ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 449, 2016-08-15 11:00

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום תקנות מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (דיווח מקוון), התשע"ו-2016.

משה גפני: מי "בעל הבית" של זה?

<ישי פרלמן: רשות המסים.

משה גפני: עכשיו גמרנו עם השבחים ונעבור לחיים עצמם.

משה גפני: פניתי אליכם כמה פעמים, ופנו אליי, גם לגבי הדיווח המקוון.

משה גפני: מה שאתם עושים בדיווח המקוון – אתם חייבים כסף לאנשים.

משה גפני: צריך להחזיר להם, אין על כך ויכוח.

משה גפני: פנה אליי עורך-דין שאני סומך עליו, גם שלחתי מכתב, אבל פנו אליי כמה אנשים ואמרו שמס הכנסה צריך להחזיר להם כסף, שרשות המסים צריכה להחזיר להם כסף והיא לא מחזירה, זה לוקח זמן.

משה גפני: אז אמרתי לו: מה מפריע לך?

משה גפני: מה אכפת לך?

משה גפני: כאשר רשות המסים מחזירה היא מחזירה עם ריבית והצמדה וזה השקעה טובה.

משה גפני: הוא אמר: לא.

משה גפני: יש אנשים שאני מייצג אותם, אנשים מבוגרים והם מבקשים את הכסף בחזרה.

משה גפני: הם לא צריכים לשלם את זה, הם שילמו לדעת כולם לריק.

משה גפני: הדיווח המקוון שאתם עושים עדיין מחזיק את הכסף, לא מחזיר להם.

משה גפני: אני תוהה, אתה מכיר בעיות כאלה?

<יוסי אלישע: הדיווח המקוון לכאורה מנותק מנושא התשלום.

משה גפני: אני מדבר בכלל על המערכת הזאת.

משה גפני: הם פועלים באופן מקוון ואנשים לא מקבלים את הכסף חזרה.

משה גפני: פנו אליי כמה אנשים, פנה אליי עורך-דין.

משה גפני: אמר לי אדם ברשות המסים: מה אכפת לך?

משה גפני: אני גם שאלתי את עורך-הדין והוא אמר: אלה אנשים מבוגרים, הם רוצים את הכסף בחזרה, מגיע להם, הם לא רוצים את ההשקעה, הם לא הלכו להשקיע ברשות המסים.

משה גפני: לפני שאנחנו מדברים על דיווח מקוון, מכיוון שאני זוכר את הדיון על דיווח מקוון שהיה כאן בוועדה פעמים רבות מאוד, אני שואל: האם אתם בנויים כבר לדיווח מקוון?

משה גפני: האם אתם ערוכים לעניין הזה?

משה גפני: האם צריך עוד זמן רב?

משה גפני: אין זו בושה להגיד שאנחנו נכנסים למסלול שלא נוכל להתמודד אתו מייד בהתחלה.

משה גפני: בבקשה.

<מאיר אסולין: לגבי ההחזרים, אין שום קשר לדוח המקוון.

<מאיר אסולין: אנחנו השקנו מערכת תביעה חדשה ב-12 במרץ 2016.

<מאיר אסולין: בהשקה נתגלו קצת תקלות, שתיקנו אותן.

<מאיר אסולין: מתחילת חודש יולי כל ההחזרים מבוצעים באופן שוטף, בכל יומיים יש החזרים.

<מאיר אסולין: אנחנו נמצאים כמעט בלי יתרות זכות מאושרות.

<מאיר אסולין: מבחינתנו הכול עובד באופן שוטף, אין לנו שום בעיות עם ההחזרים.

<מאיר אסולין: לגבי המערכת המקוונת, יציגו לך פה בדיוק את הדברים.

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, אולי התכוונת למצב שמשולמות מקדמות על חשבון עסקאות מחשב.

משה גפני: תיכף אבדוק את זה.

<יוסי אלישע: אז יש בעיה כי זה לא נחשב לתשלום על חשבון המס שאתה רוכש.

משה גפני: מה שהעלה את הנושא הזה, שהם נכנסו למערכת חדשה.

משה גפני: הרי מה עומד מאחורי כל הדיונים האלה שאנחנו מקיימים כבר כמה שנים?

משה גפני: להכניס את רשות המסים לעידן המודרני שאנחנו מצויים בו, כשהכול מקוון.

משה גפני: לא ראיתי עד היום את המהפכה הגדולה בעניין ויש לפעמים תקלות רבות.

משה גפני: זה הנושא שלנו עכשיו.

<מאיר אסולין: הדוח המקוון הוא תחילתו של המהפך.

משה גפני: בסדר, אני הייתי סקפטי אז.

<יניב כהן: לגבי המערכת המקוונת עצמה, היא מערכת שכבר עובדת.

<יניב כהן: זה לא מערכת שאנחנו מנסים אותה לראשונה, היא כבר קיימת ועובדת.

<יניב כהן: היא הייתה בפיילוט וכרגע אנחנו רוצים להתחיל להכניס אותה לחובה.

<יניב כהן: התקנות, מכוח סעיף 76א שנחקק בשנת 2013- - -

<שלומית ארליך: נדגיש כאן שלגבי נושא הדוחות המקוונים, בחוק ההסדרים האחרון היה דיון נרחב מאוד ותיקוני חקיקה וגם תוקן סעיף ההסמכה.

<שלומית ארליך: בעת הדיונים בוועדה החרגנו את הנוסח של מיסוי מקרקעין.

<שלומית ארליך: תיקנו בכל יתר חיקוקי המס ואילו מיסוי מקרקעין הוחרג.

<שלומית ארליך: תיקנו רק את סעיף ההסמכה כך שההסדר יבוא בתקנות.

מיקי רוזנטל: לפני שאתם קוראים את התקנות תסבירו מה אתם רוצים.

<יניב כהן: במיסוי מקרקעין הרוב המכריע של הדיווחים מוגש באמצעות עורך-דין.

<יניב כהן: יש שני שלבים: יש את השלב הראשון שבו כל מי שעושה עסקה במקרקעין, גם רוכש וגם מוכר, צריך לדווח על העסקה למיסוי מקרקעין; ויש את השלב השני, בהנחה שיש אחר-כך איזו מחלוקת לגבי השומה שיצאה, שבו הנישום יכול להגיש השגה על השומה ובקשה לתיקון שומה.

<יניב כהן: אנחנו מדברים בשלב הראשון על הגשת הצהרות, כלומר השלב הראשון בעסקה, שבו נקבעה חובת דיווח מקוון לשלב הראשון בהצהרה.

<יניב כהן: בצורה כזאת נקבל את כל הדיווחים, גם של המוכר וגם של הרוכש, באופן מקוון, כאשר בתקנות אנחנו קובעים גם סמכות בשלב מאוחר יותר, כפי שנגיע לזה אחר-כך, אחרי הודעה מסוימת של רשות המסים, שגם הדיווחים של שלב ב' וגם הגשת השגות ותיקוני שומה יוגשו באופן מקוון.

