ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 421, 2016-07-20 09:30

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר-היום: הצעת חוק תקציב המדינה לשנים 2017 ו-2018 (הוראות מיוחדות)(הוראת שעה), התשע"ו-2016 והצעת חוק יסוד: תקציב המדינה לשנים 2017 ו-2018 (הוראות מיוחדות)(הוראת שעה), התשע"ו-2016.

משה גפני: לפני שבועיים קיימנו דיון על הנושא של הוזלת מחירי הקטנועים.

משה גפני: בגלל הסיבות של זיהום אוויר, פקקים ותאונות וכל מה שנלווה לעניין זה, ביקשנו להפחית את המס על קטנועים מ-40% ל-20% כדי לשפר את מצב התנועה בעיקר בערים הגדולות, בירושלים ובגוש דן.

משה גפני: במיוחד לאור העובדה שבשנים הקרובות הולך להיות עומס עצום בגוש דן בכל מה שקשור לרכבת הקלה.

משה גפני: ביקשנו להפחית ורשות המיסים היתה אמורה לחזור אלינו עם תשובות בעניין הזה.

משה גפני: אתמול התבשרנו ששר האוצר החליט להפחית את המכס על הקטנועים מ-40% ל-25%, שזה בסדר.

משה גפני: זה 5% יותר ממה שביקשנו אבל זאת באמת הפחתה כפי שאנחנו ביקשנו.

משה גפני: אני מברך את שר האוצר על כך.

משה גפני: אני חושב שזאת החלטה טובה וזה בא לידי ביטוי בדיון.

משה גפני: כל חברי הוועדה שהשתתפו בדיונים האלה היו באותה דעה.

משה גפני: אני מברך על כך.

מיקי רוזנטל: אמרת שאתה מתנגד לחוק והם לא אוהבים את החוק.

מיקי רוזנטל: שר האוצר חושב שהחוק נוראי וכולכם מצביעים בעדו.

מיקי רוזנטל: זה מה שאמרת?

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אמרתי שהיה דיון על הפחתת המס על הקטנועים.

משה גפני: אתמול התבשרנו ששר האוצר החליט להפחית את זה כפי שפחות או יותר ביקשנו.

משה גפני: אני מברך על-כך וזה בסדר.

משה גפני: אני מניח שרשות המיסים תחזור אלינו עם תשובה בעוד חודש חודשיים.

משה גפני: טוב שאנחנו שיש עיתונים אז אנחנו יודעים שהבקשה שלנו התקבלה.

משה גפני: כשקיימנו דיונים לגבי החברה להשבה עם ניצולי השואה, היה כתוב בעיתון שאכן העבירו את הכסף לניצולי השואה.

משה גפני: האמת היא שאני יודע את זה גם מטלפונים שקיבלתי מניצולי שואה שהודו לוועדת הכספים.

משה גפני: יש איזו מן תקשורת מאוד מעניינת היום בין הוועדה לבין משרד האוצר.

משה גפני: אנחנו אנשים שאכפת לנו מהנושא ולא מעבר לזה.

משה גפני: אנחנו מברכים על-כך.

זהבה גלאון: אתם רוצים גישור?

משה גפני: גישור על מה?

משה גפני: אין מחלוקת.

איתן ברושי: אני חושב שאנחנו נהנים מהסכסוך.

זהבה גלאון: אדוני, אני בתוך אופוזיציה יכולה לגשר בקואליציה.

משה גפני: מה לא בסדר?

משה גפני: דרשנו את הכסף לניצולי השואה וקיבלנו.

משה גפני: דרשנו את הפחתת המס על הקטנועים, קיבלנו.

מיקי רוזנטל: זאת לא חכמה.

מיקי רוזנטל: בדברים המסובכים אתם כולכם בורחים כמו מאש.

מיקי רוזנטל: ערימה של שפנים אתם.

משה גפני: אני חוזר על ברכתי לשר האוצר.

משה גפני: אנחנו עוברים להצעת חוק יסוד: תקציב המדינה לשנים 2017 ו-2018 (הוראות מיוחדות) (הוראת שעה), התשע"ו-2016 והצעת חוק יסוד: תקציב המדינה לשנים 2017 ו-2018 (הוראות מיוחדות)(הוראת שעה), התשע"ו-2016.

משה גפני: מי מציג את החוקים האלה?

איתן ברושי: אני מבקש הצעה לסדר על התקציב, לנושא.

משה גפני: הנושא זה לא הצעה לסדר.

איתן ברושי: את השם תגדיר אתה.

איתן ברושי: אני מבקש לפני שמתחילים.

איתן ברושי: תשמע ותראה שזה רציני.

איתן ברושי: אני מודה שלא נולדתי בכנסת והגעתי ממקומות אחרים.

איתן ברושי: זה היה חסר לי גם בפעם הקודמת ואמרתי את זה.

איתן ברושי: לא ברור מה הם יעדי התקציב.

איתן ברושי: מה הן המטרות?

איתן ברושי: התקציב זה לא אוסף מספרים, זה ביטוי לתכנית ולדגשים.

איתן ברושי: גם כל הדיון הזה הוא טכני.

איתן ברושי: בסוף יהיה דו שנתי כי זה הרוב.

מיקי לוי: אנחנו נכניס בו שינויים.

משה גפני: אבל זאת לא הצעה לסדר.

איתן ברושי: תן לי לסיים ותעשה מה שאתה רוצה כי אני מתכוון להתעקש על זה.

איתן ברושי: לא יכול להיות שמדינה שלמה תחליט על תקציב של 347.7 מיליארד שקלים.

איתן ברושי: אנחנו בית הנבחרים ולא בית הגזברים.

איתן ברושי: מה שחסר פה ומעולם לא הבנתי את זה ועכשיו אני לא רוצה לוותר על זה, שאין פה שום הגדרת מטרה.

איתן ברושי: אין יעדים, אין בחינת התוצאות.

איתן ברושי: אתם מפרסמים תכנית עבודה בדיעבד שנה אחורה.

איתן ברושי: אני אומר לך גפני, כל הדיון הזה הוא לא חשוב.

איתן ברושי: בסוף בלילה אחד עם רוב אחד מעבירים את זה.

איתן ברושי: הדבר העיקרי, שאי-אפשר לבוא אם זה לכנסת ולציבור.

איתן ברושי: חייב להיות פתיח ועמוד או שניים של מבוא עם מטרות, יעדים, לוחות זמנים ואיך בוחנים תוצאות.

איתן ברושי: זה לא מתאים לממשלה ולא מתאים לכנסת לאשר דבר כזה.

איתן ברושי: זה לא אוסף מספרים, זאת תכנית לאומית לשנתיים.

עודד פורר: איתן, זה לא החוק הזה.

איתן ברושי: אני מעיר את זה פה.

משה גפני: אנחנו לא עוסקים בתקציב הדו השנתי או בתקציב החד שנתי.

משה גפני: בעזרת השם נעסוק בזה אחרי שהממשלה תקבל החלטה.

מיקי רוזנטל: למה לא קוראים לחוק הזה חוק הישרדות הממשלה?

משה גפני: אפשר לקרוא.

משה גפני: אני מניח שאתה תגיש הסתייגות.

מיקי רוזנטל: זה החוק, אין בו שום דבר אחר.

מיקי רוזנטל: אני מתנצל שהתפרצתי.

משה גפני: את מה שאמרת, אני גם אאפשר לך להגיד את זה כאשר יגיע התקציב.

משה גפני: מתי אתה מביא את הדחלילים להצביע?

זהבה גלאון: אז על מה אנחנו דנים עכשיו?

משה גפני: אנחנו דנים עכשיו על חוק התקציב הדו-שנתי.

משה גפני: יעל מבורך, סגנית הממונה על התקציבים תסביר מה הכוונה?

משה גפני: מה יש בחוקים האלה?

משה גפני: אנחנו נקיים דיון בנושא.

משה גפני: יתכן ונרצה שינויים ויתכן שלא.

משה גפני: אם נרצה שינויים אז נדבר כמובן איתכם.

משה גפני: יעל, בבקשה.

<יעל מבורך: אני אנסה להציג את העקרונות ואז נצלול לכל סעיף וסעיף.

<יעל מבורך: למעשה, הצעת החוק הזאת מבקשת לקבוע את התקציב לשנים 2017 ו-2018 בהוראת שעה כתקציב דו שנתי.

<יעל מבורך: זה עיקר הצעת החוק.

<יעל מבורך: בנוסף לזה, החוק בעצם - - -

מיקי רוזנטל: באתי היום בכזה מצב-רוח.

מיקי רוזנטל: אני דואג.

מיקי רוזנטל: ראיתי שיש כל-כך הרבה אנשים שדואגים לתקשורת חופשית במדינת ישראל שאני ממש נרעש ונפעם.

מיקי רוזנטל: אתה יודע, כל סותמי הפיות, פתאום הם מגני התקשורת.

משה גפני: אני מבקש ממך שלא להתייחס להערות של חברי כנסת שלא נוגעות לחוק התקציב.

משה גפני: אלא אם כן, אתה רוצה שלא במסגרת הפורמלית להתייחס למה שחבר הכנסת רוזנטל אמר.

מיקי רוזנטל: בוא נתחיל עם עמדתי שלא קשורה לאוצר לגבי החוק.

מיקי רוזנטל: את רוצה לדבר על דעתך העקרונית בנושא התקציב הדו-שנתי?

<יעל מבורך: אני חושבת שמיצינו את הנושא הזה.

<יעל מבורך: ההצעה היא לאשר את תקציב 2017 ו-2018 כהוראת שעה לתקציב דו-שנתי.

<יעל מבורך: זאת ליבת התיקון.

<יעל מבורך: בנוסף יש פה תיקונים שמסדירים את אופן עבודת הממשלה והכנסת לגבי תקציב דו-שנתי, כמו שעשינו בתקציבים קודמים, היבטים יותר טכניים אותם תכף נפרט.

<יעל מבורך: דבר שלישי ואחרון זה הנושא של המנגנון.

