לא טועה, רביעי או חמישי שנסגר השנה.

איילת נחמיאס ורבין: המרכזים הקודמים היו של 100 ו-200 עובדים.

איילת נחמיאס ורבין: הנקודה שלי היא שאם ההכוונה של ההשקעות לא תתכוונן למקומות עתירי הון – זאת אומרת, שדורשים השקעה עודפת, לא שהיום הם פה ומחר הם בהודו, או מחר הם בסין, אנחנו לא נלך לשום מקום.

<אמיר רשף: מה שהוביל את הצמיחה בשנים האחרונות זה התעשייה עתירת הידע.

איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני רוצה להגיד לך משהו.

איילת נחמיאס ורבין: יש לי חדשות בשבילך, עמיר.

איילת נחמיאס ורבין: אני לא יודעת מתי היית פעם אחרונה במפעל.

איילת נחמיאס ורבין: גם מפעל שמייצר מוצרי פלסטיק, אתה לא תאמין – מייצרים אותו בטכנולוגיה עתירת ידע.

איילת נחמיאס ורבין: מכונות ההרכבה, מכונות הייצור - - -

<אמיר רשף: מה שהוביל את צמיחת המשק בשנים האחרונות זה תעשיית ההייטק.

איילת נחמיאס ורבין: תעשה לי טובה, כי כולנו קראנו את דוח טאוב, ואנחנו יודעים איזה נתח קטנטן מהסקטור הזה מושך את הפריון של ישראל.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים ומבינים את זה, ולא כולם במדינת ישראל יכולים להיות בנקאים ואנשי הייטק.

איילת נחמיאס ורבין: אני, למשל, אומרת לך, שאני לחלוטין לא מוכשרת להיות אשת הייטק.

איילת נחמיאס ורבין: תודה לאל לתעשיית ההייטק שאני לא הגעתי אליה.

איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת להיות קצת תעשיינית, וגם זה קצת נתון במחלוקת.

איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך: תקשיבו, משהו לא טוב קורה כאן.

איילת נחמיאס ורבין: עכשיו, לא יכול להיות שהמשאבים האלה שכבר הוחלט עליהם, אתה תגיד לנו עכשיו שההחלטה נתונה בידי השולחן העגול, שאנחנו יודעים שהוקם בשבוע שעבר.

איילת נחמיאס ורבין: עמיר, אתה אדם רציני, אתה יודע שהמצב קשה וככל שתרחיקו את המשאבים האלה זה רק יעמיק, אז למה אנחנו מחכים בדיוק?

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד עוד משהו – על הטבות המס.

איילת נחמיאס ורבין: צריך לראות איפה האפקטיביות שלהן, האמיתית.

איילת נחמיאס ורבין: אתה דיברת על חברות שפתאום הנתונים שלהם יורדים, על החברות שמובילות את הייצוא הישראלי, ופתאום הנתונים שלהם יודעים.

איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את הפילוח שאתה מדבר עליו, ועדיין אני אומרת לך: צריך לראות איפה הטבות המס הן האפקטיביות ביותר.

משה גפני: לפני שאתן את זכות הדיבור - - -

אוריאל לין: לא, רציתי רק לשאול אם אני יכול לעבור למקום מכובד לצד עמיתי, שרגא ברוש.

משה גפני: בוודאי.

משה גפני: בבקשה, בכבוד.

משה גפני: אני לא מבין במשפטים הגדולים.

משה גפני: אני מבקש שתענו על השאלות שלי, ואם אתם לא יודעים את התשובה, תגידו.

משה גפני: היתה החלטה שמעבירים 265 מיליון שקל.

<אמיר רשף: יש טיוטת החלטה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: כל תשובה תתקבל בברכה, רק שאני אדע.

משה גפני: היתה הצעת החלטה.

משה גפני: הצעה להחלטה, נכון.

משה גפני: 265 מיליון שקל, מה קרה לזה?

משה גפני: הרי אם היו נותנים את ה-265 מיליון שקל יכול להיות שהיינו יכולים או שהם היו יכולים להתמודד עם הבעיה המאוד קשה הזו שהתעשייה נופלת.

משה גפני: יכול להיות.

משה גפני: יכול להיות שלא.

משה גפני: אבל זו היתה הצעת ההחלטה.

משה גפני: מה קרה אתה?

משה גפני: נפסיק לדבר ציונות.

משה גפני: נדבר קודם על כסף, בפועל.

משה גפני: למה זה לא התבצע?

<אמיר רשף: הצעת ההחלטה הזו לא הגיעה לממשלה.

משה גפני: למה?

<אמיר רשף: כי לא הבשילו התנאים בכל מה שצריך לצביעת מקורות לשנים עתידיות, וכדומה.

משה גפני: בגלל שלא היו מקורות לכסף.

<אמיר רשף: ועכשיו הוחלט שהנושא הזה יידון במסגרת הפורום שהוקם במסגרת הפורום שהוקם עם המעסיקים וההסתדרות.

<שרגא ברוש: זה תקציב השנה הבאה.

<אמיר רשף: זה יכול להגיע עדיין ב-2016.

<שרגא ברוש: לא יכול להגיע, בחיים, כי השולחן העגול, אגב - - -

מיקי לוי: השר שלך הבוקר מתעורר ל-11 מיליארד שקל מינוס, על מה אתם מדברים?

<שרגא ברוש: מה אתם מצפים מהשולחן העגול, שיביא מיליארדים - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: התשובה היא בסדר.

משה גפני: המצב לא בסדר.

משה גפני: התשובה – לא.

משה גפני: זאת אומרת, לא היה כסף, אז לא הביאו את זה להחלטה.

משה גפני: עכשיו מה שיקרה זה שהמדינה תפסיד המון כסף, בגלל שחלק גדול מהמפעלים עוברים לחו"ל.

משה גפני: המדינה תפסיד.

משה גפני: זה מה שהגמרא אומרת: בתר עניא אזלא עניותא, אחרי העוני הולך עוד עוני.

משה גפני: לא רק שלא מעבירים את הכסף הזה שהיה מביא הרבה כסף, של מפעלים שהיו פועלים כאן ולא היו הולכים לקבל הבטחת הכנסה, והיו משלמים מסים, כאן במדינה, והיה פי מיליון יותר מאשר 265 מיליון.

משה גפני: המפעלים יילכו לחו"ל בגלל שלא מצאו מקור מימון ל-265 מיליון.