<יניב כהן: המערכת עובדת על-פי מנגנון זיהוי, כאשר עורך-הדין מתחבר למערכת הזאת, שמאפשרת לקבל הרבה מידע, גם שוטף, תקשורת דו-צדדית עם רשות המסים, גם להגיש את הדיווחים, גם להגיש השלמות לדיווחים אם נדרש מידע נוסף, לקבל מידע מאתנו וכמובן להגיש את ההצהרה עצמה באופן מקוון ולקבל און-ליין, ממש בזמן שמגישים את ההצהרה, אישור שההצהרה הוגשה, לקבל מספר שומה, לקבל אפשרות לשלם את השומה העצמית און-ליין דרך האמצעים הרגילים, להדפיס שובר ולשלם אותו.

<יניב כהן: זה מייעל וחוסך זמן בכל התהליך.

מיקי רוזנטל: אבל כבר היום זה מתקיים בחלק מן העסקאות.

<משה אשר: זה פיילוט.

<משה אשר: זה לא חובה.

<משה אשר: אנחנו במסגרת מדד doing business, עשיית עסקים בעולם, ביקשנו לשפר את התחום.

<משה אשר: זה נמדד במספר הקשרים, במספר מדדים.

<משה אשר: לגבי זמן רישום בטאבו הדבר הזה כמובן יועיל כי הוא יקצר את לוחות הזמנים וגם יוכל בסופו של יום לקצר את הרישום של הנכסים בטאבו.

מכלוף מיקי זוהר: ברגע שיהיה דיווח מקוון, תוך כמה זמן אתם מתחייבים להחזיר מסמך תשלום מאושר לרישום בטאבו?

<משה אשר: עצם השומה העצמית שמשודרת כבר יוצרת שובר תשלום עצמי.

מכלוף מיקי זוהר: אבל עדיין זה צריך להיות מסמך רשמי בטאבו, שהטאבו יודע לאשר.

מיקי רוזנטל: יש הבדל בין התשלום, כפי שאומר מיקי זוהר, לבין האישור לרישום.

<משה אשר: הייתה החלטת ממשלה שעברה במסגרת חוק התקציב ממש בשבוע שעבר.

<משה אשר: בנושא הזה יש תוכנית שלמה, שתוצג לכם ביחד עם עוד פרמטרים של משרדים נוספים, שהמשמעות שלה בסוף היא קיצור לוחות הזמנים.

משה גפני: קודם היה ויכוח האם מחזירים או לא מחזירים, אז באמת במשך שנה לא החזירו.

משה גפני: נאמר לי שעכשיו התחילו להחזיר.

<מאיר אסולין: לא שנה.

<מאיר אסולין: כל הזמן החזרנו.

משה גפני: טענתי בהתחלה שהגיעו אליי הרבה פניות מאנשים שלא החזירו להם.

משה גפני: מס הכנסה היה חייב להם ולא החזיר.

משה גפני: התקשרתי אל עורך-הדין עכשיו והוא אמר לי שבחודש האחרון התחילו להחזיר באופן שוטף.

משה גפני: מה שאמרת קודם היה נכון.

<מאיר אסולין: כל הזמן החזרנו וכאשר הייתה תקלה לא החזרנו.

<מאיר אסולין: ההחזרים תמיד היו.

משה גפני: מה שאמרת היה נכון.

משה גפני: היום יש לי בעיה בגלל שאני יותר מדי משבח את רשות המסים.

משה גפני: ..

<מאיר אסולין: אין ברירה, חייבים להמשיך כך...

מכלוף מיקי זוהר: הרעיון על פניו הוא רעיון טוב.

מכלוף מיקי זוהר: בעצם הוא מייעל את התהליך והדברים קורים הרבה יותר מהר.

מכלוף מיקי זוהר: גם הכסף יזרום מהר יותר לקופת המדינה, הכול בסדר גמור.

מכלוף מיקי זוהר: השאלה הקריטית מבחינת הנישום, ברגע שהוא שילם תשלום בעבור אותו מס שבח או לא משנה מה, הוא רוצה מסמך רשמי כדי להעביר זכויות בטאבו.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, גם הבנקים דורשים את זה כמה שיותר מהר.

מכלוף מיקי זוהר: אחת הבעיות הקשות שיש ברשות המסים היא זמן התגובה מרגע שמגישים את הניירת ועד שמקבלים אישור לרישום בטאבו.

מכלוף מיקי זוהר: יש באמת חובה לדעת תוך כמה זמן מרגע שהוגש האישור אתם בודקים את התיק ושולחים אישור רשמי להעברת זכויות בטאבו.

<משה אשר: עשינו על זה פרויקט שלם כדי לקצר את לוחות הזמנים ברישום הנכסים בטאבו.

<משה אשר: בסופו של דבר רוב ימי העיכוב לא נמצאים ברשות המסים.

<משה אשר: במסגרת החלטת הממשלה שכבר עברה ביום חמישי האחרון יש ממש התחייבות לקיצור לוחות זמנים על-פי קטגוריות מסוימות בכל מיני דברים, וגם במסגרת תיקון 70 למיסוי מקרקעין כבר דרשנו שהקונה יגבה את המקדמה של מס שבח מהמוכר ויעביר לנו, דבר שנותן כבר את רוב האישורים כמעט און-ליין.

משה גפני: זה מה שהעברנו מזמן.

<משה אשר: גם זה מקצר את התהליך.

<משה אשר: היום אנחנו ממש מתקדמים בנושא הזה.

<משה אשר: אני אומר שוב, זה יגיע לפה בסופו של יום, תראו את המכלול, תראו התחייבות לקיצור לוחות זמנים.

<משה אשר: חילקנו את זה בין דירות מגורים פטורות, שם יותר קל, לבין חברות גדולות, שיש לנו ניהול שוטף מולן, וחברות אחרות.

<משה אשר: זה נקבע לפי קטגוריות וזה יגיע לוועדת הכספים.

מכלוף מיקי זוהר: מצוין.

מכלוף מיקי זוהר: כבר אמרנו שלגבות מסים עם חיוך זה הרבה יותר נוח מאשר לתת לאדם להתמרמר תוך כדי שהוא משלם את המס.

מכלוף מיקי זוהר: הגישה שלכם חיובית.

מכלוף מיקי זוהר: גם אני מחמיא לכם.

מיקי רוזנטל: עוד הבהרה אחת בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: היום אתם מנפיקים שובר משלושה סוגים.

מיקי רוזנטל: את השובר האינטרנטי אפשר לשלם בדואר.

<משה אשר: בדואר, או אם זה סכום קטן אפשר באינטרנט.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: מצד אחד אתם מייעלים ועדיין אתם עושים בלגן מצד שני.

<משה אשר: אתה צודק.