<יעל מבורך: מה קורה במידה ויש חריגה מהמסגרות הפיסקליות בתרחיש מסוים בשנת 2018?

מיקי לוי: סליחה, יעל.

מיקי לוי: אני מביא לתשומת לבך, אדוני היושב ראש, שזאת הפעם החמישית שהממשלה הזאת מביאה הוראת שעה ופוגעת בחוק יסוד.

מיקי לוי: זה לא דבר של מה בכך.

משה גפני: מיקי, לכולנו יש מה לומר על זה.

משה גפני: אני מבקש לאפשר ליעל מבורך להציג.

מיקי לוי: היא אמרה הוראת שעה, הגבתי על מה שהיא אמרה.

משה גפני: הדברים ברורים.

<יעל מבורך: היום, ערב בניית תקציב 2018 ו-2017 בונים תחזית הכנסות.

<יעל מבורך: היא הוצגה פה על-ידי יואל נווה, הכלכלן הראשי של משרד האוצר, לפני חודש.

משה גפני: לא השלמנו את הדיון בזה.

<יעל מבורך: נכון.

<יעל מבורך: אנחנו נציג את זה בצורה הרבה יותר מפורטת כשנגיש את התקציב לוועדה.

<יעל מבורך: משרד האוצר עושה איזה תחזית להכנסות לשנת 2018, שזה דבר מורכב לכל הדעות.

<יעל מבורך: ככל שיהיה שינוי בתמונת המצב הזאת, במהלך שנת 2017 בעצם החוק מפרט איזה מנגנון שיחייב את הממשלה והכנסת להתמודד עם שינויים.

מיקי רוזנטל: להלן הפרופלור.

מיקי רוזנטל: היה נומרטור ועכשיו יש פרופלור.

<יעל מבורך: זאת אומרת, במקרים שבהם ההכנסות בפועל יהיו יותר גבוהות מהתחזית, אין שום שינוי במנגנון העבודה.

<יעל מבורך: משרדי הממשלה ממשיכים לעבוד ב-1.1.2018 עם התקציב המפורט שכבר יאושר להם.

<יעל מבורך: אין שום שינוי בעבודת משרד האוצר והכול ממשיך באופן מלא לתקציב דו-שנתי.

<יעל מבורך: אם במקרה תחזית ההכנסות תהיה גבוהה יותר מההכנסות בפועל, קרי, ייפתח לנו פער בגירעון המתוכנן, אנחנו נגיש תקציב על גירעון מתוכנן מסוים.

<יעל מבורך: אם במקרה ייפתח לנו פער, בעיקר בצד ההכנסה, זאת הדאגה המשמעותית, מסיבות חיצוניות - - -

משה גפני: את מדברת על סוף 2017.

<יעל מבורך: אני מדברת על סוף 2017.

<יעל מבורך: מנובמבר 2017 אנחנו נצטרך להגיש נתונים מעודכנים לגבי ההוצאות, ההכנסות והגירעון הצפוי לשנת 2018, נוכח הנתונים שיהיו לנו במהלך השנה.

<יעל מבורך: אם אין פער כאמור הכול ממשיך ללא שינוי, דהיינו, תקציב דו-שנתי כפי שהוא יאושר פה.

משה גפני: תמיד יש פער.

<יעל מבורך: לא תמיד יש פער.

<יעל מבורך: אם ההכנסות יהיו יותר גבוהות ממה שתכננו, אז יהיה גירעון יותר נמוך מהצפוי ואז אין שום בעיה.

<יעל מבורך: התקציב ממשיך ללא שום שינוי והמשרדים יכולים לתכנן שנתיים מראש וכל התועלות עליהן דיברנו.

<יעל מבורך: אם במקרה, מסיבות שיכולות לקרות, ההכנסות יהיו נמוכות יותר ממה שתכננה הממשלה והכנסת, אז הגירעון יהיה יותר גבוה ממה שמתיר החוק.

<יעל מבורך: עם הדבר הזה בעצם תצטרך הממשלה ואחר-כך גם הכנסת להתמודד.

<יעל מבורך: החוק אומר דבר כזה: הממשלה תצטרך להגיש תכנית חדשה איך היא מתמודדת עם הפער הזה.

<יעל מבורך: עומדות לרשותה כל האפשרויות.

<יעל מבורך: היא יכולה לשנות את מתווה ההכנסות, היא יכולה לשנות את מתווה ההוצאות והיא יכולה להגדיר את הגירעון ואת התנאים הפיסקאליים.

<יעל מבורך: אם נדרשת חקיקה, היא תעשה את זה בדרך של חקיקה או בכל דרך שנדרש לאשר את זה, אבל היא סוברנית לקבל כל החלטה נוכח המצב שהיא תפגוש.

משה גפני: למה צריך להגיד את זה?

<יעל מבורך: כי אנחנו מכניסים מנגנון דיפולט, וזה בעצם מה שמופיע בנוסח החוק.

מיקי רוזנטל: היום בלי המנגנון הזה.

מיקי רוזנטל: אם יש שינוי דרמטי במשק וצריך לעשות שינוי, אי-אפשר לעשות את השינוי?

מיקי רוזנטל: אפשר לעשות את השינוי.

מיקי רוזנטל: אתם שמים פלסתר כדי להראות שעשיתם משהו.

משה גפני: לפני הכול, למה צריך?

משה גפני: הוא צודק.

משה גפני: אם היום פתאום מתברר שקורה משהו למעלה או למטה, מבחינה כלכלית אתם סוברנים לקבל החלטה בממשלה.

איתן ברושי: כך התנהלה המדינה 68 שנים.

משה גפני: הממשלה רשאית לקבל החלטה, או על קיצוץ רוחבי, או שינויים ביעד הגירעון.

משה גפני: התהליך בעניין הזה ברור.

משה גפני: למה צריך חוק?

<יעל מבורך: נכון.

<יעל מבורך: יש כאן שני דברים.

<יעל מבורך: אחד, אי הודאות שלנו בתקציב ככל שהוא ארוך יותר היא יותר גדולה.

<יעל מבורך: במהלך שנה שוטפת היכולת של המספרים, של המהות, של ההכנסות, של המשק להשתנות, היא פחותה יותר מאשר בשנתיים.

<יעל מבורך: אי-אפשר לצפות את המשבר - - -

מיקי רוזנטל: כן, אבל זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: אם הגירעון שנהיה הוא 15 מיליון, אנחנו חוזרים ואומרים שגם היום יש מנגנון.

מיקי רוזנטל: אפשר להתכנס ולהחליט שמשנים את המדיניות.

מיקי רוזנטל: למה אתם רוצים בחוק את המנגנון הזה?

מיקי רוזנטל: התקופה לא משנה וגם לא המספרים.

<יעל מבורך: השאלה ברורה.

<יעל מבורך: אי הוודאות יותר גדולה ולכן צריך מנגנון בדיקה מחייב.

<יעל מבורך: זה קשה פשוט.

<יעל מבורך: אי הוודאות היא יותר גדולה ולכן צריך להסתכל על זה פעם בשנה.

מיקי רוזנטל: צריך לכתוב בחוק מה שהשכל מחייב בדרך כלל.

מיקי רוזנטל: לי זה נראה שזה איזה סעיף לבג"צ.

<יעל מבורך: אם התכנית החדשה שתגיש הממשלה לאישור הכנסת לא תאושר, החוק קובע מנגנון דיפולט.

<יעל מבורך: המנגנון הראשון הוא רזרבה של 3.5 מיליארד שקלים, כ-1% מהתקציב שמיועד להתמודדות עם כל פער שיהיה.

<יעל מבורך: זה הרובד הראשון, 3.5 מיליארד שקל.

<יעל מבורך: החוק קובע שהשימוש ברזרבה, ככל שיש פער עליו דיברתי, הוא קודם כל התכנסות בגירעון.

<יעל מבורך: כלומר, אי-אפשר להוציא את זה כהוצאה.

<יעל מבורך: לא משתמשים בהוצאה הזאת ומקטינים את הגירעון באמצעות הכרית הזאת.

מיקי רוזנטל: כמה רזרבה יש היום בתקציב החד-שנתי?

מיקי רוזנטל: גם היום יש רזרבה.

<יעל מבורך: על הרובד הזה יש בעצם קיצוץ של 1% בתקציב, שגם הוא מופיע בנוסח החוק, שבעצם מקטין את הגגות.

<יעל מבורך: כל גג, כל שורה בסעיפי התקציב קטנה -1% באופן אוטומטי כל עוד לא מתקבלת החלטה אחרת.

<יעל מבורך: אחר-כך, הרובד השלישי והאחרון הוא 2.5 מיליארד שקלים נוספים, ששר האוצר צריך להביא לאישור בתחום סמכויותיו.

<יעל מבורך: זה יכול להיות צווים והוראות אחרות שהן בתחום אחריותו וסמכותו של שר האוצר.

<יעל מבורך: בסך-הכול ישנה כרית של כ-10 מיליארד שקלים, כדי לענות על פער ככל שיהיה, בעיקר בצד ההכנסות.

<יעל מבורך: אני רק אתן נתון אחרון כדי לסבר את האוזן.

<יעל מבורך: הדלתות שיש לנו בהכנסות בשנים רגילות, אם נסתכל על העשור האחרון, נע בין 2 ל-4 מיליארד שקלים בשנה רגילה.

משה גפני: זה הרזרבות.

<יעל מבורך: לא.

<יעל מבורך: זה הדלתא שיה לנו בהכנסות אם למעלה ואם למטה.

<יעל מבורך: זאת השונות של ההכנסות של ממשלת ישראל.

מיקי רוזנטל: כמה רזרבות יש היום?

<יעל מבורך: שנת 2012, שהיתה שנה מאוד יוצאת דופן בהיבט הזה מצד ההכנסות, היה לנו פער של 19 מיליארד שקלים בסופו של דבר, בין מה שקרה בפועל לבין תחזית ההכנסות.

<יעל מבורך: זאת היתה שנה מאוד יוצאת דופן, אז רק שיהיה לנו סדר גודל לגבי היקף הכרית הזאת של 10 מיליארד שקלים.