<אמיר רשף: אני חושב שהציפייה שה-265 מיליון יפתרו את כל בעיות התעשייה והיצוא של מדינת ישראל היא טיפה מוגזמת.

<אמיר רשף: אני חושב שיש בעיות מבניות, בעיות של רגולציה, בעיות של אטרקטיביות של המשק שהן הרבה יותר חשובות מאם נגדיל את המענקים לחוק עידוד או אם נגדיל את התקציב במכון היצוא בעוד כמה עשרות מיליונים.

<אמיר רשף: מישהו חושב שהכסף שהממשלה נותנת לתעשייה ולעסקים הוא זה שיביא להובלת הצמיחה ויהיה מחולל השינוי הכי משמעותי שלנו, מתעלם מעוד כמה בעיות מאוד משמעותיות שיש לנו.

<שרגא ברוש: אני לא מקבל את זה, לחלוטין לא אני לא מאמין שישבתי מולך חודשים, ודנו על כל סכום - - -

<אמיר רשף: מזה שמהנדס היום בהייטק היום - - -מזה שהרגולציה פה מכבידה וצריך למצוא פתרונות לרגולציה - -

<שרגא ברוש: נכון, אתה צודק.

<אמיר רשף: מזה שכמו שהוזכר פה – אנחנו לא אטרקטיביים - - -

<שרגא ברוש: עמיר, לא מתאים לך.

<שרגא ברוש: גם שער הדולר זה בעיה, ושער היורו זה בעיה, והרגולציה זה בעיה, הארנונה זה בעיה ומחיר המים זה בעיה.

<שרגא ברוש: מה זה קשור בכלל לעובדה שאנחנו צריכים להתחיל לטפל בבעיות?

<שרגא ברוש: אני מאוד אשמח, ובהחלטת הממשלה יש הרבה דברים שלא קשורים לכסף, שעוסקים בין היתר ברגולציה - - -

<אמיר רשף: אבל הדיון פה נסוב סביב ה- 265 - -

<שרגא ברוש: כי זו ועדת כספים.

<אמיר רשף: - - ונדמה לי שיש פה איזה שהיא ציפייה שה-265 הולך לפתור את כל הבעיות.

<אמיר רשף: בואו אני - - -בשנת התקציב הזו, שחלקם לא היו - - - ויש הגדלת מענקים, ויש קרנות תמיכה - - -

איילת נחמיאס ורבין: - - -

<שרגא ברוש: אם יש הכל – למה זה המצב?

<אמיר רשף: - - - מפעלים לגז טבעי, כולל תוכנית לנגב המזרחי, והקמנו את הקרן לעסקים במצוקה, סוף סוף, ויש קרן חדשה להלוואות בערבויות מדינה, אבל את כל זה אתם שוכחים, ורק את ה- 265 מיליון - - -

יצחק וקנין: אתה יודע מתי אני יכול לקבל את כל מה שאתה אומר?

יצחק וקנין: כשאתה אומר – הקמת קרן לעסקים קטנים.

יצחק וקנין: אתה יכול לבוא פה – הגדלת, נגיד היה לך 100 מיליון ושמת 200 מיליון.

יצחק וקנין: אתה יכול לבוא ולדווח לנו כמה ביצעת בפועל?

<שרגא ברוש: סליחה, קיצצו למשרד התעשייה 300 מיליון שקל בתקציב הזה.

יצחק וקנין: בוא נלך לשיטה שלו.

יצחק וקנין: אם הוא טוען שהוסיפו כסף, אולי יביא לנו לפה.

יצחק וקנין: תראה, יש פה טענה.

יצחק וקנין: אני השבוע הסתובבתי בשני מפעלים באזור הגליל המערבי ושניהם אמרו לי אותו הדבר.

יצחק וקנין: אתה יודע שיש עכשיו מדידות בנושא ארנונה, אתה לא יודע איזו קטסטרופה הולכת להיות על המפעלים, עכשיו.

יצחק וקנין: יש חברה שמודדת את השטח הפיזי, לא רק של הבתים אלא גם של המפעלים.

יצחק וקנין: אומרים לי בעלי מפעלים שיש שיטה חדשה שאתה נכנס למפעל, יש שם גלריה שהוא מאכסן בה.

יצחק וקנין: מודדים לו את הגלריה פעמיים.

יצחק וקנין: את השטח הוא מחשב לו פעמיים.

יצחק וקנין: הוא אמר לי - אנחנו הולכים פה לשלם כסף הון תועפות שאנחנו לא יודעים מאיפה להביא את זה, משהו מפחיד.

יצחק וקנין: הם הראו לי חיובי ארנונה, רשויות שהכפילו להם את הארנונה.

יצחק וקנין: חברה', אלה סכומים שאי אפשר להבין אותם.

יצחק וקנין: תגידו, אתם הזויים?

<שרגא ברוש: הנה הארנונה, בשקף בצד שמאל, בכתום.

משה גפני: מי יוכל לענות על מה שהוא אמר בעניין הארנונה?

<אמיר רשף: אני יכול לבדוק אם יש איזה שינוי במדיניות הארנונה לתעשייה.

<אמיר רשף: אני לא יודע אם זה - - -

יצחק וקנין: עכשיו, בעקבות מדידות חדשות שאתם עושים גם לבתים וגם למפעלים.

<אמיר רשף: אנחנו עושים או הרשויות המקומיות עושות?

יצחק וקנין: כנראה שהאוצר מצא לו עוד נישה.

יצחק וקנין: יש היום מחלבה של כסף וככל שאתה רוצה להוריד את הנתח שלך במענקי האיזון, אתה בא והולך למקום אחד.

יצחק וקנין: יש לך מאיפה.

יצחק וקנין: תקשיב, אני אומר לך באחריות.

יצחק וקנין: הנה, תשמעו אותי פה, כל מה שאני אומר נרשם בפרוטוקולים.

יצחק וקנין: הארנונה תעלה בשנה הזו בעוד 30% לכל המשק הישראלי.

יצחק וקנין: באחריות.

יצחק וקנין: באחריות מלאה אני אומר את זה.

יצחק וקנין: הנה, זה רשום בפרוטוקול.

משה גפני: מבלי להעלות את הארנונה.

<שרגא ברוש: רבותי, חברי הכנסת.

<שרגא ברוש: אמר עמיר – אנחנו עושים את זה, ואת זה ואת זה.