מיקי רוזנטל: אני תמיד צודק.

מיקי רוזנטל: .. לא הבנת את זה?

<משה אשר: אמרתי שאתה צודק, אבל אגיד לך איפה הבעיה.

<משה אשר: היינו שמחים שכל סכום שהוא ניתן היה לשלמו באינטרנט, אלא שהחשב הכללי במשרד האוצר עשה הסכם מול חברות כרטיסי האשראי והגביל את זה לסכומים של 15,000 שקל, או 25,000 שקל ב"לאומי קארד".

<משה אשר: בעינינו זה לא מספק.

<משה אשר: צריך להעלות את הסכומים בצורה הרבה יותר דרמטית.

מיקי רוזנטל: מה שאתם עושים, מצד אחד אתם מייעלים, ומצד שני אתם עושים בלגן.

מיקי רוזנטל: זה לא רציני.

<משה אשר: אני מסכים.

מיקי רוזנטל: הרי כמעט אין מס רכישה בפועל, אם אין עליו פטור, שאפשר לשלם אותו בסוף.

מיקי רוזנטל: אתה עושה הכול מהר באופן מקוון ואחר-כך אתה לא יכול לשלם את זה באתר.

מיקי רוזנטל: אז מה עשינו?

<משה אשר: אבל יש הסכם עם חברות הכרטיסים- - -

מיקי רוזנטל: תפתרו את זה.

מיקי רוזנטל: הרי אתם המדינה, אתם הריבון, אתם צריכים לפתור בעיות.

מיקי רוזנטל: עושים את כל מה שצריך ובסוף האדם צריך ללכת לבנק כדי לשלם.

מיקי רוזנטל: איפה ההיגיון?

<יניב כהן: יש אפשרות להעברה בנקאית, מעבר לכרטיס האשראי, שזה לא מוגבל בסכום.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, כרטיס אשראי אצלכם מוגבל בסכום.

מיקי רוזנטל: על זה בדיוק אני מתלונן.

מיקי רוזנטל: הם עושים עכשיו שירות מקוון, אבל במקום לשלם ישירות באתר אתה מוציא טופס, מדפיס אותו, הולך לבנק, משלם, סורק את זה, מחזיר להם באתר.

מיקי רוזנטל: זה בדיחה.

<משה אשר: נעביר את המסרים עוד פעם.

מכלוף מיקי זוהר: כרטיס האשראי שלכם חסום.

מכלוף מיקי זוהר: 15,000 שקל זה המקסימום.

<משה אשר: אני מסכים.

<משה אשר: זה הסיכום של החשב הכללי עם החברות.

<משה אשר: ביקשנו לפתוח את זה, שיעלה את זה בצורה בלתי מוגבלת.

מכלוף מיקי זוהר: אדם מתקשר לבנק, מגדיל את המסגרת בכרטיס האשראי, מחייב, משלם ואחר-כך פורע את זה.

מיקי רוזנטל: יש עוד דבר אחד.

מיקי רוזנטל: היום מקובל לעשות העברות בין-בנקאיות.

מיקי רוזנטל: למה בכלל לקחת לאנשים את העניין הזה עם כרטיס האשראי?

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשלם לכם.

<מאיר אסולין: יש אפשרות כזאת.

מיקי רוזנטל: את זה עשיתם?

מיקי רוזנטל: זה כבר מבורך.

מכלוף מיקי זוהר: כמה מס שבח נגבה על-ידי המדינה בשנת 2015?

משה גפני: זאת שאלת מיליון הדולר.

<משה אשר: 9 מיליון שקל.

מכלוף מיקי זוהר: אני מדבר רק על דירות.

<משה אשר: נביא לך פילוחים בישיבה הבאה.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה נתון על דירות בלבד, כמה דירות שילמו מס שבח.

<משה אשר: אין בעיה.

<משה אשר: נביא לך את הנתון הזה.

<משה אשר: קחו בחשבון שחיובי הדירות הם עדיין בליניאריות.

מיקי רוזנטל: תשלחו את זה לחברי הוועדה כולם.

מכלוף מיקי זוהר: כמה מס שבח נגבה על-ידי המדינה בשנת 2015 רק על דירות?

<משה אשר: בגלל הליניאריות, שהמנגנון יוצר יותר חלק יחסי משנת 2014 ואילך, השבח החייב במס באופן יחסי הולך וגדל.

<משה אשר: לכן עם השנים נראה יותר ויותר מס שבח בדירות ההשקעה.

משה גפני: כמה זה?

<משה אשר: לא נשלוף נתונים לא מדויקים.

מיקי לוי: ככל שמתקדמים עם השנים ה-25% תופס יותר רווח.

משה גפני: את זה הבנתי.

<משה אשר: נביא לכם את המספרים.

<משה אשר: נביא לכם גם את ההתפתחות מ-2014 ועד 2015 ו-2016.

מכלוף מיקי זוהר: יש לכם הערכות גסות?

מכלוף מיקי זוהר: או שאתם לא יודעים כלום, ממש כך?

מיקי רוזנטל: כמה מיליארדים טובים.

<משה אשר: לא, רוב הכסף מגיע דווקא ממס רכישה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע.

מכלוף מיקי זוהר: דיברתי רק על מס שבח על דירות מגורים.

<משה אשר: נביא את הנתון.

משה גפני: זו שאלה אמיתית.

משה גפני: נראה את הנתון ואז נתייחס.

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, לגבי מה שהעלה חבר הכנסת מיקי זוהר, מתיקון 76, בעצם מ-2014 אנחנו נמצאים בחישוב ליניארי.

<יוסי אלישע: אם תקראו את דברי ההסבר, החשש הגדול היה מזה שאנשים "ישפכו" את הדירות לשוק ויביאו לירידת מחירים, מה שהיום הוא "החלום הרטוב" של כולנו.

<יוסי אלישע: בגלל זה הוראת השעה נקבעה עד 1 בינואר 2018.

<יוסי אלישע: סתם כהצעה לסדר היום- - -

מכלוף מיקי זוהר: אבל זה לא קורה בפועל.

משה גפני: רגע, לא הבנתי.

<יוסי אלישע: יש הגבלה.

<יוסי אלישע: תורידו את ההגבלה הזאת.

<יוסי אלישע: יש הגבלה שלא מאפשרת למכור יותר משתי דירות עד סוף שנת 2017, כלומר עוד שנה וחצי מהיום.

<יוסי אלישע: תורידו את ההגבלה הזאת, תוציאו את הדירות לשוק.

<יוסי אלישע: עם המיסוי על הדירה השלישית אין שום טעם להגביל את האנשים למכירה של שתי דירות בלבד.

מכלוף מיקי זוהר: הנקודה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: גם עם המס הליניארי, איך שלא תהפוך את זה, בסופו של דבר אין היום כמעט אדם שמחזיק בדירה שלישית ורביעית שאם ירצה למכור את הנכס שלו לא ישלם בין 150,000-200,000 שקל מס שבח.