<יעל מבורך: בעשור האחרון היא היתה מספיקה לנו לכל השנים, למעט אותה שנה של שנת 2012.

<יעל מבורך: זה בקווים הכלליים הצעת החוק.

מיקי רוזנטל: כמה רזרבה יש היום בתקציב?

מיקי רוזנטל: היא אמרה שיש לרזרבות לתקציב הדו-שנתי אם יהיו שינויים.

מיקי רוזנטל: לא הצלחתי להבין ואין לי בעיות בהבנת הנקרא, למה היה צריך לעשות מנגנון כי גם היום יש מנגנון.

מיקי רוזנטל: שמעתי הסבר, לא הבנתי, כנראה בעיה שלי.

מיקי רוזנטל: את אומרת שיש רזרבות, הכנו רזרבות לתקציב הדו-שנתי.

מיקי רוזנטל: כמה רזרבות יש היום בתקציב?

<יעל מבורך: היום יש לנו רזרבה של 3% לעמידה ביעד ההוצאה.

משה גפני: זאת רזרבה רגילה.

<יעל מבורך: כן, זאת רזרבה רגילה.

<יעל מבורך: בשנים האחרונות השתמשנו בה בכל שנה לקראת סוף שנה לשימושים השונים.

<יעל מבורך: למשל, צוק איתן מומנה באמצעות הרזרבה הזאת, התוספת להשכלה גבוהה מומנה באמצעות הרזרבה הזאת.

מיקי רוזנטל: אז גם היום בתקציב החד-שנתי יש רזרבות.

<יעל מבורך: נכון ונוכח אי הוודאות אנחנו ממליצים להגדיל אותו.

מיקי רוזנטל: אני מחבב אותך מאוד, נשאת פה נאום חוצב להבות איך התכוננתם לתקציב הדו-שנתי בכלים של התקציב החד-שנתי.

מיקי רוזנטל: זה מה שאת אמרת לנו עכשיו.

משה גפני: מיקי לוי, בבקשה.

מיקי לוי: מעבר לעניין הזה אותו ציינתי, שזאת פגיעה בחוק יסוד ומבחינתי זה חמור מאוד, אני רוצה להפנות את אדוני ואת חברי לנושא מאוד מהותי.

מיקי לוי: התאריכים שמצוינים בחוק, 15.11, היה ויתגלו אי התאמות, הכול זה הממשלה.

מיקי לוי: הממשלה תניח, הממשלה תבדוק.

מיקי לוי: 45 יום הממשלה תבדוק ותביא לכנסת.

מיקי לוי: סליחה, מייתרים את הוועדה הזאת?

מיקי לוי: מייצרים תקציב חדש ל-2018 בלי שום הנחה ודיון בוועדת הכספים.

מיקי לוי: זה לא הגיוני.

מיקי לוי: לא תמצא בשום מקום ועדת כספים בחוק הזה.

מיקי לוי: אני מכבד אתכם מאוד ואתם יודעים שאני גם מגן עליכם, אבל לא יכול להיות שאתם תקבעו את המדיניות הכלכלית, תביאו את זה לממשלה.

מיקי לוי: הממשלה תתחיל לדון בעניין הזה, תתאים ותעשה ותביא את זה לכנסת ושם מרימים ידיים, אני לא רוצה להגיד כמו מה, בלי להביא את זה לכאן.

מיקי לוי: בלי לתת הסברים מה קרה, בלי לתת הסברים מה העתיד הכלכלי.

מיקי לוי: מה זה הדבר הזה שבשום מקום אין ועדת כספים?

מיקי לוי: אם אתה מוכן לזה, זה בסדר.

משה גפני: כמה אתה מכיר אותי?

מיקי לוי: לא, אני מאתגר אותך.

מיקי לוי: לכן, אנחנו נמשיך הלאה ואני אתן את ההערות שלי, אבל זה לא יכול להמשיך ולהתקיים, לעשות תקציב חדש למעשה.

מיקי לוי: מה שאומרת יעל זה שההתאמות אלה הן תקציב חדש.

מיקי לוי: אתם תחליטו יחד עם הממשלה מאיפה להתאים ולאן להעביר בלי אישור של ועדת הכספים.

מיקי לוי: זה לא יעבוד.

משה גפני: חבר הכנסת איתן ברושי ואחריו חברת הכנסת זהבה גלאון.

איתן ברושי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

איתן ברושי: אני חושב שהתקציב הדו-שנתי מחייב את הוועדה ליותר בקרה ופיקוח.

איתן ברושי: לכן אמרתי בדברי הפתיחה שלא ברורה מספיק תכנית העבודה והמטרות.

איתן ברושי: כל מה שגוף הכי קטן עושה הממשלה לא עושה.

איתן ברושי: היא לא נותנת פה דוגמה נכונה ולא פועלת נכון.

איתן ברושי: גפני אמר שזה יעלה בהזדמנות אחרת ואני לא מתכוון לוותר.

משה גפני: זה יעלה כשיגיע התקציב.

משה גפני: מה שאתה אומר אני מסכים איתך.

איתן ברושי: גפני, אבל אני אומר לך וליעל.

איתן ברושי: לא יכולים להכין ברגע האחרון.

איתן ברושי: הם יגידו, כמו עם משרד התרבות והמדע, בשנה הבאה.

איתן ברושי: אני אומר לא בשנה הבאה.

איתן ברושי: הבעיה עם תקציב דו שנתי, שאם יש בו תקלות, הן יותר חמורות כי זה דו-שנתי.

איתן ברושי: לכן אי-אפשר לעבוד בלי הגדרת מטרה ולהיצמד עליה וגם אי-אפשר בלי תחנות.

איתן ברושי: לכן אני חושב, גפני וחבריי, צריך לקבוע בחוק דיון חצי שנתי שאומר שוועדת הכספים תקיים מעקב חצי שנתי על התקציב הדו-שנתי.

איתן ברושי: יהיה פה דיון חצי שנתי ותהיה פה יכולת לשלוט בביצוע ובזה שאין סטייה.

איתן ברושי: תראו, נוצרו גירעונות גם בתקציבים חד-שנתיים.

איתן ברושי: ניהול כושל, היו שרים שלא למדו עד סוף הקדנציה מה תפקיד שר האוצר.

איתן ברושי: הבעיה עכשיו היא לא של אופוזיציה אלא של אחריות.

איתן ברושי: אני שואל אם מה שאני אומר הוא אפשרי, דהיינו, שיהיה בחוק שכל חצי שנה יהיה דיון בוועדת הכספים.

איתן ברושי: צריך לזכור שבין 2018 ל-2018 יש תקציב שנתי.

איתן ברושי: לכן אני מבקש שיהיה מנגנון פיקוח ובקרה.

<קריאה: יש סעיף כזה בחוק.

איתן ברושי: אני רוצה להבטיח את זה.

איתן ברושי: ראינו את זה בחוק של המכס והבלו.

איתן ברושי: אמרו לי שיש חוות דעת של אייל ינון.

איתן ברושי: דיברתי עם יושב ראש הכנסת.

איתן ברושי: יש לי היום שאילתה מהירה לשר האוצר ובטח כרגיל הוא ישלח את הסגן, ההתחמקות המהירה.

איתן ברושי: השאלה היא, איפה גבולות הסמכויות של השר במשרד האוצר בתקציב ובהתנהלות?

איתן ברושי: ראינו שהוא יכול להעלות או להוריד מכסים או מע"מ.

איתן ברושי: אחרי תקציב 2015-2016 הורידו את המיסים על בירה ומשקאות חריפים, כאילו זה יעד לאומי.

איתן ברושי: לא סתם, הורידו ב-למעלה מ-100 מיליון שקלים יום אחרי התקציב.

איתן ברושי: מה היתה התוצאה?

איתן ברושי: עלייה מדהימה בצריכת אלכוהול ואולי גם עלייה בתאונות הדרכים.

איתן ברושי: יש כאן משהו לא מובן.

איתן ברושי: אני מודה שמאז שהייתי עוזר שר החקלאות בממשלת רבין זה נשאר לי בראש, התופעה של רפרנטים צעירים שכל הסמכות שלהם היא להגיד לא עד שהם מתישים את השר לקראת המפגש עם השר.

איתן ברושי: שם מתפשרים, נקודת מוצא חדשה לדיון הבא.

איתן ברושי: משהו לא ברור.

איתן ברושי: אני קראתי לזה עריצות האוצר.

איתן ברושי: אני יודע שכחלון לוקח את זה אישית וחבל.

איתן ברושי: הנקודה היא שיש פה משהו לא ברור.

איתן ברושי: אז נוצר מצב שבתקציב דו-שנתי המדינה עוד יותר תלויה באיש אחד ובפקידות, שלעיתים לא מפיקה לקחים, לא משלמת מחירים והיא מתקדמת כאילו היא לא עשתה שום דבר.

איתן ברושי: לכן אני חושב שהדרך שלנו, גם כאופוזיציה וגם כוועדת כספים אחראית, להתמודד עם תקציב דו-שנתי, היא בעיקר בפיקוח למנוע תקלות, למנוע עיוותים ולהצמיד את הפיקוח שלנו על מקבלי ההחלטות.

איתן ברושי: אין בעולם העסקים דוגמה של תקציב ללא מטרות של יעדים שלא בודקים אותם, של פיקוח שלא קיים.

איתן ברושי: המקום הכי רגיש, תקציב המדינה, שכל האזרחים מושפעים ממנו, מתנהל לעיתים בקלות דעת ובחוסר מקצועיות.

איתן ברושי: כתוצאה מזה נגרמות תקלות גדולות ואת המחיר משלמים האזרחים.

איתן ברושי: זה תפקידנו.

איתן ברושי: גפני, אחריותך.

משה גפני: אני לא מעיר לחברי הכנסת וכל אחד יכול לומר.

משה גפני: אני הייתי מציע שנתמקד במנגנון.

משה גפני: רוצים להחליף שר אוצר, מחליפים אותו בבחירות.