<שרגא ברוש: הכוונה – עושים באמצעות משרד הכלכלה והתעשייה.

<שרגא ברוש: למשרד הכלכלה והתעשייה בתקציב הזה, אחרי מה שאישרתם, מורידים 300 מיליון שקל.

<שרגא ברוש: לא רק שלא מוסיפים, אלא את ה-300 מיליון שקל מורידים.

<קריאה: כי אין שם שר.

<שרגא ברוש: מאיפה הם יתנו את זה?

<שרגא ברוש: מפה ומפה ומפה.

<שרגא ברוש: אז לא נותנים 265 ומורידים 300 תעשו חשבון ביחד, איך זה עוזר לייצוא, לצמיחת התעשייה וכל זה.

מיקי לוי: אני מתנצל שאיחרתי - - -

יצחק וקנין: לא אחרת, לא אחרת.

מיקי לוי: ב-9 לאפריל, לפני חודשיים זיהיתי כבר על פי נתונים שאספתי אצלם את המגמה הזו שהולכת לפגוע בנו, נתונים מדאיגים של ירידה בייצור.

מיקי לוי: זה קיים על השולחנות שלנו כבר 4 חודשים.

מיקי לוי: זה שאנחנו מתעוררים עכשיו כאן כי גפני נענה לבקשתי ליזום דיון, זה לא אומר שלא רציך לטפל.

מיקי לוי: אני חוזר חזרה לסיפור של ה-265 מיליון שקל שלא העברתם.

מיקי לוי: הם לא יכולים לעשות שום מהלכים.

מיקי לוי: הנתונים הם נתונים מדאיגים.

מיקי לוי: אני מוכן לתת לך את המכתב הזה שמפרט הכל.

מיקי לוי: אני משוכנע שאתה יודע את הנתונים הרבה יותר טוב ממני.

מיקי לוי: מכון הייצוא, אדוני, ב-2015 ירד ייצוא השירותים ב-2.8%, הסתכם רק ב-34 מיליארד דולר.

מיקי לוי: היתה ירידה.

מיקי לוי: זו הירידה הראשונה, אדוני, מזה 6 שנים.

מיקי לוי: 6 שנים זו הירידה הראשונה.

מיקי לוי: פעמוני האזעקה לא צלצלו?

מיקי לוי: אני לא מבין אתכם.

מיקי לוי: אני לא רוצה להיכנס לכל הנתונים שיש לי כאן, שעולה שמכון הייצוא - - - השירותים ב-2015 עמד על 37% מסך הייצוא הישראלי והוא התכווץ ב-9%.

מיקי לוי: אני לפני יומיים הייתי בד"ר פישר, אדוני, שלוש שעות.

מיקי לוי: מפעל לתפארת מדינת ישראל של תמרוקים.

מיקי לוי: אם אני מסתכל רק על ייצור התמרוקים, שזה נישה, זה לא הכל ואין לי עכשיו זמן לסקור את כל הירידות בייצוא, וד"ר פישר מתעסק בנושא של ייצור תמרוקים, והוא צנח ב-2015 כבר ב-10%.

מיקי לוי: הוא הסתכם ב-546 מיליון דולר לעומת 609.

מיקי לוי: כל פעמוני האזעקה מצלצלים, חברה'.

יצחק וקנין: זה על השתק.

מיקי לוי: המצב יותר גרוע כי אני מתעורר הבוקר לבקשה של שר האוצר לקיצוץ של 11 מיליארד שקל.

מיקי לוי: אנחנו 5 חודשים אחרי תקציב 2016, כי להזכירכם אדוני, ב-2015 היה 1 חלקי 12.

מיקי לוי: ואנחנו רק בהתחלה, מה יקרה לנו?

מיקי לוי: תתעוררו, תעשו שולחן עגול אתם, תגייסו אותנו, אני מוכן להיות עובד שלכם, שליח שלכם.

מיקי לוי: תשבו עם התעשיינים, תראו איזה מנועי צמיחה.

<שרגא ברוש: אבל ישבו, לא מקיימים - - -

מיקי לוי: שיקיימו גם את ההחלטות, לא סתם לשבת.

מיקי לוי: ואם נצטרך, נביא אתכם לוועדת הכספים.

אוריאל לין: אתה מכיר גם חלק אחר במגזר התעשיינים?

אוריאל לין: אני מציע שאתה תבקר גם אצלנו.

מיקי לוי: אני אבקר כל מקום - - - אני אבקר גם אצלך.

מיקי לוי: זה כואב לי.

מיקי לוי: <ירידה בצמיחת המשק הישראלי וחשש גובר מכניסתה של ישראל למיתון> <ירידה בצמיחת המשק הישראלי וחשש מכניסה למיתון> <ירידה בצמיחת המשק הישראלי וחשש מכניסה למיתון>

משה גפני: אני מבקש, חבר הכנסת יעקב פרי.

משה גפני: אתה הגשת בקשה לדיון מהיר ואושר לך ואני מבקש ממך.

משה גפני: פורמלית אני צריך להגיד – אתה ביקשת בקשה לדיון מהיר בנושא של ירידה בצמיחת המשק הישראלי וחשש מכניסה למיתון.

משה גפני: אני מבקש ממך לומר את דברך בעניין.

משה גפני: אני מבקש גם משני החברים האחרים שהגישו את הבקשה, אם הם יהיו כאן, לאפשר להם גם.

משה גפני: נחמן שי ומיכל רוזין.

יעקב פרי: אני קודם כל רוצה להודות לאדוני, יושב ראש הוועדה, על קיום הדיון המהיר וההיענות לבקשתי.

יעקב פרי: ביקשתי לקיים את הדיון, אדוני היושב ראש, כי אני באמת ובתמים חושב שאין כאן בכלל עניין של קואליציה ואופוזיציה.

יעקב פרי: מדובר בכלכלת ישראל שעלולה להיכנס, אם היא לא כבר בעיצומו של משבר כלכלי חריף, ונראה לי מניסיוני הדל שעדיין יש מקום שהמדינה תנקוט בצעדים נדרשים, כדי להימנע ממפולת.

יעקב פרי: אסור לנו שיציבות המשק, ואתה מכיר אותי כבר זמן יחסית רב – אני לא אעשה מזה עניין פוליטי, אבל אסור שהכלכלה תיכנס להיות בת ערובה לאינטרסים, לשרידויות פוליטיות ושאר ירקות.