<יוסי אלישע: אבל המס הלינארי עוזר לו מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: מי שקנו את הדירות לפני הבועה, לפני 10 שנים, כולם הרוויחו בסביבות 600,000 עד מיליון שקל לנכס, כולם משלמים בסביבות 150,000-200,000 שקל מס שבח.

<יוסי אלישע: קח ליניארי פטור עד 2014 – כמעט ואין מס.

מכלוף מיקי זוהר: הליניארי מסייע לך על נכסים- - -

מיקי לוי: המס נמוך מאוד.

משה גפני: מיקי זוהר, עו"ד יוסי אלישע בעצם אומר את העיקרון של מה שאתה אומר.

משה גפני: הוא אומר: אם אתם באמת רוצים להוציא את הדירות האלה לשוק, זה המטרה, אז למה יש מגבלות אחרות?

משה גפני: למה יש מגבלה על מכירה של שתי דירות?

מיקי לוי: אלה סכומים נמוכים מאוד בגבייה.

<יוסי אלישע: שימכור.

מכלוף מיקי זוהר: הסרת המגבלה היא בסדר, אבל עדיין הסרת המגבלה לא תחסוך את העלות של אותו אדם שצריך היום למכור בית.

<יוסי אלישע: אני חושב שצריך להיות פטור, בטח עם מיסוי דירה שלישית.

<יוסי אלישע: תאפשר לאנשים למכור את הדירות.

מכלוף מיקי זוהר: דיברנו קודם על החוק החדש שאנחנו רוצים להעביר פה לגבי מס על דירה שלישית ורביעית.

מכלוף מיקי זוהר: עשינו בדיקה פשוטה שאומרת משהו פשוט:

מכלוף מיקי זוהר: אם אדם רוצה היום למכור את הדירה השלישית והרביעית שלו צפוי לו מס שבח בסביבות 150,000-200,000 שקל.

מכלוף מיקי זוהר: זה בממוצע הרוב הגורף של האנשים שמחזיקים בדירה שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: אם אני צריך לקבל החלטה האם למכור את הנכס או לא, אני אומר לעצמי כך: אתה מחייב אותי בסביבות 1,000 שקל לחודש, בסביבות 12,000-15,000 שקל בשנה על הדירה השלישית והרביעית, אבל אם אני רוצה למכור אותה אני צריך לשלם במכה אחת 150,000-200,000 שקל.

מכלוף מיקי זוהר: אני צריך להחליט החלטה עסקית, האם לתת את הסכום הזה במכה אחת או לגרור את זה 10 שנים, ובזמן הזה לגלגל את העלות על השוכר, להגיד לשוכר: בכל שנה תוסיף לי 300 שקל בחודש, לא מעבר לזה.

מכלוף מיקי זוהר: תוך 3 שנים אותו מס שאתה מטיל עליי יגולל על השוכר ואני בפועל לא מוכר את הנכס כי לא שווה לי לשלם את הסכום המטורף הזה של מס השבח.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר שהשאלה אחרת.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו רוצים באמת להביא את החוק הזה לכדי ביצוע אמיתי האם אנחנו לא חייבים לתת במקרה הזה פטור מס שבח למי שרוצה למכור את הבית?

מכלוף מיקי זוהר: אני סבור – אני רוצה שתבדקו את זה במשרד שלכם – שאותו כסף שאני אממש אלך להשקיע אותו באפיקי השקעה אחרים, אני ארוויח כסף מיידי ואעביר כסף למדינה.

<יוסי אלישע: רק המס רכישה על מה שתמכור ייתן להם יותר.

מכלוף מיקי זוהר: וגם כמובן מס רכישה אם יקנו דירות.

מכלוף מיקי זוהר: לכן אני סבור שהיום זה לא כלכלי ביחס למטרה של החוק למכור את הנכס, גם אם אתה מטיל עליי את המס.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, זה יכניס להם עוד מיליארד שקל אבל- - -

מיקי רוזנטל: אבל זה לא המטרה היחידה.

מיקי רוזנטל: אנשים לא ימכרו.

<משה אשר: מי שזוכר, בהיסטוריה הייתה תקופה שנתנו את הפטורים המיוחדים האלה- - -

מכלוף מיקי זוהר: זה מה שאמרתי.

מכלוף מיקי זוהר: דרך אגב, הצעתי פטור מיוחד, לא קבוע.

<משה אשר: נתנו את זה, וכאשר הסתכלנו אחרי כן, כאשר נתנו פטור על דירה שמשתמשים בה לעסקים ולא רק לדירת מגורים ועוד פטור נוסף, הייתה תקופה שנתנו את זה, הסתכלנו בסוף על כמות הפטורים שבסך הכול השתמשו בזה וראינו שהכמות בכללותה לא גדלה.

<משה אשר: התמהיל השתנה.

<יוסי אלישע: לא היה שווה למכור.

<יוסי אלישע: מיקי זוהר צודק לחלוטין.

מכלוף מיקי זוהר: כאן יש אינטרס לברוח מן המס.

משה גפני: הבעיה, שהיו עוד דברים.

מכלוף מיקי זוהר: הכסף בסוף יגיע אליכם.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כי כאשר מישהו ישים את המיליון, או 2 מיליון או 3 מיליון שקל בבנק ויגידו לו: יש לך ריבית של בין 0.5% ל-1% לשנה – הוא לא יישאר שם, הוא ילך לאפיקי השקעה אחרים.

מכלוף מיקי זוהר: הוא ילך לשוק ההון למשל, שצריך את הכסף של הציבור, הוא ילך לאפיקי השקעה מניבים, הוא ישלם לכם מסים מיידית.

מכלוף מיקי זוהר: הרי מה קורה עם מס השבח?

מכלוף מיקי זוהר: הוא תקוע במכס, לא תראו את הכסף.

מכלוף מיקי זוהר: כשהכסף יהיה בחשבון הבנק הוא ילך לאפיקי השקעה אחרים ואתם תגבו מס.

מיקי לוי: אתה אומר כאילו הוא עבר, אבל מי אמר שהוא עבר פה?

מכלוף מיקי זוהר: או פתרון אחר.

מכלוף מיקי זוהר: אגיד לך עוד דבר מעבר לזה, יש עוד פתרונות יצירתיים לחמוק מן המס הזה, למשל להעביר את הדירות על שם הילדים.

מכלוף מיקי זוהר: מה הבעיה?

מכלוף מיקי זוהר: אתה רושם את הבית על שם הילד, הוא מחזיק דירה אחת, ואתה יכול לרשום על שם הילד שתי דירות כי אתם אמרתם שהמס יהיה רק מדירה שלישית.

מכלוף מיקי זוהר: זה גם דרך לחמוק מן המס.

מכלוף מיקי זוהר: חבר'ה, אני אתכם ברעיון לקדם את זה, אבל בואו נהיה יצירתיים.