משה גפני: רוצים ללכת לשר האוצר שהיה בקדנציה הקודמת, גם אפשר לעשות את זה אבל בבחירות.

מיקי רוזנטל: לא צריך להחליף אותו בבחירות, מחירי הדירות יורידו אותו.

איתן ברושי: אני לא מדבר בשפה כזאת.

משה גפני: מותר, במשטר דמוקרטי זה בסדר.

משה גפני: אנחנו ועדה מקצועית בעיקרה.

מיקי רוזנטל: אני מבטיח לך שאני אדבר רק על החוק, רק על הטכניקה, אין שום בעיה.

משה גפני: בדברים שעומדים פה על סדר-היום, אנחנו דנים מקצועית.

מיקי רוזנטל: ואם אנחנו נאמר דברי טעם מקצועיים, זה יעזור משהו?

מיקי רוזנטל: אם אני אשכנע אותך?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: הוא לא ייתן שזה לא יעבור דרך הוועדה.

רחל עזריה: זה כן עובר דרך הוועדה.

משה גפני: רחל, זה בסדר.

משה גפני: אז הוא יוריד את ההסתייגויות שלו.

רחל עזריה: שמעתי את זה וחשבתי שזאת פגיעה מטורפת ואין סיכוי.

רחל עזריה: זה מגיע לוועדת כספים.

מיקי לוי: רחל, לשנת 2018 לא תמצאו מילה.

רחל עזריה: אז אפשר לדאוג שזה יהיה מנוסח בצורה ברורה יותר.

רחל עזריה: אני אומרת לכם שההתאמות בפועל צריכות להגיע לוועדת כספים.

מיקי לוי: תודה, זה מה שהערתי.

משה גפני: אבל עכשיו זה התור של זהבה.

רחל עזריה: אבל אני כמו אהרון, אני עושה שלום.

רחל עזריה: הנה, עשינו שלום.

משה גפני: אין סכסוך.

משה גפני: לפעמים לעשות שלום זה יוצר סכסוך.

משה גפני: זהבה, בבקשה.

משה גפני: תאמרי מה שאת רוצה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

זהבה גלאון: הדבר שאני מתרשמת ואני אומרת את זה כהערת על, שאנחנו נמצאים במצב שאנחנו מנסים לפתור בעיות.

זהבה גלאון: אז קודם הממשלה יוצרת בעיות ואז היא צריכה לפתור אותן.

זהבה גלאון: אדוני, נותנים לנו פה רשימה של פתרונות ותחנות יציאה.

זהבה גלאון: אני שואלת: למה אנחנו עושים את כל המהלך הזה של המתווה הזה?

זהבה גלאון: תעשו תקציב חד-שנתי, זה הפתרון.

זהבה גלאון: נותנים לנו בעיה ומייצרים אותה ואז אומרים נפתור אותו כך או כך.

זהבה גלאון: לא יותר פשוט היה תקציב חד-שנתי?

מיקי לוי: הם קונים את ההצעה שלך, אבל זה לא תלוי בהם.

זהבה גלאון: אני יודעת, לכן הטענה שלי לא מופנית אליהם.

זהבה גלאון: הטענה שלי היא על המניפולציה, אדוני.

זהבה גלאון: כל הזמן מייצרים פה מניפולציות.

זהבה גלאון: בעיניי, היו פה שתי הערות משמעותיות, אחת של היועץ המשפטי לממשלה שאמר שעולה שאלה משפטית לגבי "חקיקת חוק יסוד הוראת שעה".

זהבה גלאון: היועץ המשפטי לכנסת אמר: "תקציב דו-שנתי כהוראת שעה עלול להוביל...".

מיקי לוי: הוא אמר אז.

זהבה גלאון: הוא אמר אז והוא אומר גם עכשיו.

מיקי רוזנטל: גם עכשיו הוא אומר את זה.

מיקי רוזנטל: אז זה היה יותר טוב כי אמרו שזה פיילוט.

מיקי רוזנטל: עכשיו זה כבר לא פיילוט.

זהבה גלאון: היועץ לכנסת אמר שתקציב דו-שנתי כהוראת שעה עלול לעורר קשיים חוקתיים.

זהבה גלאון: מה שוות האמירות של יועצים משפטיים כשראש הממשלה מרשה לעצמו לבזות את הכנסת?

זהבה גלאון: אני לא מכירה דרך אחרת להגדיר את זה.

זהבה גלאון: במקום לשנות את החוק כמו שצריך אז הוא מעביר אותו בהוראת שעה.

זהבה גלאון: באמת, אני לא רואה נסיבות – למעט הישרדות פוליטית ורצון לשלוט עד 2019, אני לא רואה נסיבות שמצדיקות הוראה.

מיקי רוזנטל: זה חשוב.

מיקי רוזנטל: אדוני, אז אנחנו עדים לשורה של ניסיונות, שאני קוראת להן מניפולציות, כדי לתת מענה.

מיקי רוזנטל: יש נקודות יציאה למקרה של משבר מהתקציב הדו-שנתי ויעל הציגה את נקודות היציאה.

מיקי רוזנטל: חשבתי על זה, קוראים לזה ללכת עם ולהרגיש בלי.

מיקי רוזנטל: מה זה נקודות היציאה האלה?

מיקי רוזנטל: מה אמרה יעל?

מיקי רוזנטל: צריך עוד רזרבות.

מיקי רוזנטל: אם צריך רזרבות אז צריך עוד מניפולציה חקיקתית וצריך עוד מפלטי יציאה לפחות פוטנציאליים.

מיקי רוזנטל: זה מביך, אדוני, זה מבזה את הכנסת.

מיקי רוזנטל: נקודת היציאה הן מגוחכות.

מיקי רוזנטל: באף מדינה מתוקנת בעולם לא הולכים על מהלך כזה של תקציב דו-שנתי.

מיקי רוזנטל: אנחנו יושבים כאן ונשב בהמשך ונציע עוד הצעות איך להתגבר על הקשיים שמעלה התקציב הדו-שנתי.

מיקי רוזנטל: במקום לשבת ולבזבז זמן לא פשוט לחזור למודל של התקציב החד-שנתי?

מיקי רוזנטל: דבר אחרון.

מיקי רוזנטל: אני מגישה בשם כל האופוזיציה הסתייגויות דיבור.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: אני הולך לדבר רק על החוק עצמו ולא על הבג"צ ולא על היתרון של החד-שנתי, אלא איך באמצעות התרגיל הזה האוצר מבקש לעקוף את הכנסת.

מיקי רוזנטל: זה חשוב שתקשיב.

מיקי רוזנטל: בדרך כלל כל הכנסת הזאת היא הצגה אבל עכשיו זה תיאטרון אבסורד של ממש.

מיקי רוזנטל: יעל אמרה דברים והיה צריך לשים בעיגול איש קטן שמתרגם ולהגיד בדיוק את האמת.

מיקי רוזנטל: התירוצים היו די עלובים.

מיקי רוזנטל: מנגנון עדכון כשיש שינוי דרמטי יש גם היום.

מיקי רוזנטל: החלטות באוצר ובממשלה אפשר לקבל גם בתקציב חד-שנתי אם יש שינויים דרמטיים במציאות.

מיקי רוזנטל: רזרבות בתקציב יש גם היום.

מיקי רוזנטל: אין שום שוני.

מיקי רוזנטל: השוני העיקרי והוא דרמטי, אחד הוא קטן ואחד הוא גדול.

מיקי רוזנטל: הקטן זה בואו נכין את זה לבג"צ כי יבוא בג"צ כי הרי בג"צ אמר את דברו בנושא הוראת שעה לשינוי חוק יסוד.

מיקי רוזנטל: הדבר השני הוא חשוב מאוד וזאת הנקודה הקריטית.

מיקי רוזנטל: הם באוצר יחליטו אם יש הפרש.

מיקי רוזנטל: הממשלה תחליט לפי ההמלצה של האוצר אם יש הפרש, הם באוצר יכולים לקזז את תקציב ההתאמות.

מיקי רוזנטל: הם בעצמם בלי לבוא לכנסת.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך שוב, בלי לבוא לכנסת ובלי לבוא לוועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: זאת הנקודה הקריטית.

מיקי רוזנטל: הם באוצר יכולים להעביר בממשלה קיצוץ של 1% רוחבי בכל המשרדים בלי לבוא אלינו לכנסת ובלי לקבל את אישור ועדת הכספים.

מיקי רוזנטל: זאת המשמעות של הבלוף הזה ואדוני, חשוב שתדע את זה.

מיקי רוזנטל: זאת הנקודה, כל היתר כבר אמרו.

מיקי רוזנטל: זאת הנקודה הקריטית.

מיקי רוזנטל: החוק הזה כולו נועד לעקוף את הכנסת וועדת הכספים כשיצטרכו לעשות שינויים.

מיקי רוזנטל: זה חמור מאוד.

מיקי רוזנטל: זה מה שהחוק הזה מאפשר להם.

מיקי רוזנטל: אני מבקש ממך, אדוני, לעצור את זה כי זה לא בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.

עודד פורר: אני דווקא רוצה להתייחס לא למה קורה כשהגירעון גדל אלא כשיש לנו הפתעות בתקציב דו-שנתי והמשק פרח וצמח ויש עודפים, יש יותר כסף.

עודד פורר: מה קורה עם אותו כסף שנוצר?

עודד פורר: יש לי שתי שאלות.

עודד פורר: לאור הנומרטור שעצר כבר כמה החלטות ממשלה שהתקבלו ואמרו שבגלל הנומרטור לא יכולים ליישם אותן.

עודד פורר: האם הן הופכות להיות מיושמות אוטומטית, כי הנומרטור צפה שלא תהיה הכנסה ואם יש הכנסה עכשיו, יכול להיות שההחלטה הזאת הופכת להיות מיושמת אוטומטית כי היא כבר התקבלה.

עודד פורר: היא עומדת הרבה לפני החלטות אחרות שאולי ירצו ליישם אותן בשנה הבאה.

עודד פורר: זאת שאלה ראשונה לגבי הנומרטור.