יעקב פרי: בשנה האחרונה אנחנו עדים להאטה משמעותית בצמיחת המשק שעמדה ברבעון הראשון רק על 0,8%.

יעקב פרי: ההאטה הזו נובעת ממדיניות פיננסית – לטעמי, לפחות, לא אחראית, יש שיגידו נהנתנית, אני לא רוצה להיכנס לרכילויות.

יעקב פרי: המדיניות הזו היא מסוכנת.

יעקב פרי: היא מדרדרת את המשק הישראלי, היא מעלה חשש אמיתי מפני האפשרות שאנחנו בסיפו, אם לא כבר בתחילתו של מיתון.

יעקב פרי: נורות האזהרה, כפי שנאמר פה, הבהבו כבר זמן רב.

יעקב פרי: כלל המומחים דיברו על זה.

יעקב פרי: הם לא מניאים את הממשלה הזו מהמשך מיניות פיננסית קלוקלת שגוררת את כל המשק למטה.

יעקב פרי: ברשותך, על קצה המזלג נתונים, כפי שאני אספתי אותם.

יעקב פרי: אני יודע שתמיד אפשר להתווכח על אחוז לכאן או אחוז לפה.

יעקב פרי: אם בסוף שנת 2014 תחילת 2015 – המועד שבו הסתיימה כהונת הממשלה הקודמת, מדד יצוא הסחורות עלה ב-11,6%, ברבעון הראשון לשנת 2016 הוא ירד ב- 14,1%.

יעקב פרי: ב-2014 מדד הייצור התעשייתי עלה ב-5,7%, בשנת 2016 הוא ירד ב-2,2%, וכל זה, למרות מבצע "צוק איתן" עם כל ההשלכות, כל הדברים שכבר דיברתי בהם.

יעקב פרי: אפשר להמשיך את כל הנתונים, אני לא רוצה לגזול זמן רב.

יעקב פרי: רק פני מספר שבועות פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כי יבוא הסחורות והשירותים ממדינות אחרות גובר, בעידוד הממשלה, יש לציין, וכתוצאה מהמגמה של ההתחזקות הבלתי נשלטת של השקל הייצוא הישראלי ירד כמעט ב-13%, נשען כיום בעיקרו על שלוש חברות גדולות, בלבד.

יעקב פרי: ללא ספק – רצף של נתונים מדאיגים שצריכים להדליק נורות אזהרה רבות.

יעקב פרי: אם זה לא מספיק, אז סוכנות האשראי המובילה, מודיס, הוציאה לפני כשבוע הודעה לפיה הצמיחה הנמוכה במשק הישראלי עלולה למנוע מישראל לעמוד ביעד הגרעון שעומד על 2.9% בשנה הנוכחית.

יעקב פרי: סוכנות האשראי הזו אף הזהירה מפני התקציב הדו שנתי שמקדמת הממשלה, שכן בניית תחזיות לשנת 2018 איננה ריאלית, כאשר הסימנים מראים שהצמיחה לא תעמוד בציפיות.

יעקב פרי: אז ממשבר קואליציוני אחד לאחר אנחנו עדים לכך שהמטרה הנעלה ביותר היא שרידות פוליטית ותרופת הפלא לכל משבר קואליציוני היא פיזור עוד כספים.

משה גפני: אתם נגד הפנסיה לעולי ברית המועצות?

יעקב פרי: אני לא נגד הפנסיה - - -

משה גפני: כי זה כבר היה משפט פוליטי.

משה גפני: עד עכשיו זה היה מקצועי, אבל מותר לך, כי הפוליטיקה פה היא המקצוע.

יעקב פרי: אני עדיין אשאר צמוד לעניין ה - - - ופחות לעניין הפוליטי.

יעקב פרי: בזמן שהוצאות הממשלה בשנה הבאה חורגות לפי מיטב הבנתי ב-15 מיליארד שקלים מתקרת ההוצאות שנקבעה, מדינת ישראל ממשיכה להסתרך מאחורי חברות אחרות ב-OECD בכל מה שנוגע להוצאות על חינוך, בריאות ותחבורה.

יעקב פרי: ובהינתן, וכתוצאה מהמדיניות הבלתי אחראית מסדרי העדיפויות הפוליטיים של ממשלת ישראל-משרד האוצר, אל לנו גם להתפלא אם אכן תבוא ירידה בדירוג האשראי של מדינת ישראל.

יעקב פרי: ירידה שכזו עלולה להוביל להחמרת המגמות המדאיגות להן אנו עדים.

יעקב פרי: אני חושב שקודם כל, תמונת המצב הנוכחית צריכה להיות קריאת השכמה בהולה לקובעי המדיניות.

יעקב פרי: אני חושב שלשולחן הזה, לוועדה הזו ולך, בראשה, יש תפקיד מכריע ומשקל סגולי לא רק בזכות ידענותך ומעורבותך, אלא – ועדת הכספים, אדוני, צריכה ליזום ולקחת חלק פעיל כדי לוודא שהממשלה הזו, התקציב הדו שנתי הזה שאני חושב שהוא יהיה אסון, לא מפקירה את יציבות המשק.

יעקב פרי: בשביל זה כולנו התכנסנו כאן היום, ואני שוב מודה לך.

משה גפני: אני מבקש לומר, לפני שאנחנו ממשיכים – תפקידה של ועדת הכספים הוא לפקח על עבודת הממשלה.

משה גפני: לא נוח לי הדיון הזה, אני חלק מהקואליציה.

משה גפני: זה דיון שהוא דיון קשה, הוא דיון שאני השתכנעתי כבר בישיבות הקודמות של הוועדה שיש בעיה מאוד מאוד קשה.

משה גפני: אנחנו נגיע לתקציב שבו נצטרך לעשות קיצוצים, ואני יודע שאנחנו הולכים למצב שאנחנו לא נוכל לסבול.

משה גפני: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.

משה גפני: אני רוצה להודיע לכם – אנחנו לא נתחרה במי היה במפעלים קודם – היית שלשום?

משה גפני: היית לפני 3 שבועות?

משה גפני: אני הייתי שלשום בקרית מלאכתי במפעל התעשיות "פלוקטקס".

משה גפני: משהו שערורייתי שלא היה כמוהו.

משה גפני: עובדים מהפריפריה עובדים שם.