<משה אשר: אנחנו רק מקווים שהמתנות יהיו אמיתיות ולא פיקטיביות.

מיקי רוזנטל: תעשו בנייה תקציבית ותיפתר כל הבעיה.

מיקי לוי: הכול פיסקלי בחוק הזה, משה אשר, בחייך, על מה אתה מדבר.

משה גפני: יוסי אלישע, לגבי תקנות מיסוי מקרקעין.

משה גפני: בואו נתקדם, אין לנו את כל היום.

<יוסי אלישע: לגבי ההערה שאדוני העיר בהתחלה, יש היום הליך מקדמה, שמאפשר לקבל את אישורי המסים מייד.

<יוסי אלישע: אלא שהליך המקדמה תלוי במועדי התשלום של הקונה למוכר.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, הוא צריך לשלם יותר מ-40% על מנת לאפשר את תשלום המקדמה.

<יוסי אלישע: בזמן הזה אם המוכר מבקש לשלם את מס השבח שלו, תשלום מס השבח שמשלם המוכר לא נחשב לתשלום שמזכה אותו בתשלום המקדמה.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, הוא נדרש לשלם גם את המקדמה.

<יוסי אלישע: בזמנו הצעתי, ודיברנו גם עם יניב כהן ועם משה אשר, שיתאפשר במסגרת השומה העצמית, ככל שהיא שקולה לתשלום המקדמה, לקבל את אישורי המסים כבר מהיום הראשון.

<יוסי אלישע: כלומר, במקרה שמיקי זוהר הצביע עליו, המדינה מקבלת בדיוק אותו כסף ואז יהיה אישור מסים מייד.

<משה אשר: ברמה העקרונית מה שמציין יוסי אלישע, ובצדק, שבתיקון 70 לחוק, אחרי שהצדדים שילמו אחד לשני 40% בעסקה ביניהם הם יתחילו לשלם את המקדמה על מס השבח.

<משה אשר: אנחנו נפרש את זה ונאפשר להם גם לשלם את זה לפני שישלימו את ה-40%.

מיקי לוי: מרגע חתימת החוזה.

<משה אשר: ואז למעשה את האישור למס שבח לטובת רישום הדירה בטאבו אפשר לקבל בהקשר הזה בצורה מיידית.

<משה אשר: אבל נראה- - -

<יוסי אלישע: הקונה יכול לעשות את זה.

מיקי לוי: אבל המוכר לא.

מיקי לוי: המוכר לא יכול לעשות את זה.

משה גפני: זה לא נושא הדיון שלנו.

משה גפני: שאלתי על משהו אחר והם כנראה צודקים שזה הסתדר.

משה גפני: בבקשה, הערות לגבי התקנות.

<יוסי אלישע: המצב כיום הוא שבערך 12% מכלל ציבור עורכי-הדין מדווחים במסגרת הדיווח המקוון.

<יוסי אלישע: אם אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-70,000 עורכי-דין אז מדובר על עשרות אלפים.

<יוסי אלישע: דרך אגב, אם 12% זה היקף העסקאות אז- - -

משה גפני: לא מנהלים דיאלוג.

משה גפני: אערוך בינכם פגישה, אם אתם לא נפגשים.

משה גפני: זו ועדה ואני מבקש ללכת לפי הסדר.

<יוסי אלישע: המשמעות היא שצריך זמן על מנת להיערך גם להיקפים האדירים של הנפקות הכרטיסים.

<יוסי אלישע: הנפקת הכרטיס הזה לפי חוק החתימה האלקטרונית- - -

משה גפני: מה זה הנפקת הכרטיס?

<יוסי אלישע: בשביל לדווח בדיווח מקוון נדרשת הנפקת כרטיס.

משה גפני: מי מנפיק את זה?

<יוסי אלישע: יש 3 חברות מסודרות שעוסקות בזה.

<יוסי אלישע: דרך אגב, יש בזה גם עלויות.

מיקי לוי: זה כסף קטן, עזבו את זה.

<יוסי אלישע: כאשר זה עשרות אלפים זה הרבה כסף.

<יוסי אלישע: המשמעות היא שצריך זמן התארגנות.

<יוסי אלישע: אני מסכים שכל עוד לא ייקבע מועד מתי זה נכנס לתוקף אז אנחנו מתקשים לשכנע את השוק לעבור למערכת של הדיווח המקוון.

<יוסי אלישע: לכן ברור לחלוטין ש-1 באוקטובר, או כפי שקבעו עכשיו בתקנות, זה תאריך לא ריאלי.

<יוסי אלישע: אין שום דרך להתארגן בפרק הזמן הזה.

משה גפני: הם כנראה מסכימים להאריך.

<משה אשר: קצת.

<משה אשר: לא הרבה.

משה גפני: לא 6 שנים וגם לא 3 שנים.

משה גפני: צריך את המועד הזה.

משה גפני: גם בשבילכם צריך את המועד הזה.

<יוסי אלישע: עוד שני נושאים שקשורים לעניין הזה.

<יוסי אלישע: יש גם מורכבות בשאלת הדיווח.

<יוסי אלישע: הדיווח המקוון מחולק לשני סוגים עיקריים: עסקאות פטורות, שהן קלות יותר יחסית לדיווח, ועסקאות חייבות.

משה גפני: עסקאות פטורות – הכוונה לכאלה שאין ויכוח על השומות?

<יוסי אלישע: שאין שומה עצמית.

<משה אשר: שאין מס שבח.

<יוסי אלישע: אין מס שבח ולכן אני לא נדרש לצרף תחשיב ולכן הדיווח פשוט יותר.

<יוסי אלישע: בעצם אני מדווח רק במסגרת המש"ח, במסגרת מקוונת, ואין לי צורך לעשות תחשיבים ולצרף אותם וכדומה.

<יוסי אלישע: יש את העסקאות הפטורות, שהן פשוטות יותר.

<יוסי אלישע: אנחנו חושבים שבשביל להקל על השוק ראוי לחלק את זה לשתיים, כלומר שבתחילה תהיה חובה להגשה של דיווחים פטורים בלבד, על מנת לתת לשוק לעכל ולהבין ולהתרגל למערכת, ורק בשלב השני ייכנסו הדיווחים המורכבים יותר, שכוללים את השומה העצמית.

<יוסי אלישע: דבר שלישי זה נושא אוכלוסיות כמו קשישים וכדומה, שכמעט ולא נעזרות במערכות ממוחשבות.

<יוסי אלישע: לפי ההצעה תידרש להגיע למשרדי מיסוי מקרקעין על מנת להגיש את הדיווח.

<יוסי אלישע: יש פה משהו קצת חריג, לדרוש מאנשים שפעילים 50 או 60 שנים, בני 70 או בני 80 שאינם נעזרים במערכות הממוחשבות להגיע עד למשרד מיסוי מקרקעין כדי להגיש דיווח.