עודד פורר: שאלה שנייה.

עודד פורר: אם נוצר עודף בסעיף תקציבי מסוים בשנת 2017 הוא יכול להתווסף אוטומטית לאותו סעיף בשנת 2018.

עודד פורר: זה אומר שאם יש לי סעיף שלא נוצל בכלל או שלא נוכל כראוי או שבכלל היו שם 60 מיליון שקלים מיותרים, אז בשנת 2018 כבר יהיה לנו שם 120 מיליון שקלים מיותרים, כי אפשר להוסיף ולהחביא בתוך אותו סעיף את אותו סכום.

עודד פורר: זה מה שאני מבין ממה שכתוב במנגנון הזה.

עודד פורר: אני אבקש לקבל תשובות על שתי השאלות.

מיקי לוי: מדובר על 1 חלקי 12 בשנת 2018 אם הממשלה לא עשתה איזונים.

מיקי לוי: אם הממשלה לא עשתה איזונים וזה הולך להתנהל על-פי 1 חלקי 12, מדוע לא תפוזר הממשלה וילכו לבחירות?

<יעל מבורך: זה מופיע בהצעת החוק.

מיקי לוי: מי קבע ש-1 חלקי 12, החשבת הכללית תנהל את המדינה עכשיו 12 חודשים.

מיקי לוי: אני מאוד אוהב ומעריך את מיכל.

<יעל מבורך: זה לא הצעת החוק.

מיקי לוי: מה קורה ב-1 חלקי 12?

מיקי לוי: מה קורה עם הפיזור אם הממשלה לא תבוא ותגיש את ההתאמות הנדרשות?

מיקי לוי: זאת שאלה קריטית.

משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון.

משה גפני: עברנו כבר 5 תקציבים דו-שניים.

מיקי לוי: רק אחד היה דומה לזה.

זהבה גלאון: נכון, רק ב-2011 ו-2012.

משה גפני: יש חמישה תקציבים דו-שנתיים, חלקם מאוד בעייתיים.

משה גפני: אני לא מדבר על העיקרון.

משה גפני: העיקרון שצריך תקציב חד-שנתי ולא דו-שנתי, אני מסכים עם אנשי האוצר שדעתם שצריך תקציב חד-שנתי.

משה גפני: מקצועית זה מה שצריך שיהיה.

משה גפני: הבעתי את עמדתי גם אצל ראש הממשלה.

משה גפני: הבעתי אותה גם בהצבעה, כשהיתה לי אפשרות להצביע נגד התקציב הדו-שנתי.

משה גפני: היום אין לי אפשרות כי ראש הממשלה אמר גם לשר כחלון וגם לי בישיבה שהיינו אצלו שאנחנו חתומים על הסכם קואליציוני.

משה גפני: אני מכבד את ההסכם הקואליציוני, מה לעשות?

משה גפני: אבל אני מתכוון שאנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: שהוא יתקיים ונבדק מה קרה בתקציבים הדו-שנתיים?

משה גפני: למשל, נניח שהכול מתנהל בסדר, מה יקרה ב-2019?

מיקי רוזנטל: מדינת ישראל לא תחזור יותר לתקציב חד שנתי.

מיקי רוזנטל: אם תקציב דו-שנתי עובר ככה, למה לחזור ל-12.

משה גפני: יכול להיות תקציב אחד בקדנציה אבל זאת תהיה התרסקות של המשק הישראלי.

משה גפני: אבל אם החוק הזה יעבור, וככל הנראה הוא יעבור על שינוייו, אנחנו צריכים להחליט היום כי שנת 2019 היא שנת בחירות.

משה גפני: מה, נתחיל עוד פעם עם 1 חלקי 12?

משה גפני: אנחנו צריכים לתת את הדעת על העניין הזה.

משה גפני: לפי דעתי צריך להגיד לאנשי האוצר, להחליט שאם יש שנת בחירות באמצע צריך להכין את התקציב מראש.

משה גפני: גם אם הכול מתנהל למישרין, מה שלאף אחד מאיתנו אין תעודת ביטוח לזה, יש תקציב 2017 ו-2018 ובאמצע 2019 יש שנת בחירות.

מיקי רוזנטל: המסקנה שצריך תקציב תלת שנתי.

משה גפני: יש דברים שצריכים להילקח על-ידנו בחשבון.

משה גפני: מהניסיון של התקציבים הדו-שנתיים הקודמים, נצטרך לעשות את השינויים שאפשר לעשות אותם בחקיקה.

משה גפני: אני רוצה שאנחנו נדבר על העניין הזה ואלה דברים שצריך לקבל לגביהם החלטה.

משה גפני: רחל עזריה, בבקשה.

רחל עזריה: אני רוצה לומר שהתקציב הדו-שנתי הוא לא גורם לשמחה ואנחנו מאוד התנגדנו לתקציב הדו-שנתי ולא רצינו שיהיה.

רחל עזריה: אני מצטרפת ליושב הראש.

איתן ברושי: מי זה אנחנו?

רחל עזריה: המפלגה שלי.

רחל עזריה: התנגדנו ואנחנו לא מעוניינים.

מיקי רוזנטל: לא נעים להם עם חוק העמותות, לא נעים להם מהתקציב, לא נעים להם מעצמם, לא נעים להם להיות בקואליציה.

מיקי רוזנטל: די, נמאס כבר.

רחל עזריה: אני לא מרוצה מהתקציב הדו-שנתי.

איתן ברושי: אם זה ייכשל, יהיה להם אליבי.

רחל עזריה: לא, סליחה.

רחל עזריה: יש לנו אחריות לכלכלה הישראלית.

רחל עזריה: אנחנו יודעים שתקציב דו-שנתי זה לא האידיאל.

רחל עזריה: אבל בתוך המצב הנוכחי אנחנו עשינו את כל מה שאפשר כדי לייצר את אותן נקודות יציאה.

רחל עזריה: אני גם אתעקש שאותן נקודות יציאה יגיעו לוועדת הכספים כי צריך להתייחס אליהן בשיא הרצינות.

רחל עזריה: אנחנו צריכים להתייחס לתקציב הזה בשיא הרצינות כי אחרי ככלות הכול, אחרי העניינים הפוליטיים, יש לנו אחריות לכלכלה הישראלית.

רחל עזריה: כל מי שיושב סביב השולחן הזה מתייחס ברצינות ובאחריות לאותו נושא.

רחל עזריה: אלה הדברים שהיה לי חשוב לומר.

משה גפני: אסי מסינג, היועץ המשפטי של משרד האוצר.

<אסי מסינג: אני אנסה לחדד את הדברים שעלו מבחינת המנגנון.

<אסי מסינג: אני מדגיש שוב.

<אסי מסינג: בשונה מההצעות הקודמות, במסגרת ההצעה הזאת יש ניסיון מעניין לעשות איזון בין החסרונות והיתרונות של תקציב דו-שנתי כך שיהיה מנגנון התכנסות שיאפשר להתמודד עם הפער בין התחזיות, לאור העובדה שמדובר בתקופה ארוכה.

<אסי מסינג: המנגנון מדבר על-כך שקודם כל האומדן של התחזיות נעשה כמו שהוא נעשה תמיד על-ידי הממשלה.

<אסי מסינג: זה לגבי השאלה הראשונה.

<אסי מסינג: כך גם לגבי תקציב שנתי רגיל, כך גם לגבי הנומרטור, כך מתבצע אומדן תחזיות של תקציב.

<אסי מסינג: לאחר שנעשה אומדן, וככל שיש פער, כמו במצב של תקציב רגיל, לגבי רזרבת התאמות יש צעד אוטומטי שאנחנו מציעים לקבוע אותו כבר עכשיו בחוק.

<אסי מסינג: כלומר, הוא לא יינתן לשיקול הדעת של הממשלה, אלא צעד אוטומטי לכסות את מלוא הפער שנוצר.

<אסי מסינג: זאת ברירת המחדל הראשונה.

<אסי מסינג: לאחר יש תכנית התכנסות ככל שיהיה פער נוסף.

משה גפני: מה זה לכסות את הפער?

<אסי מסינג: ככל שהתחזיות יובילו לכך שיש פער בגירעון, אז ברירת המחדל הראשונה שקובעים אותה כבר עכשיו בחוק ללא שיקול דעת, שרזרבת ההתאמות תופחת בגובה הפער.

<אסי מסינג: זה הדבר הראשון.

<אסי מסינג: כלומר, היא תכסה את הפער.

<אסי מסינג: ככל שיש פער נוסף אז הממשלה מחויבת להכין תכנית התכנסות.

<אסי מסינג: תכנית ההתכנסות יכולה לכלול שורה של צעדים, בין אם תיקוני חקיקה ובין אם החלטות ממשלה, בהתאם לסמכויות השונות שקיימות כבר היום.

עודד פורר: רזרבת ההתאמות היא נשארת יציבה לאורך כל שנת התקציב?

עודד פורר: זאת אומרת, האם אחרי שחלפה חצי שנת תקציב, אז לכאורה נשאר לך בתקציב במקום 340 מיליארד - - -

<אסי מסינג: רזרבת ההתאמות היא ל-2018 ולא ל-2017.

<אסי מסינג: אנחנו מדברים על צעדים שיתבצעו ב-2017.

משה גפני: שואל עודד פורר, האם יש את רזרבת ההתאמות שזה 3 מיליארד ומשהו - - -

עודד פורר: לפעמים משתמשים בה במהלך השנה.

<אסי מסינג: הבנתי את השאלה.

<אסי מסינג: מוצע במסגרת הצעות החוק כאן, לקבוע רזרבת התאמות ל-2018, שאינה קשורה בכלל ל-2017, בגובה של 3.5.

<אסי מסינג: מוצע כבר עכשיו שתהיה רזרבת התאמות במסגרת תקציב 2018 בנוסף לרזרבה הרגילה.

<אסי מסינג: זה בדומה למצבים שהיו בעבר במצבים דו-שנתיים בעבר.

משה גפני: כן, שהכול הלך לתקציב הביטחון.