יעקב פרי: מה הוא עושה, המפעל?

משה גפני: הם מייצרים בדי ריפוד.

משה גפני: משהו עולמי.

משה גפני: והעובדים הם כולם מקרית מלאכי, קרית גת, כל האזור ההוא.

משה גפני: ועומדת ממשלה, עומדת רשות המסים, ולא מכיר בו.

משה גפני: אומר שהוא כבר גר 10 שנים בארץ אז הוא כבר לא משקיע חו"ל.

משה גפני: הוא תושב חו"ל.

משה גפני: לא משנה, אני לא כל כך רוצה להיכנס לעניין הזה כי אני לא קשור לחב"ד, אבל הוא אומר שהאדמו"ר של חב"ד שלח אותו ולכן הוא שם, אחרת הוא יורד חזרה לארצות הברית.

משה גפני: אז יורדים לחייו, פשוט לא להאמין, אנחנו נמצאים במדינת חלם.

אוריאל לין: אתם עשיתם את זה.

אוריאל לין: אתם, בוועדת הכספים הייתם שותפים.

משה גפני: בסדר, אני צועד על עצמי.

אוריאל לין: בדיון זה – אומרים את האמת.

משה גפני: אבל מותר לי לצעוק.

משה גפני: אני לא חייב לומר את האמת.

משה גפני: אני אשם?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני לא אשתוק על הדבר הזה.

משה גפני: עובדים מהפריפריה.

משה גפני: המפעל הוא לתפארת מדינת ישראל.

משה גפני: הוא לא איש ששייך אלי פוליטית, או משהו.

משה גפני: אני מדבר עם רשות המסים.

משה גפני: אומרים לי: בג"ץ פסק לטובתו, נכון, אבל בג"ץ לא הבין מה שהוא אומר, נגיש ערעור.

משה גפני: אנחנו שומעים את זה מכל מקום, חברים.

משה גפני: אנחנו הולכים למפעלים, אנחנו כנסת מאוד פעילה.

משה גפני: אנחנו הולכים למקומות, לפריפריה, למפעלים.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: זה נראה כאילו אנחנו שתי מדינות.

משה גפני: עכשיו, אם חסר כסף, יש לי הצעות.

משה גפני: בואו נדבר, נראה מאיפה מביאים כסף.

משה גפני: אנחנו נקיים על זה דיון.

אוריאל לין: הדיון הזה הוא מאוד חשוב, ותרשו לי שאדבר בכנות מאוד מוחלטת.

אוריאל לין: חבר הכנסת מיקי לוי דיבר על כך שפעמוני האזעקה כבר נשמעים, ואני רוצה לומר לכם – גם אוזני חברות וחברי הכנסת אטומים לפעמוני אזעקה אלה.

אוריאל לין: אני אסביר.

אוריאל לין: זו היא הטבלה המצביעה על נתוני הצמיחה של המשק.

אוריאל לין: כל מה שצריך לעשות זה לעשות השוואה פשוטה בין נתוני הצמיחה בעשור הקודם לעשור הנוכחי.

אוריאל לין: תסתכלו מה קרה לנו – ב-4 השנים האחרונות, ואני מדבר כרגע על התוצר של המגזר העסקי – ירדנו ב-2012 ל-2,6 ובשתי השנים האחרונות ל-2,3 אחוז אחוזי צמיחה של המגזר העסקי, שזה לא צמיחה, זו הטעייה.

אוריאל לין: זה גידול תוצאתי של הגידול באוכלוסייה.

אוריאל לין: צמיחה זה כשיש גידול בתוצר לנפש.

מיקי לוי: - - -

אוריאל לין: אלה נתונים מוסמכים, חבר הכנסת לוי.

משה גפני: אוקיי, השתכנענו.

משה גפני: מי אשם?

אוריאל לין: גם אתם.

אוריאל לין: אני אסביר.

אוריאל לין: אני אומר דבר מאוד פשוט ואני רוצה שזה יובן – לא לשכת ראש הממשלה, לא בנק ישראל, לא משרד האוצר ובמידה רבה גם לא כנסת ישראל – יודעים מה באמת מתרחש היום במגזר העסקי.

אוריאל לין: אם הייתם יודעים מה באמת מתרחש הייתם מתנהגים אחרת.

אוריאל לין: אתם מקבלים נתונים תוצאתיים, נתוני מקרו.

אוריאל לין: אבל מה מתרחש באמת, בתוך המגרש העסקי?

אוריאל לין: אז אומרים – רגע, פסקה הצמיחה.

אוריאל לין: בואו נחפש מנועי צמיחה.

אוריאל לין: רבותי, כן.

אוריאל לין: סייבר זה מנוע צמיחה, יצוא תעשייה זה מנוע צמיחה, אבל זו תפיסה סלקטיבית לא נכונה.

אוריאל לין: זו תפיסה סלקטיבית אליטיסטית שאומרת – אלה חשובים יותר, אלה חשובים פחות, בואו נתמוך בהם ונשאיר את כל המגזר העסקי.

אוריאל לין: אז אני אומר לכם: הוכח בישראל - - -

יצחק וקנין: זו התפיסה של ראש הממשלה, לצערי הרב.

אוריאל לין: אני אגיע לזה, תאמין לי.

מיקי לוי: אבל מנוע הצמיחה המקומי זה לא מספיק.

אוריאל לין: הגישה צריכה להיות - - - צמיחה צריכה להיות פעולות שמשפיעות על כל המגזר העסקי, בשלמותו.

אוריאל לין: גם הייצור, גם הבנייה, גם החקלאות, גם המסחר בשירותים – הכל, משום שהירידה שלנו בייצוא זה לא תוצאה של בעיות בסחר העולמי.

אוריאל לין: זה מה שאנחנו גרמנו.

אוריאל לין: אם אנחנו צריכים תמיכה למה שאני אומר לכם, רק אתמול והיום התפרסמו נתונים של IMD, מוסד מאוד יוקרתי בשוויץ שמודד את כושר התחרותיות של הכלכלות השונות בעולם, והוא אומר לנו: ראו זה פלא, אנחנו בהייטק, במו"פ, בחדשנות, במקום מאוד גבוה, אבל כשמדובר במס חברות, כשמדובר בצמיחה, כשמדובר בהשתתפות האוכלוסייה בכוח העבודה אנחנו באחד המקומות הנמוכים בעולם.

אוריאל לין: למה?