<יוסי אלישע: יש פה גם עניין של עלויות על הלקוח.

<יוסי אלישע: התוצאה היא שאנחנו לוקחים להם את הפרנסה, את הדירה וחצי שהם מצליחים למכור.

<יוסי אלישע: אני מדבר על עורכי-הדין עכשיו.

<יוסי אלישע: יש עורכי-דין מבוגרים – ערכתי בדיקה רק לאחרונה לאור התקנות.

<יוסי אלישע: הפתרון הזה שמוצע לעורכי-הדין להגיע למשרדי מיסוי מקרקעין הוא קצת בעייתי.

<משה אשר: איך הם מדפיסים את ההסכם?

<משה אשר: לא במיילים?

<יוסי אלישע: לא, יש הסכם שיוצא והם כותבים בכתב יד.

<יוסי אלישע: המש"חים ממולאים ידנית, הכול נעשה ידנית.

<יוסי אלישע: אנחנו מדברים על אנשים שמתעסקים באמת בשוליים, בעסקאות פטורות.

מיקי לוי: כמה כאלה יש?

<יוסי אלישע: אין רבים, אבל מצד שני יש כאלה וצריך לשמור על הפרנסה שלהם כי זה הפנסיה שלהם.

מיקי לוי: אתם יודעים מה, הוא צודק.

<יוסי אלישע: אדם בן 70 שעושה עסקה או שתי עסקאות בחודש, למה לקחת ממנו את זה?

<יוסי אלישע: אני כלקוח לא אבוא לאחד כזה שיגיד לי: עכשיו אני צריך לנסוע לבאר-שבע.

<משה אשר: אין לזה סוף.

<יוסי אלישע: יש לזה סוף.

<יוסי אלישע: זה אוכלוסייה חלשה שצריך להגן עליה.

מיקי לוי: גם בקרב עורכי-הדין המבוגרים יש אוכלוסיות חלשות.

<יוסי אלישע: עורך-דין שמתפרנס מעסקאות של דירה או שתי דירות בחודש, למה לקחת ממנו את זה?

<משה אשר: התשובה היא זו.

<משה אשר: ראשית, כמעט בכל העסקאות, ב-98% מן העסקאות מיוצגים על ידי עורכי-דין ולא אדם עושה את העסקה ומדווח עליה באופן עצמאי.

<משה אשר: שנית, בשנה האחרונה פתחנו את המערכת לשידורים לפיילוט.

<משה אשר: למעשה כבר קרוב ל-13,000 שידורים יש לנו.

<משה אשר: המערכת עובדת ופתוחה.

<משה אשר: עשינו המון הדרכות.

<משה אשר: האוכלוסייה שאתה מדבר עליה, שכוללת מתי מעט, אני לא יודע אם היא משתתפת בהדרכות או לא.

<משה אשר: העולם התקדם.

<משה אשר: הם משתמשים בטלפון נייד, זה כמעט כמו מחשב.

<משה אשר: אי אפשר לעצור את זה, אי אפשר לבדל אותם, אי אפשר לסמן אותם.

<משה אשר: גם לא טוב לסמן אותם.

<משה אשר: אם הכוונה של יוסי אלישע שזה פתח לאחרים להיכנס בזה- - -

<יוסי אלישע: ממש לא.

<יוסי אלישע: אפשר לקבוע את זה לתקופה מסוימת.

<משה אשר: הגיע הזמן.

<משה אשר: נתנו להם שנה להתרגל לדבר הזה והיו הדרכות.

<משה אשר: השידור פשוט מאוד, לא מסובך.

<משה אשר: שיעשו את זה.

<משה אשר: יותר מזה, אם הם לא רוצים, שיבואו למשרד.

<משה אשר: בכל משרד מיסוי מקרקעין יש עמדה ויש אנשים שיסייעו להם לשדר את זה.

<משה אשר: חבר'ה, אנחנו צריכים להתקדם.

<יוסי אלישע: זה שאלה של עלויות.

<יוסי אלישע: אם הם באים למשרד וצריך לחייב את הלקוח על דבר כזה אז אף אחד לא יגיע לאותו אדם מבוגר.

<יוסי אלישע: היום הוא מגיש בדואר, הוא מגיש עם שליח.

<יוסי אלישע: זה לא כמו להגיע ולבזבז יום שלם במשרד.

<משה אשר: אם זה אדם שיש לו שתי עסקאות בחודש, כפי שציינת, אז הוא לא כל-כך עסוק, הוא כמעט פנסיונר, אז שיתכבד ויגיש.

<משה אשר: הוא גם מגיש באופן רגיל את הניירות האלה בעצמו למשרד, אז שייגש.

<יוסי אלישע: אנחנו מדברים על מקרים בודדים.

<משה אשר: מה זה בודדים?

<משה אשר: על הבודדים האלה יבואו אלפים.

<יוסי אלישע: איך?

<משה אשר: כפי שאתה שומע.

<יוסי אלישע: אבל יש משרד והמשרד רוכש מערכת מקוונת.

<יוסי אלישע: אף אחד לא מייצר חריג עד שלא צריך.

<משה אשר: צריך להתקדם.

<מאיר אסולין: נדריך את כולם, גם את האזרחים שאין להם מייצג.

<יוסי אלישע: אני חושב שצריך לבוא לקראת המייצגים.

<משה אשר: לכן שמנו עמדות בכל אחד מן המשרדים.

<משה אשר: מה הבעיה?

<יוסי אלישע: עמדות המשרדים לא נמצאות בקרבה.

<יוסי אלישע: המשרד שמטפל באשדוד נמצא ברחובות והמשרד שמטפל באשקלון נמצא בבאר-שבע.

<משה אשר: וגם מרכז תמיכה טלפוני שיעזור לשדר את זה למי שנתקע.

משה גפני: משה אשר, אני מכיר עורכי-דין מבוגרים שעובדים עם ניירת שנים רבות, עורכי-דין טובים.

משה גפני: הם לא עובדים באופן מקוון, הם לא עובדים עם הדברים האלה.

משה גפני: אתם נותנים סמכות למנהל, יש מקרים שבהם אתם כן פוטרים.

משה גפני: למה אי אפשר לקבוע איזה גיל שבו אם אדם מבקש הוא יוכל לקבל אפשרות למסור את זה ידנית?

<משה אשר: אנחנו חוששים שזה ינוצל לרעה.

משה גפני: למה ניצול לרעה?

משה גפני: אני מכיר עורכי-דין כאלה.

משה גפני: למה ינצלו לרעה?

משה גפני: הרי אדם רוצה לעבוד באופן מקוון.

<משה אשר: אז שישדר לנו כמו שאנחנו מבקשים.

משה גפני: בואו נעשה סדר בעניין שהעלה יוסי אלישע.

משה גפני: עורך-דין נורמלי רוצה דיווח מקוון.