<אסי מסינג: ה-3.5 מיליארד שיהיו בתוך התקציב - - -

עודד פורר: מה רע?

משה גפני: רע או לא רע, לא משנה.

משה גפני: ישבנו פה ואמרו חברי כנסת שלגפני יש קופה קטנה, תקציב התאמות.

משה גפני: בסוף הכול הלך לביטחון.

משה גפני: אמרנו שניתן לכל משרד ונעשה שינוי, כי בכל אופן זה תקציב דו-שנתי.

משה גפני: אז קראו לזה במליאת הכנסת קופה קטנה של גפני.

עודד פורר: השאלה, איך אתם מתאימים את העודפים?

<אסי מסינג: אולי יעל תענה.

<אסי מסינג: בהקשר הזה, שיש אותה רזרבת התאמות כפי שהיא שמיועדת לשנת 2018, ככל שיתברר במסגרת התחזיות שיש פערים שצריך לכסות אותם, אז אותה רזרבת התאמות היא הצעד הראשון שהוא באופן אוטומטי יכסה את הפער, ללא שיקול דעת של הממשלה.

מיקי רוזנטל: זה באוטומט.

מיקי רוזנטל: רק אתם תחליטו.

משה גפני: אסי, שמעת את ההערות של חברי הכנסת.

<אסי מסינג: כן, שמעתי את כל ההערות.

<אסי מסינג: לאחר מכן, הממשלה תכין תכנית התכנסות ליתרת גובה הפער, ככל שישנו.

<אסי מסינג: אם אין פער, אז כמובן אין צורך בתכנית התכנסות, ובזה העניין יסתיים.

<אסי מסינג: תכנית ההתכנסות יכולה לכלול שורה של צעדים בדומה לתקציב רגיל.

<אסי מסינג: גם בתקציב רגיל הממשלה מקבלת החלטות שלא מגיעות לאישור הכנסת.

<אסי מסינג: למשל, החלטה על משיכת דיבידנד, החלטה על תיקונים שונים במסגרת הסמכויות שיש לממשלה.

<אסי מסינג: יכולות להיות חקיקות משנה, כמו העלאת מיסים מסוימים ויכולים להיות גם כמובן הצעות חקיקות.

<אסי מסינג: הכול בכפוף למנגנונים שקיימים בכנסת.

משה גפני: את החברים עניין איפה אתם עושים את זה בלי הכנסת.

מיקי רוזנטל: מה שיש אנחנו יודעים.

מיקי רוזנטל: אתה בא עכשיו ומייצר מנגנון שהוא מנגנון תקציבי בעיקרו שנועד להתמודד עם בעיות תקציביות ולעקוף את הכנסת.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה לא יכול להיות.

מיקי רוזנטל: זה לא יכול להיות, אין דבר כזה.

<יעל מבורך: בהקשר של הרזרבה של 3.5 מיליון, אני חושבת שהמקרה הוא בדיוק הפוך.

<יעל מבורך: במקום שזאת תהיה הרזרבה של הממשלה ושהיא תחליט לבד איך לפזר אותה, זאת לא סמכותה.

<יעל מבורך: ראשית, החוק הזה קובע שלממשלה אסור להשתמש בה בשנת 2017.

<יעל מבורך: שנית, בשנת 2018 יש לה דיפולט.

<יעל מבורך: לא הממשלה ולא הכנסת יכולים לתקן את זה ללא תיקון החוק, שהדבר הזה משמש בראש ובראשונה לכיסוי הפער.

<יעל מבורך: אם לא יהיה פער וניתן יהיה להשתמש ב-3.5 מיליארד השקל האלה, הכנסת מאשרת את זה.

<יעל מבורך: לכן זה דבר שהכנסת מאוד נמצאת בו.

מיקי רוזנטל: המנגנון האוטומטי בסדר גמור.

מיקי רוזנטל: אני מדבר איתך עכשיו על ההתאמות שאחרי המנגנון האוטומטי.

מיקי רוזנטל: הפכתם את זה לפררוגטיבה של האוצר בלבד.

<יעל מבורך: לא נכון.

עודד פורר: יעל, אתם בעצם לקחתם עוד קיצוץ של 1% מתקציב 2017 שאמור לשמש ביטחון לשנת 2018, אם אני מבין נכון.

<יעל מבורך: במסגרת תכנית התקציב שתאשר הממשלה, שבימים אלה היא מקבלת החלטות לגביהן, כך שאנחנו מקווים שב-11.8 היא תאשר בממשלה, היא תיתן מקור ל-3.5 מיליארד שקלים האלה.

<יעל מבורך: כל החלטה לגבי ההוצאה שלה, דורשת את אישור ועדת הכספים.

מיקי לוי: אין בעיה שהממשלה תחליט לקחת מרשות שדות התעופה, למשל.

מיקי לוי: אין בעיה שהיא תיקח מאיקס או וואי.

מיקי רוזנטל: אבל רשות שדות התעופה עברה את ועדת הכספים.

מיקי לוי: זאת השאלה שלי.

מיקי לוי: מעבר לרזרבה שמכינים ל-2018, כל ההעברות שאתם אומרים הממשלה תניח.

מיקי לוי: כתוב שהממשלה תניח.

מיקי לוי: האם כל השינויים האלה הנדרשים יבואו לכאן, מעבר למושג "הממשלה תניח"?

מיקי לוי: זה מה שאני רוצה לשמוע.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לחדד את השאלה ותענו לי בבקשה בכן ולא.

משה גפני: הם לא חייבים, הם יכולים לענות.

<אסי מסינג: אפשר לסיים את המנגנון?

<אסי מסינג: אחרי שיש את אותה תכנית התכנסות - - -

משה גפני: דילגת על משהו.

משה גפני: לפי מה שאתה מתאר יש תהליך.

משה גפני: לפי מה שיעל תיארה ולפי מה שיש בחוק, יש תהליך.

משה גפני: מי קובע שיש פער?

<אסי מסינג: הממשלה.

מיקי רוזנטל: זה לא נכון.

מיקי רוזנטל: הממשלה לא קובעת, האוצר קובע ובא לממשלה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אף אחד פה לא עולה חדש.

מיקי רוזנטל: להגיד שהממשלה קובעת זה לא נכון.

מיקי רוזנטל: מי שקובע זה האוצר.

משה גפני: בניגוד למה שהיה בעבר, יש פה תהליך שנלווים אליו תהליכים שחלקם אוטומטים וחלקם לא מגיעים לכנסת.

משה גפני: יש תהליך.

משה גפני: הגענו לנובמבר 2017.

משה גפני: בא משרד האוצר ואומר לממשלה שיש פער של 1.5 מיליארד שקלים ושהפער הזה הוא פער שמאפשר בחוק הזה לעשות פעולות שהן פעולות שאי-אפשר לעשות אותן לבד.

משה גפני: הממשלה יכולה לקבל החלטה על קיצוץ רוחבי של 1%.

מיקי רוזנטל: ולא צריך לבוא לכנסת.

משה גפני: אז קודם כל קבעתם שיש פער.

משה גפני: אני סבור שמיליארד וחצי זה לא פער.

משה גפני: אני אומר זאת לשם דוגמה.

משה גפני: מי החליט שהפער הזה מפעיל את המנגנון האוטומטי של החוק של החוק הזה?

משה גפני: זה הדבר הזה.

משה גפני: דבר שני.

משה גפני: הולך להיות חטא על פשע.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שאני נגד התקציב הדו-שנתי.

משה גפני: אני סבור שגם הממשלה וגם הכנסת צריכים בסוף 2017 לעשות תקציב ל-2018.

משה גפני: אני סבור כך, אני סבור שכולם סבורים.

משה גפני: לו זה היה בידיים שלכם גם הייתם סבורים כך.

משה גפני: הולך להיות תקציב דו-שנתי, השלמנו עם זה, כופפנו את ראשינו בהכנעה.

משה גפני: מה שאתם עושים עכשיו, שלפחות ב-2018 – זה ברור שהתחזיות שלכם לא יתממשו למעלה או למטה.

משה גפני: היות ואני אדם דתי אני לא יכול להתערב על זה אבל אני אומר לכם שהתחזית שלכם לסוף 2017 לא תהיה נכונה וגם אתם יודעים את זה.

משה גפני: זאת אומרת, שאנחנו הולכים למצב שבו ל-2018 אנחנו צריכים לעשות שינויים.

משה גפני: אנחנו יוצאים מהעניין.

משה גפני: יצאנו מהעניין בהחלטה על התקציב הדו-שנתי.

משה גפני: יצאנו מהעניין פתאום בקיצוץ הרוחבי.

משה גפני: יצאנו מהעניין בכמה דברים שאתם אומרים.

משה גפני: כמו שמיקי אמר, אתם תניחו על שולחן הממשלה.

מיקי רוזנטל: אתם עוקפים אותנו.

מיקי רוזנטל: אתם עוקפים את הכנסת ואת ועדת כספים, זה לא יכול להיות.

משה גפני: אני אומר לכם שמתי שהקדוש ברוך הוא חילק את השכל, לא היו שם גם שרים, היו גם חברי כנסת.

זהבה גלאון: לא, השרים לא עמדו בתור.

<אסי מסינג: אין כאן עקיפה ואין כאן יצירה של משהו חדש בהקשר הזה.

<אסי מסינג: שוב, כשהממשלה מגישה תקציב הוא מבוסס על התחזיות שנערכים ומובאים לממשלה.

<אסי מסינג: אנחנו מדברים על אותו דבר.

<אסי מסינג: כפי שהוא ייעשה ב-2017 הוא יהיה האומדן.

<אסי מסינג: הוא לא שונה בשום דבר מכל תהליך אחר שנעשה היום בממשלה, גם במסגרת התקציב, גם במסגרת הנומרטור.

<אסי מסינג: לאחר מכן, לאחר הצעד הראשון, שאמרנו שהוא ברירת המחדל, לאחר מכן הממשלה תאשר את אותה תכנית התכנסות שצריך לבצע אותה.