אוריאל לין: כי פה נוצר הפער.

אוריאל לין: אני רוצה להדגיש ולומר שמנוע הצמיחה האמיתי זה מנוע צמיחה שפועל על המשק כולו.

אוריאל לין: כך עשינו בעשור הקודם, כשבנימין נתניהו, ראש הממשלה היום, היה שר אוצר.

אוריאל לין: הוא חשב על המגזר העסקי כולו, ובהתאם לזה זה נעשה.

אוריאל לין: ומה זה בעצם מנוע צמיחה אמיתי, שכדאי שנבין, לשורש העניין?

אוריאל לין: זה מוטיבציה של בעלי עסקים לבנות ולפתח עסקים.

אוריאל לין: אני לא קולט איך לא מבינים את זה, שכשאנחנו מכרסמים במוטיבציה הזו, כשאנחנו שוחקים אותה ומדכאים אותה, אנחנו לא מצפים שתהיה צמיחה?

אוריאל לין: אז תראו מה שקרה כאן.

אוריאל לין: בתשע השנים האחרונות - מבול של חוקי עבודה.

אוריאל לין: הכל טוב, הכל חשוב לעובדים, אין ספק, אבל לא פחות מ-190 תקנות וחוקי עבודה, הכל – הכבדות על המעסיקים.

אוריאל לין: חוקי הגנת הסביבה – הכבדות על המעסיקים.

אוריאל לין: חוקי הגנת הצרכן – הכבדות נוספות על המעסיקים.

אוריאל לין: דיווחים – שפע של דיווחים.

אוריאל לין: אם אני אעשה את הרשימה של הדיווחים שנדרשו מהמגזר העסקי, מקוונים, למס הכנסה, למס ערך מוסף, אתם תקבלו ספר שלם, שאני עוד לא נכנס לשוק ההון.

אוריאל לין: כל זה, ונוסף לכל זה, ומי שמככב – הפליליזציה, הפליליזציה של המגזר העסקי.

אוריאל לין: היום, שיהיה לכם ברור, מי שמנהל עסק הוא במצב יותר חמור מלהיות נאשם בפלילים ממי שעיסוקו בעולם התחתון.

אוריאל לין: אתם יודעים כמה עבירות יש בדיני עבודה?

אוריאל לין: לא אצטט את הכל.

אוריאל לין: 200.

אוריאל לין: בהגנת הסביבה – 800.

אוריאל לין: בהגנת הצרכן – קרוב ל-70, כבר.

אוריאל לין: רבותי, אתם לא מבינים שהרסתם, הרסתם – גם אתם, חברי הכנסת, גם הממשלה – הרסתם את המוטיבציה לבנות עסקים במדינה הזו, ואתם מצפים שתהיה צמיחה?

אוריאל לין: מאיפה תהיה צמיחה?

מיקי לוי: - - -

אוריאל לין: לא תהיה צמיחה, ואני כבר רואה מול עיניי מה עומד לקרות.

אוריאל לין: ידברו על הבור התקציבי, ידברו במונחים של שנה, ייסחפו בוויכוח על הבור התקציבי, האוצר יזרוק קצת תקציבים, אני מניח – בהסכמה עם חברי שרגא ברוש – האוצר יחשוב שהוא פתר את בעיית הצמיחה.

אוריאל לין: לא, זה יגרור אותנו למיתון, כי אנחנו צריכים לחזור לצעדים אמיצים, באומץ, שמשפיעים על המגזר העסקי כולו, בלי אפליה.

אוריאל לין: וקודם כל שהממשלה תעשה את חובתה.

אוריאל לין: שתוריד את נטל העומס של כל הגופים שנמצאים בשליטתה, המונופולים בשליטת הממשלה.

אוריאל לין: כאן היא צריכה להיאבק.

אוריאל לין: הממשלה באה ואומרת לנו שהיא רוצה להוריד את הרגולציה?

אוריאל לין: הרגולציה עולה כל הזמן.

אוריאל לין: עשו לנו מעין כסות, עלה תאנה, לעניין הורדת הרגולציה.

אוריאל לין: הממשלה מדברת על הורדת רגולציה והרגולציה עולה כל הזמן.

אוריאל לין: אז לכל אחד יש את האג'נדה האהובה עליו, כל אחד רוצה להיטיב, כמובן, עם העובדים.

אוריאל לין: על חשבון מי?

אוריאל לין: על חשבון המעסיקים, ולא קולטים.

אוריאל לין: ביום שבו בנק ישראל יעשה את עבודתו, ויעשה לנו חישוב מדויק בכמה נוספו העלויות על גב המגזר העסקי מתחילת המאה הנוכחית, בכמה כורסם מזמן הניהול כדי לעמוד בכל ה'דרישות שהעסק צריך לעמוד בו, כשאתם תראו מול עיניכם את הנתונים הללו, כשבנק ישראל – ואני מציע, אדוני היו"ר, לדרוש זאת מבנק ישראל, שיאמר לכם בכמה זה מסתכם – כל העלויות הנוספות האלה, על גב המגזר העסקי, כמה זמן ניהול זה גוזל - אז תוכלו לנהל מדיניות כלכלית נכונה.

משה גפני: תודה, אני מבקש בקצרה, ברוך שניר.

<ברוך שניר: אני מנהל תחום כלכלה והתאחדות המלאכה והתעשייה.

<ברוך שניר: בעיקרון אני חושב שכרגע אנחנו למעשה מתבשמים מכך שהמשק עדיין ביציבות כלכלית ויציבות פיננסית, ומזה שעדיין יש צמיחה, אבל בעיקרון, הרכב הצמיחה הוא מאוד בעייתי ונשען בעיקר על צריכה פרטית, כשבראייה לטווח ארוך היא פשוט מגלמת בתוכה שיעורי פריון שהם נמוכים, באופן יחסי.

<ברוך שניר: אני מצטרף לכל מה שאמר אוריאל לין בנושא של עלויות רגולציה והשקעות רוחביות, שלדעתי צריכות להתבטא בעיקר בהון פיזי.

<ברוך שניר: את הבעיה של נדירות של כוח אדם מיומן ומקצועי בתעשייה אנחנו מכירים, אבל בסיכומו של דבר אין אפשר להתחמק.

<ברוך שניר: אם אנחנו באמת רוצים צמיחה שהיא בריאה וארוכת טווח, היא חייבת להישען על הון אנושי, חייבת להישען על השקעות בציוד ובנכסים, ומתוך ראייה של טווח ארוך.