משה גפני: זה יותר קל לו, יותר נוח לו ויותר זול לו.

משה גפני: הוא משדר מהמשרד ובזה נגמר העניין.

משה גפני: אין מישהו ש"יעבוד" על רשות המסים בעניין הזה.

משה גפני: יש עורכי-דין מבוגרים שמעולם לא התנסו בדיווח מקוון, הם לא מתכוונים עכשיו לשנות את זה.

משה גפני: מדובר על גיל מבוגר, אנשים שעבדו שנים רבות בעריכת-דין.

משה גפני: הם יעבירו את זה כפי שהעבירו בעבר.

<משה אשר: יש מזכירות, יש עובדים במשרד.

<משה אשר: הם לא לבד במשרד.

<יוסי אלישע: יש גם עורכי-דין שעובדים לבד.

<יוסי אלישע: אתה צודק ש-90 ומשהו אחוז הם כפי שאתה מתאר, ושם יהיו לכם דיווחים מלאים.

<יוסי אלישע: דרך אגב, אם יש עורך-דין מבוגר כזה במשרד שיש בו צעירים הרי הם ירכשו מערכת מקוונת וגם הוא ידווח איתם, הוא ירצה לדווח איתם.

<יוסי אלישע: אנחנו מדברים על אנשים שעובדים לבד עם עצמם, בעיקר בפריפריה.

<יוסי אלישע: אין שום טעם עכשיו לחייב אותם לנסוע עד למשרדים.

<יוסי אלישע: זה כלום.

<יוסי אלישע: כמה עסקאות כאלה כבר יש?

<יוסי אלישע: מה אתה מפסיד מזה?

<יוסי אלישע: גם ציבורית זה נראה אחרת.

מיקי לוי: רשות המסים צריכה לבוא לקראת לשכת עורכי-הדין.

מיקי לוי: אין פה ויכוח בכלל.

<משה אשר: אנחנו באים.

<משה אשר: שמנו עמדות שירות.

<משה אשר: בשביל זה הקמנו בכל משרד עמדת שירות, בדיוק בשביל המקרים האלה.

מיקי לוי: אבל אם הוא בקריית שמונה והוא צריך לנסוע לטבריה.

משה גפני: אני לא אומר להכניס את זה בתוך התקנות, אבל למה לא לכתוב בסמכויות שלך, שברגע שבא עורך-דין מעל גיל 70 ואומר לך: "במשך כל השנים עבדתי בצורה הזאת, אני ממשיך לעבוד כך.

משה גפני: אני לא במשרד שקנו בו אינטרנט וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: " למה לא תפטור אותו?

משה גפני: למה צריך להתעקש על זה?

משה גפני: הרי כולם עובדים היום בדיווח מקוון.

משה גפני: למה לא לפטור אותו?

משה גפני: מה הבעיה?

<משה אשר: אנחנו ננסה לפטור.

<משה אשר: החקיקה היא לא המקום.

משה גפני: זה לא חקיקה.

משה גפני: אנחנו מדברים על תקנות.

<משה אשר: ננסה לראות את היקף הבעיה ולמצוא לה פתרון, איך להנגיש את העמדות האלה.

משה גפני: לא להנגיש.

משה גפני: על הנגשה סיכמנו אז וזה בסדר.

משה גפני: לא על זה מדובר.

משה גפני: כתוב בתקנות: "נוכח המנהל, או מי שהוא הסמיך לעניין זה מבין עובדי רשות המסים בישראל, כי מתקיימות נסיבות חריגות בקשר לפעילות מערכת המייצגים או מערכות המחשוב של הרשות, ושבעטיין מסיבות טכנולוגיות לא מתאפשרת הגשה באופן מקוון לפי תקנות אלה, רשאי הוא, להורות, על אף האמור בתקנות אלה ולמשך תקופה שיורה ואשר לא תעלה על התקופה המזערית הנדרשת בנסיבות העניין, כי הדיווח לרשות ייעשה שלא באמצעות דיווח מקוון.

משה גפני: " למה אי אפשר להוסיף בתקנות האלה שהמנהל ישקול גם כאלה שהם בגיל מבוגר, מעל גיל 70, ושלא עסקו בעניין הזה ואין להם עדיין דיווח מקוון?

משה גפני: הוא לא רוצה "לעבוד" עליך.

משה גפני: אם יש לו אפשרות לדיווח מקוון הוא יעשה את זה בלי שתבקש ממנו בגלל שזה חוסך לו כסף, זה חוסך לו עלויות, זה חוסך לו זמן, חוסך לו נסיעות.

משה גפני: הוא מבקש: "תאפשר לי להגיש ידנית כי אני לא עוסק בדיווח מקוון".

יוסי יונה: אולי נפתור את הבעיה הזאת.

יוסי יונה: במקום ליצור קטגוריה – וזה החשש כאן – להגיד שיהיו מקרים ספציפיים עם שיקול דעת פרטני.

משה גפני: אבל אם אתה לא אומר גיל אז אין לו סמכות לזה.

משה גפני: אני אומר "שיקול דעתו", אבל אחד מן הפרמטרים זה גיל.

מיקי לוי: גיל 70 זה צעיר, אדוני.

מיקי רוזנטל: כמה כאלה יש בכלל?

משה גפני: אין רבים.

<יוסי אלישע: אמרתי: כמו גיל הפנסיה, גיל 67.

מיקי לוי: הנה, יש הסכמה, מה שיוסי אלישע אומר זה הגבול, גיל 67.

<משה אשר: גיל 65 לא.

<משה אשר: גיל 65 הוא ה-50 של פעם, בכל זאת התקדמנו.

<משה אשר: אני אומר, מעל גיל 70 אם אין לו יכולות טכנולוגיות ואין לו אנשים במשרד שיכולים לשדר את זה, וגם אחרי שעשינו הדרכות.

מיקי לוי: אתה מתווכח אתו על 3 שנים?

מיקי לוי: נו, באמת.

מיקי לוי: 67 הוא גיל הפנסיה.

משה גפני: אתם חייבים ללכת לקראת.

<משה אשר: ניתן להם הדרכה אישית.

מיקי רוזנטל: על ה-3 דירות בחוק ההסדרים לא יהיה דיון כזה ארוך.

משה גפני: לגבי המועד – היו כמה הצעות.

משה גפני: 6 שנים, 3 שנים.

רחל עזריה: מה זה האינסוף הזה?

רחל עזריה: גם נשבור את הצום פה?

מיקי לוי: רחל עזריה אומרת שהגיע הזמן למחמאה...

מיקי רוזנטל: הגיע זמן קריאת שמע...

משה גפני: כל הכבוד לכם...

רחל עזריה: בואו נתקדם.

משה גפני: אנחנו מוציאים את כל המחמאות עכשיו, לפני חוק ההסדרים.

משה גפני: לגבי המועד.

משה גפני: רק תגידו מועדים.