<אסי מסינג: בתכנית ההתכנסות יצטרכו להתבצע במסגרתה שורה של צעדים, לרבות תיקוני חקיקה או החלטות מנהליות, בהתאם למדרג הסמכויות הקיים היום ואנחנו לא משנים שום דבר.

משה גפני: אנחנו נעבור סעיף סעיף, אז בין בעיה.

<אסי מסינג: ככל שתאושר תכנית ההתכנסות הזאת והיא תסגור את הגירעון, די בכך.

<אסי מסינג: אם לא, למשל, אם תהיה הצעה לתיקון משהו במס הכנסה והיא לא תעבור בכנסת, אז יש אותה ברירת מחדל שנקבעה, שהיא צריכה לבוא בסוף חודש דצמבר 2017, שכוללת שני צעדים שקובעים אותם כבר כעת בחוק כברירת מחדל.

<אסי מסינג: הראשון הוא הפחתה.

<אסי מסינג: נקבעה בחוק הפחתה של 1% מתקציבי הממשלה, כמובן עד לגובה הפער שקיים.

<אסי מסינג: הדבר השני הוא הטלה על שר האוצר לבצע את מה שנמצא במסגרת הסמכויות שלו לצורך הבאה של 2.5 מיליארד נוספים.

מיקי רוזנטל: יש חצי כוס מלאה וחצי כוס ריקה.

מיקי רוזנטל: אתה מתאר בדיוק את מה שאמרתי.

<אסי מסינג: ככל שעדיין לא התבצע ועדיין ישנם פערים והפערים עולים על הסכומים הללו, אזי אנחנו עוברים לתקציב המשכי בחודשים - - -

משה גפני: אין לנו הרבה זמן.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: אמרת שיש את כל הזמן שבעולם, לא?

משה גפני: אנחנו צריכים לסיים ב-11:00.

מיקי רוזנטל: מתי באים המצביעים?

משה גפני: אנחנו נמשיך את זה ביום שני, אנחנו צריכים לקרוא סעיף סעיף.

מיקי לוי: אני מציע לאדוני, בגלל המושג "להניח", שכל שינויים מהותיים שייקבעו פה יובאו לפה כאילו זה תקציב חדש ויבוא לכנסת בשלוש קריאות.

מיקי לוי: זה תקציב חדש, חברים, תפסיקו לבלבל את המוח.

מיקי לוי: זה יבוא לכאן.

מיקי לוי: המושג "להניח" אינו מקובל עלי.

משה גפני: תן לו להשלים.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: אסי, בבקשה.

<אסי מסינג: ככל שלא היה די בכך בכיסוי הגירעון שנוצר עד ה-31.12, אנחנו עוברים באופן אוטומטי לתקציב המשכי של 1 חלקי 12 מתקציב 2017 לחודשים ינואר, פברואר, מרץ.

<אסי מסינג: עד סוף ינואר לממשלה יש אפשרות להגיש הצעת חוק תקציב חדשה, שהיא צריכה להיות מאושרת בכנסת עד 31.3.2018.

<אסי מסינג: בהיעדר אישור בכנסת, הכנסת מתפזרת.

<אסי מסינג: זה מה שהיה חסר לשאלה.

מיקי לוי: זה לא קשור אליך.

מיקי לוי: זה לקחת עיוור, לכסות את עיניו כאילו עשו משהו ולהביא אותו על קלנועית.

מיקי לוי: הרי אין בזה היגיון.

מיקי לוי: זה פשוט לא יאומן.

מיקי לוי: בשביל מה?

מיקי לוי: מה המהלך הזה מעבר למהלך הישרדותי וזה לא קשור אליכם.

מיקי רוזנטל: אחרי ששמעתי את התשובה המנומקת של אסי, אני שבעתיים חושב שמה שחשבתי הוא נכון.

מיקי רוזנטל: הוא תיאר את חצי הכוס המלאה ואני את חצי הכוס הריקה ותיארנו את אותו מצב.

מיקי רוזנטל: המצב הוא כדלקמן: את הגירעון או הפער, האם יש הפרש, ייקבע באוצר.

מיקי רוזנטל: האוצר יביא לממשלה את הטענות האלה.

מיקי לוי: יניח.

מיקי רוזנטל: הוא יכול לקבוע כל מיני מהלכים בחוק שעוקפים את הכנסת.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה הוא בלתי אפשרי.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאנחנו לא צריכים לתת לו יד.

מיקי רוזנטל: המשמעות היא מאוד דרמטית.

מיקי רוזנטל: אני חושב שצריך להכניס את ההסתייגות עכשיו כבר לחוק.

מיקי רוזנטל: הסתייגות שאומרת שהכול ייעשה באישור ועדת הכספים.

משה גפני: שגית, את רוצה להתייחס?

מיקי רוזנטל: אחרת אנחנו יכולים ללכת הביתה.

עודד פורר: אני צריך לקבל תשובה מיעל לגבי העודפים.

<יעל מבורך: העודפים יועברו לשנה רגילה.

<יעל מבורך: הם יעברו לפי סעיף 13.

עודד פורר: נוצר עודף לא מחויב לשנת 2017, הוא יתווסף לאותו סעיף ב-2018?

<יעל מבורך: לא.

<יעל מבורך: לפי המנגנון הקיים היום בחוק, אנחנו לא עושים בזה שום שינוי.

עודד פורר: זאת אומרת, זה יבוא לוועדת הכספים?

<יעל מבורך: כמו שזה קבוע.

עודד פורר: אני רוצה להציע משהו, שלדעתי הוא נכון גם לממשלה.

עודד פורר: הרי בסוף יש תקציב דו-שנתי על כל המשמעויות שלו והכול טוב ויפה.

עודד פורר: יכולה הממשלה לקבוע אולי בחוק הזה, שהיא תביא באוגוסט-ספטמבר תקציב התאמות ל-2018.

עודד פורר: היה והוא יאושר הוא יהפוך להיות התקציב של 2018.

עודד פורר: היה והוא לא יאושר, ימשיכו עם התקציב הדו-שנתי כמו שהיה ולא יהיו איזה דרמות.

משה גפני: לא רע.

משה גפני: אני מבקש להגיד לכם.

משה גפני: אני לא אוהבת את הרוח הפסימית הזאת.

מיקי לוי: אתה הכי ותיק פה, מתי אמורות להיות הבחירות הבאות?

משה גפני: באמצע 2019.

מיקי לוי: אז מה נעשה עם שישה חודשים?

משה גפני: באה הממשלה אתמול נחרצת להוציא את ועדת הכספים מהנושא של ההון העצמי הנוסף.

משה גפני: היא עמדה על רגליה האחוריות.

משה גפני: כל העולם חבר לעניין הזה.

משה גפני: בסוף, בחוק שבהסכמה עם משרד האוצר, שמובא למליאה, מה שקורה בהון הנוסף, מניחים את זה על שולחן ועדת הכספים.

משה גפני: במשך חודש ימים אתה יכול לעיין בזה ואתה יכול להחליט שזה בסדר.

משה גפני: אם הוועדה החליטה בתוך 30 יום שהכול בסדר, זה מאושר אוטומטית וזה לא צריך לבוא להצבעה.

משה גפני: היה אם חבר ועדה אומר שזה לא בסדר, מתקיימת הצבעה כעבור 30 יום, האם מקבלים את ההשגה שלו?

משה גפני: לא את הדיון עצמו אלא האם בכלל מקבלים את זה.

משה גפני: היה והוועדה החליטה בהצבעה שמקבלים לקיים דיון על העניין הזה, בתוך 30 יום מקיימים דיון ואז ועדת הכספים מצביעה.

משה גפני: זאת אומרת, הממשלה התחילה עם זה שאנחנו לגמרי – אני לא מדבר על החוק המקורי, שוועדת הכספים נמחקה לחלוטין.

משה גפני: הכול חזר, הכול חזר ובהסכמה.

משה גפני: אני בטוח ומשוכנע ואני חושב שצריך לעשות את זה.

משה גפני: זה שהאופוזיציה תוקפת מאוד את התקציב הדו-שנתי, אני מסכים.

משה גפני: אם אני הייתי באופוזיציה הייתי תוקף הרבה יותר.

משה גפני: אני מבקש מהחברים פעם אחר פעם.

משה גפני: יש דברים שאנחנו למדנו מהדברים הקודמים, שאותם ודאי שצריך לשנות בהסכמה.

משה גפני: למשל, דוגמה בולטת שלפי דעתי גם הם יסכימו לזה: אנחנו יודעים שאם לא קורים שינויים, יש תקציב דו-שנתי ל-2017 ו-2018.

משה גפני: באמצע 2019 יש בחירות.

משה גפני: זאת תמונת המצב החוקית הקיימת עכשיו.

משה גפני: זאת אומרת, שאם אנחנו מאשרים את התקציב הזה, מראש אנחנו אומרים שהחשבת הכללית היא תהיה מנהלת 2019.

משה גפני: אני אדבר עם הלשכה המשפטית פה.

משה גפני: אני הולך להציע שמראש ידעו שמכינים תקציב ל-2019, שברגע שיש ממשלה חדשה באיזה שלב, היא יודעת שיש תקציב מוכן.

משה גפני: לא לחכות לראות מה קורה ואז הממשלה תמשיך לדון.

מיקי רוזנטל: הבדיחה הכי טובה זה שזה יהיה תלת שנתי.

מיקי לוי: אז זה יהיה כמו ב-2015, כשלשר האוצר היה נוח לא לעשות תקציב ל-2015.

מיקי לוי: כל 2015 התנהלה 1 חלקי 12.

משה גפני: אפשר להחליט שב-2019 ביבי יהיה ראש ממשלה.

איתן ברושי: אבל פה זה ועדת כספים ואני מציע לזכור מה תפקידנו.

משה גפני: חבר הכנסת מיקי זוהר.

מכלוף מיקי זוהר: אני יושב ראש ועדה אחרת ואני מתפלא על גפני שלא בא לברך אותי על הקמת הוועדה שלי.