<ברוך שניר: את הצעדים האלה צריכים לעשות כמה שיותר מוקדם.

משה גפני: אני רק מבקש מהמ.מ.מ שתכינו עבודה מה נעשה בעשר השנים האחרונות מבחינת החוקים שעברו בכנסת ובוועדותיה השונות, מה קרה ב-10 השנים האחרונות מבחינת ההכבדה על התעשיינים, על העסקים, על כל המגזר העסקי.

יצחק וקנין: אני מבקש עוד משהו – קחו את הנושא של הארנונה, כי הוא מרכיב מאוד בעייתי בתקופה הקרובה.

יצחק וקנין: אני אומר לכם את זה באחריות.

משה גפני: מקובל.

אוריאל לין: אנחנו נספק לכם חומרים.

אוריאל לין: - - -

משה גפני: סליחה, אם הייתי מדבר ככה בוועדת החוקה הייתי משתיק אותי.

משה גפני: אוריאל.

אוריאל לין: אני מתנצל, אדוני היו"ר, כי אני קצת נסער מהדיון הזה.

אוריאל לין: בדרך כלל אני לא נסער כל כך, אבל אני מרגיש שהמשק על עברי פי פחת, אני מצטער.

<ויקטור פתאל: חוקים שונים של הכבדה והקלה.

<ויקטור פתאל: לשני הכיוונים.

משה גפני: בסדר, בבקשה, וגם מה שחבר הכנסת וקנין דיבר, מפני שאני הולך לקיים על זה דיון עוד לפני התקציב.

משה גפני: עם כל העניין הזה, אי אפשר לחיות עם זה ככה.

<עדי שאולי: אני מהתאחדות התעשיינים, מנהל איגוד תעשיות הבנייה והצריכה.

<עדי שאולי: ענף התמרוקים שחבר הכנסת מיקי לוי דיבר עליו – דבר מאוד פשוט.

<עדי שאולי: מפעל ראש העין מעסיק חרדים ובני מיעוטים, 100 עובדים מהסביבה של ראש העין, הולך להעביר בסוף השנה הזו את המפעל לגרמניה.

<עדי שאולי: למה?

<עדי שאולי: משתי סיבות.

<עדי שאולי: נושא רגולציה שדיברתם פה, דבר אחד קטן – רישיון יצוא.

<עדי שאולי: תמרוק שלא נמכר בישראל צריך לעבור מסכת יסורים של עד 8 חודשים כדי שהוא יקבל את האישור.

<עדי שאולי: אנחנו מאבדים את העונתיות, אנחנו מאבדים לקוחות, מאבדים את כל השוק.

משה גפני: נציג המ.מ.מ, אתה מקשיב?

<קריאה: משרד הבריאות צריך להגיש לכנסת תקנות שמקצרות את ה - - -

<עדי שאולי: אנחנו עובדים על התקנות כבר 7 שנים.

<עדי שאולי: 4 שנים הן איפה שהוא בפינג פונג בין משרד המשפטים למשרד הבריאות, אבל אנחנו לא ניכנס לזה, זה רק דוגמה לרגולציה שמקשה על ענף התמרוקים.

<עדי שאולי: ענף התמרוקים ירד ב-2015 ב-10% והוא ימשיך לרדת בשנת 2016 בעוד 10%, מכל הסיבות.

<עדי שאולי: כולם באים ואומרים – יש ירידה, ומה הכלים?

<עדי שאולי: יש כלים שהמדינה כבר נותנת, אבל הם כלים שהם מאוד מאוד צעיר.

<עדי שאולי: כשניגשים היום לתוכנית "כסף חכם" אין כבר כסף, אז זה נדחה לשנה הבאה.

<עדי שאולי: השנה הבאה מגיעה, ואז, עוד פעם – הסייבר, ה HLS והמים, לוקחים את כל הכסף.

<עדי שאולי: מגיע ענף די קטן ואין כסף יותר, אז זה עוד פעם נדחה.

<עדי שאולי: בנושא של תמרוקים – אנחנו מדברים על 90% מפעלים קטנים של עד 80-60 עובדים, והשאר זה מפעלים קצת יותר גדולים.

<עדי שאולי: ד"ר פישר, שחבר הכנסת מיקי לוי היה בו הוא אחד מתוך שני מפעלים שהם יותר גדולים בענף הזה.

<עדי שאולי: אנחנו מדברים על בערך 70-60 מפעלים בכל הענף.

<עדי שאולי: צריך לקחת את הענף הזה ולהשקיע בו, ואולי לקטלג אותו גם כתעשייה מסורתית, שיוכלו לנצל את ה - - -

משה גפני: תודה רבה, דבריך נשמעים.

מנואל טרכטנברג: בקצרה.

מנואל טרכטנברג: לפני כשנה ישבנו באולם הזה והאוצר ביקש הארכה להגיש תקציב לשנת 2015, לאחד אותו עם 2016 כי הם רוצים לגבש תוכניות ארוכות טווח להאצת הצמיחה במשק.

מנואל טרכטנברג: בנובמבר העברנו כאן בכנסת את התקציב.

מנואל טרכטנברג: לא היו בתקציב 2016-2015 שום מהלכים רציניים להגברת האצת הצמיחה במשק, זו האמת.

מנואל טרכטנברג: לפני מספר ימים אתה, אדוני היושב ראש, ואני, ישבנו יחד בכנס קסריה, והאוצר הציג את התוכנית האסטרטגית לשנים הקרובות, ובפרט לתקציב הדו שנתי – שוב, הרי חשבנו ארוכות, הממשלה.

מנואל טרכטנברג: ואני מזכיר לך, אתה היית נוכח – לא היתה מילה אחת בתוכנית האסטרטגית על השקעה במנועי צמיחה כדי להגביר את הפריון, את הצמיחה במשק.

מנואל טרכטנברג: דובר על דברים אחרים, חשובים, אבל לא זה.

אוריאל לין: אתה המלצת - - -

מנואל טרכטנברג: לא הפרעתי לך.

משה גפני: אוריאל, אני חייב לסיים את הדיון.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להיות מאוד ברור בנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: צריך תשומת לב שלטונית ממוקדת כדי שאולי יקרה משהו בנושא הזה, כי זה לא קל.

מנואל טרכטנברג: כרגע, תשומת הלב של האוצר נמצאת כל כולה בשני דברים.

מנואל טרכטנברג: האחד, בדיון.

מנואל טרכטנברג: התעוררו 7 שנים באיחור, אבל בסדר.

מנואל טרכטנברג: אבל אני אומר לכם שתשומת הלב הזו צריך לעשות לה גם outsourcing.

מנואל טרכטנברג: כלומר, לא יכול להיות ששר האוצר יהיה כל כולו בתוך העניין הזה, כי הוא צריך להידרש גם לדברים אחרים.

מנואל טרכטנברג: הדבר השני שתשומת הלב הממוקדת - - - זה דבר שלא נוגע לעתיד המשק הישראלי – זו התחרותיות בבנקים.

מנואל טרכטנברג: זו אובססיה, וזו אובססיה לא במקום ולא במצב הנוכחי.

מנואל טרכטנברג: אין כרגע - - - לגבי הרגולציה, ופה צריך להגיד מילה – תראו, אני רוצה להגיד לכל הטוענים בעניין הזה, בצדק.

מנואל טרכטנברג: כל דבר כשלעצמו יש לו כאילו הצדקה, והמכלול לא עושה שכל.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: מכיוון שאין ראייה מערכתית.

מנואל טרכטנברג: כל פעם - גם אנחנו – באים עם משהו נקודתי שכשל

מנואל טרכטנברג: עצמו הוא צודק אבל הסך הכל לא יכול להמשיך.

מנואל טרכטנברג: אז אני קורא לשר האוצר לרשום את הדברים האלה.

מנואל טרכטנברג: לא הוא ולא הממשלה, לא נצליח אם כל הזמן ההסתכלות תהיה נקודתית, ומחר בבוקר – לא מסתכלים על התמונה הגדולה.

איתן ברושי: בדיון בשנה שעברה עם השר דרעי, בראשותך, הוצגה תוכנית צמיחה.

איתן ברושי: אני אמרתי ואני לא בטוח שזה נאמר היום: אין לממשלה מפת תעסוקה ואין לה יעד כמותי של מקומות עבודה ברמת הכנסה שמאפשרת כאן גידול לאוכלוסייה וקליטת העלייה.

איתן ברושי: זה כמעט דבר לא הגיוני.

איתן ברושי: אין ראש מערכת שאין לו פתרון לאוכלוסייה שהוא אחראי עליה.

איתן ברושי: כאן אין מפת תעסוקה.

איתן ברושי: עם מפת העדיפות לא ניתן לפתח תעסוקה, ואני חושב שאתה צריך לומר את זה עכשיו ולא בדיון כשיגידו – אין זמן.

איתן ברושי: יש תקציב דו שנתי.

איתן ברושי: אי אפשר לעשות דיון על תקציב דו שנתי בלי המרכיב של מפת התעסוקה ויעדים ברורים בכמות ורמת הכנסה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

משה גפני: הדיון הזה תם ולא נשלם.

משה גפני: אני פונה גם לאנשי האוצר.

משה גפני: שמעתם פה את רוח הדברים.

משה גפני: נאמרו פה דברים כדורבנות, דברים שיש בהם היגיון רב, גם מבחינת מנועי הצמיחה.

משה גפני: אני אומר לכם: אין בממשלה הזו גזירות נגד הציבור.

משה גפני: גם אם אתם לוקחים את תקציב 2016-2015, לא יהיו גזירות.

משה גפני: יש חוסר גדול במנועי הצמיחה.

משה גפני: לעתיד זה נראה - - -

יצחק וקנין: זו הגזירה הכי קשה.

יצחק וקנין: כי בטלה תביא לידי חטא וכל - - -

משה גפני: חבר הכנסת וקנין, אני העברתי תקציבים שהיו בהם גזירות קשות על הציבור, מסיבות שונות, בעיקר סיבות כלכליות וחסר בתקציב.

משה גפני: לא היו גזירות בממשלה הנוכחית, אנחנו מדברים על ממשלה שמכהנת שנה, שנה ומשהו.

משה גפני: החסר שהתגלה כאן, שידענו עליו כבר קודם, עם כל מה שנילווה לעניין הוא סכנה קיומית לכלכלה הישראלית.

משה גפני: זה לא סיפור של מה בכך.

משה גפני: אני מבקש לקיים דיון עם שר האוצר, לא קשור לתקציב, הרבה לפני התקציב, לקיים את הדיון עם שר האוצר על הנושא של דעיכת התעשייה.

אוריאל לין: מי ישתתף בדיון?

אוריאל לין: זה חשוב מי משתתף בדיון.

משה גפני: אני אדבר עם הצוות שלי.

משה גפני: אתה חייב לסמוך עלי, אחרי שעזבת את הכנסת והשארת אותי פה - שאני אביא את האנשים הנכונים.

משה גפני: אתה חייב לסמוך עלי, אחרת, מה תעשה?

אוריאל לין: תביא גם אותנו.

משה גפני: גם הנושא שהעלה חבר הכנסת יעקב פרי וגם בקשות אחרות שהועלו – צריך לקיים דיון על העניין הזה כי הנושא הזה הוא סכנה קיומית מבחינת הכלכלה של מדינת ישראל.

משה גפני: נכון שיש בעיות תקציביות, אני לא מביע עמדה.

משה גפני: אני בקואליציה, אני כל פעם שוכח.

משה גפני: דווקא באופוזיציה הייתי יותר מוצלח.

משה גפני: על כל פנים, המציאות הזו שהתוודענו אליה בישיבות האחרונות שקיימנו על דעיכת התעשייה בישראל ועל החשש מכניסה למיתון – מה שהעלה חבר הכנסת יעקב פרי וחברים אחרים שביקשו לקיים את הדיון הזה, אני אבקש לקיים דיון עם שר האוצר, דיון שנביא אליו את נגידת בנק ישראל, דיון שנביא אליו את כל הגורמים הציבוריים שעוסקים בנושא הזה, אנחנו גם נזמין אתכם, כמובן, אנחנו שמחים שאתם באים.

משה גפני: לגבי המקום, נצטרך לקיים דיון נפרד.

<שרגא ברוש: אני מוכן לא לבוא, אני סומך עליך לגמרי.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות הערה, אני מבקש ממשרד האוצר לעשות שיעורי בית, ואני מבקש מהממ"מ להביא את הנתונים האלה כמה שיותר מהר.