משה גפני: אני מברך אותך על הקמת הוועדה.

משה גפני: מה אתה רוצה, שאני אעזוב את הדיון?

מכלוף מיקי זוהר: הערה שנייה, יעל מבורך פה וגם שגית פה.

מכלוף מיקי זוהר: הערה שלישית, יש לנו פגישה ב-15:30 עם הרב לאו.

איתן ברושי: לסגור את הספורט בשבת?

מכלוף מיקי זוהר: לא, את הקיבוצים.

זהבה גלאון: מיקי, ברכות, מה אתה רוצה?

מכלוף מיקי זוהר: לגבי התקציב הדו-שנתי.

מכלוף מיקי זוהר: ראיתי את כל הביקורת של האופוזיציה וקל לבקר את הנושא הזה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה להזכיר למי ששכח.

מכלוף מיקי זוהר: ועדת הכספים עדיין קיימת ובמהלך השנים הקרובות ועדת הכספים תוכל לדון בבעיות תקציביות כאלה ואחרות ולטפל בהן אד הוק.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא אומר שהתקציב הזה הוא משהו מוגמר ולא יהיה אפשר לזוז ממנה ימינה ושמאלה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נוכל לעשות שינויים במשך השנתיים האלה.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, לא צריך לצאת מגדרכם ולקבוע שהתקציב הזה פוגע במשק, פוגע בכלכלה, פוגע בצמיחה.

מכלוף מיקי זוהר: בסופו של דבר, אנחנו פה בוועדת הכספים נוכל לעשות שינויים בשנתיים הקרובות כדי שהתקציב הזה יהיה צודק יותר והוגן יותר.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אפשר לומר שאפשר לחסוך לפחות 2 מיליארד שקלים על בחירות.

מכלוף מיקי זוהר: זה טוב, זה נותן יציבות שלטונית וזה מבורך וזה לא דבר של מה בכך.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, חברים, הטענות שלכם כלפי התקציב אני מבין אותן כי הן טענות אופוזיציוניות אבל בסוף הן לא בהכרח מהותיות.

מיקי לוי: יש לך טעות, גם מהקואליציה יש טענות קשות.

יהודה גליק: יציבות זה גם צורך כלכלי.

מכלוף מיקי זוהר: בחייך, מה אתה מדבר?

מכלוף מיקי זוהר: יציבות וצורך כלכלי?

מכלוף מיקי זוהר: מה, למדת את זה?

מכלוף מיקי זוהר: אל תבלבל את המוח, יהודה.

מיקי רוזנטל: אל תדבר אליו ככה.

יהודה גליק: זה טיעון משכנע.

מכלוף מיקי זוהר: יש לא מעט אנשים בכירים במשק הישראלי שהם חלק אינטגרלי מהכלכלה במדינת ישראל והם משפיעים בכלכלה והם גם בעלי עסקים מאוד מאוד גדולים שטוענים שתקציב דו-שנתי דווקא יכול להיטיב עם כלכלת ישראל ולא לפגוע בה.

מכלוף מיקי זוהר: הוא יכול ליצור איזו שפיות בריאה, איזה קו כלכלי ברור לזמן יותר ארוך כך שהם יכולים לתכנן את החלטותיהם העסקיות באופן הרבה יותר טוב.

איתן ברושי: אם לא מחליטים להעביר פתאום סכומי עתק ליהודה ושומרון – אם יעתיקו את עמונה זה יעלה 100 מיליון שקלים.

איתן ברושי: מאיזו רזרבה לוקחים את הכסף?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו עכשיו שוקלים להעביר את עמונה לאחד הקיבוצים.

איתן ברושי: זה יותר זול.

איתן ברושי: איפה שהביאו מפונים מגוש קטיף, הקיבוצים רק נהנו.

איתן ברושי: בפלמחים ובנווה ים הביאו מפונים, נתנו קרקע בחינם.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר שיש יתרונות ויש חסרונות בתקציב דו-שנתי, אבל היתרונות עולים על החסרונות.

משה גפני: יעל, אמרת שאין שינויים והכול באותה מסגרת.

משה גפני: אני לא רוצה להיכנס לפרטי הסעיפים מפני שאת זה נעשה ביום שני, בעזרת השם.

משה גפני: אבל יש שם סעיף שאתם תניחו על שולחן הכנסת שינויים בעודפים.

משה גפני: אם שר האוצר מחליט כן להשתמש בעודפים או לא להשתמש בעודפים, יש שם סעיף שאתם תניחו את זה על שולחן הכנסת.

משה גפני: אנחנו לא נסכים לזה.

משה גפני: זה שינוי מהנוהג הקיים.

משה גפני: נדבר על זה ביום שני.

איתן ברושי: הכנסת יכולה לדון בלי ועדת הכספים?

משה גפני: יכולה.

משה גפני: אם יהיה בחוק שהיא יכולה, אז היא יכולה.

משה גפני: אם תאשר את הסעיף הזה, אז היא יכולה.

איתן ברושי: דעתי ברורה.

איתן ברושי: הרוב קובע ולא תמיד הוא צודק.

מיקי רוזנטל: היתה הצעה של חבר הכנסת פורר ויש לשקול אותה בחיוב.

מיקי רוזנטל: היא היתה מעניינת, ראויה מאוד ויחד עם זה מבטיחה לביבי שלטון נצח.

מיקי רוזנטל: הכול בסדר.

משה גפני: אנשי האוצר, יכול להיות שאתם תשמחו על ההצעה הזאת, זאת הצעה טובה.

מיקי לוי: ב-2015, כשבמרץ התקיימו הבחירות, התקיימה 12 חודשים כשהחשבת הכללית באוצר היתה למעשה ראש הממשלה הכלכלי.

מיקי לוי: אני מזהיר את עצמנו ש-2019, מכיוון שלא יהיה תקציב ועד שתהיינה בחירות במועד החוקי, 2019 הולכת להתנהל כולה על-פי 1 חלקי 12, ללא תקציב מדינה.

מיקי לוי: זה יהיה אסון.

מיקי רוזנטל: אי אפשר להשאיר את זה כך, זה לא אחראי מצידנו.

מיקי לוי: זה לא מדיניות כלכלית, חברים.

משה גפני: צריך למצוא לעניין הזה פתרון עכשיו.

משה גפני: ביום שני אנחנו נעבור סעיף סעיף על שני החוקים האלה.

משה גפני: אני מבקש עד יום שני לנסות לתאם נוסחאות עם הלשכה המשפטית אצלנו כדי שתהיה פחות עבודה.

משה גפני: אני מבקש לשקול את הדברים ששמעתם כאן.

משה גפני: החוק לא יישאר כך.

משה גפני: ההצעה של עודד פורר היא הצעה מקורית.

משה גפני: היא הצעה שפותרת את הבעיה גם למי שרוצה את התקציב הדו-שנתי וגם למי שחושב שיכולים להיות שינויים דרמטיים.

משה גפני: אומר עודד פורר בגדול ואני מציע שתשקלו את העניין הזה, שהתקציב הדו-שנתי הוא תקציב דו-שנתי, אבל אם מגיע אמצע או סוף 2017 ומתברר - - -

עודד פורר: לא אם, בכל מקרה בסוף 2017.

משה גפני: אם יתברר שאין צורך לעשות שינויים, ימשיך התקציב הדו-שנתי שאושר עכשיו.

משה גפני: אם כן צריך לעשות את השינויים, אז אנחנו - - -

מיקי רוזנטל: תקציב התאמות שיבוא לממשלה ולכנסת.

עודד פורר: אני אומר דבר כזה: יוגש תקציב התאמות.

עודד פורר: היה ותקציב ההתאמות אושר בוועדה בכנסת, הכול ממשיך וזה הופך להיות התקציב.

עודד פורר: היה והוא לא אושר, ברירת המחדל היא לא שאין תקציב.

מיקי רוזנטל: זה גם פותר את הרצון שלי שזה יעבור בוועדת הכספים ולא יהיו תקציבים שיעברו לנו מעל הראש ומתחת לאדמה.

זהבה גלאון: לא נעים לי להודות, אבל במצב שנוצר ההצעה שלו היא הרע במיעוטו.

משה גפני: מה המעלה בהצעה הזאת?

משה גפני: שמעתי אותה ממנו פה לראשונה וצריך לחשוב עליה.

משה גפני: גם אתם צריכים לחשוב על העניין הזה.

משה גפני: זה פותר את הבעיה של מי שחושש מתקציב חד-שנתי ולא יודע מה יהיה בסוף 2017.

מיקי רוזנטל: חושב פוליטית.

משה גפני: לא פוליטית.

משה גפני: מי שחושש מתקציב חד-שנתי, ההצעה הזאת משאירה אותו על מסלול בטוח.

משה גפני: אם לא מאושר, ממשיכים עם התקציב הדו-שנתי.

משה גפני: אבל, זה גם פותר את הבעיה הזאת, שכולנו ערים לה וגם אתם, שלא יכול להיות שהמצב יהיה אותו דבר.

משה גפני: אז תקציב ההתאמות מגיע לדיון, מאושר ותקציב 2018.

משה גפני: יש את הביטחון שלא קורה כלום בסוף 2017 אבל יש גם אפשרות שיקרה כלכלית דרך ההצעה.

מיקי רוזנטל: ואז אין את המנגנון עוקף הכנסת שיש בחוק הזה.

מיקי רוזנטל: זה לא בסדר.

<יעל מבורך: אנחנו נשקול.

משה גפני: אני מציע שתשקלו את הדברים שנאמרו כאן.

משה גפני: תהיו אתנו בקשר.

משה גפני: ביום שני אנחנו נתחיל את הדיון סעיף סעיף.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות הערה בעניין.

משה גפני: תודה רבה לכם, משרד האוצר.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.

מיקי לוי: לא ציינת שביקשתי תשובות לגבי 1 חלקי 12 ב-2019.

משה גפני: יעל, לגבי 2019 אנחנו רוצים פתרונות עכשיו.

משה גפני: לא להשאיר חשבת כללית.

משה גפני: הישיבה נעולה.