<משה אשר: אנחנו נמצאים כבר שנה עם הדרכות וכל הדברים האלה.

משה גפני: הציע יוסי אלישע, ואני מצטרף להצעה הזאת, יש הבדל בין כאלה שהם פטורים, ששם באמת אפשר לעשות את זה מהר יותר- - -

<משה אשר: אנחנו עושים את כולם בבת אחת, כולם ב-1 בינואר.

משה גפני: זה לא מספיק.

<משה אשר: אז נדחה את זה בכמה חודשים ל-1 בינואר.

<קריאה: זה לא מספיק.

משה גפני: מרץ 2017.

<מאיר אסולין: אנחנו נותנים המון שירותים בתוך המערכת.

<מאיר אסולין: שלא יהיה צורך להגיע למשרדים.

משה גפני: ינואר זה זמן מועט מדי.

<משה אשר: זה כבר פועל שנה שלמה.

<יוסי אלישע: קודם כול, אני חושב שכן נכון שיהיה פיצול.

<יוסי אלישע: יש אבחנה.

משה גפני: הם אומרים שהם לא רוצים לפצל.

משה גפני: מה אעשה?

משה גפני: אני גם הייתי חושב כך.

משה גפני: הייתי חושב שאת אלה שפטורים נעשה בינואר, ואת המדווחים הרגילים במרץ.

<קריאה: במערכת הזאת בחודשיים האחרונים היו הרבה ליקויים.

<יוסי אלישע: אבל מה הבעיה לפצל?

<יוסי אלישע: הרי בסוף אין לכם הפסד אמיתי.

<יוסי אלישע: תקלו על המדווחים.

<משה אשר: הפיצול יוצר בלבול.

<משה אשר: לא צריך לפצל.

<משה אשר: 1 בינואר זה שנה חדשה.

<קריאה: אז לא לפני מרץ.

<קריאה: יש עוד חגים וכן הלאה.

<יוסי אלישע: אני מציע שנפנה לחברות הכרטיסים ונשאל אותן כמה זמן הן צריכות להיערכות.

<משה אשר: מה חברות הכרטיסים קשורות לפיצול?

<יוסי אלישע: הפיצול נועד להקל, על מנת שיהיה קל יותר לדווח.

<משה אשר: עשינו הדרכה גם לעסקאות הפטורות וגם לאחרים.

<יוסי אלישע: אני עושה את ההדרכות האלה.

<יוסי אלישע: עכשיו אנחנו יוצאים בסבב של הדרכות.

משה גפני: מה סיכמנו?

משה גפני: פברואר 2017.

משה גפני: הלאה.

<ישי פרלמן: תקנות מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (דיווח מקוון), התשע"ו-2016 תקנה 1 – הגדרות ההגדרות "אתר הדיווח" ו"מגיש המסמך" לא משתמשים בהן בהמשך התקנות, זה נשאר מן הניסוח, ולכן הן מושמטות.

<ישי פרלמן: "בתקנות אלה – "חייב" – מי שבשמו מוגש מסמך מקרקעין למנהל לפי החוק;"

<שלומית ארליך: למה יש פה אבחנה בין "חייב" לבין "מגיש המסמך"?

<שלומית ארליך: למה "חייב" הוא לא גם "מי שמגיש המסמך או מי שבשמו מוגש המסמך"?

<יניב כהן: "חייב" זה המוכר או הקונה.

<יניב כהן: מי שמגיש זה אותו עורך-דין שבאמצעותו מוגש המסמך.

<שלומית ארליך: למה לעשות את האבחנה הזאת?

<ישי פרלמן: זה מה שהתחלתי להגיד.

<ישי פרלמן: ההגדרה "מגיש המסמך" פה לא הכרחית אז אפשר למחוק אותה.

<ישי פרלמן: ""חייב" – מי שבשמו מוגש מסמך מקרקעין למנהל לפי החוק; "כללי הדיווח המקוון" – כללי מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (דיווח מקוון), התשע"ו-2016;"

<שלומית ארליך: זה לא "כללים".

<שלומית ארליך: אתם מתכוונים לתקנות האלה.

<ישי פרלמן: לא, לכללים שיש בסמכות.

<ישי פרלמן: בסעיף 67(א) יש סמכות לקבוע את התקנות באישור ועדת הכספים, שזה התקנות הללו, ויש סמכות למנהל לקבוע כללים טכניים, איך מוגש הדוח.

<שלומית ארליך: הכללים כבר נקבעו?

<ישי פרלמן: הכללים ייקבעו ויפורסמו באותו זמן.

<שלומית ארליך: אנחנו לא רואים אותם לפני כן?

<ישי פרלמן: הם כללים שלא דורשים את אישור הוועדה.

<שלומית ארליך: כדי שנבין על מה מדובר.

<ישי פרלמן: אני יכול להראות לכם נוסח של טיוטה אבל זה עוד לא "סגור" במאה אחוז.

<ישי פרלמן: זה מאוד טכני.

<שלומית ארליך: תעבירו לנו.

<ישי פרלמן: ""כללי הדיווח המקוון" – כללי מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (דיווח מקוון), התשע"ו-2016; "מסמך מקרקעין" – כל אחד מאלה: (1) הצהרה לפי סעיף 73 לחוק;"

<שלומית ארליך: סעיף 73 לחוק מדבר על הצהרות של מוכר זכות במקרקעין, עושה פעולה במקרקעין, רוכש זכות במקרקעין...".

<ישי פרלמן: "(2) בקשה לתיקון שומה לפי סעיף 85 לחוק; (3) הודעת השגה לפי סעיף 87 לחוק; (4) מסמך כאמור בסעיף 96 לחוק;"

<שלומית ארליך: סעיף 96 מדבר על סמכות של המנהל לדרוש מסמכים וידיעות.

<שלומית ארליך: רק נגיד שבסעיף ההסמכה יש לכם אפשרות לבקש שהדיווח יהיה מקוון גם לגבי סעיפים נוספים, שזה סעיפים 74-76.

<שלומית ארליך: סעיף 74 יש לו התייחסות בהמשך, אבל מה לגבי הסעיפים האחרים?

<שלומית ארליך: למה את זה לא ביקשתם?

<שלומית ארליך: זה הודעות על עסקה מותנית.

<שלומית ארליך: זה נמצא בסעיף ההסמכה.

<שלומית ארליך: אתם לא מבקשים שזה יהיה?

<ישי פרלמן: בינתיים לא.

<ישי פרלמן: ""מערכת המייצגים" – כהגדרתה בכללי הדיווח המקוון.

<ישי פרלמן: "

<שלומית ארליך: מה ההגדרה שלה?

<שלומית ארליך: אין לנו את הכללים.

<ישי פרלמן: "מערכת ממוחשבת אשר ניתן להיכנס אליה מאתר הדיווח ובה ניתן לבצע את הדיווח המקוון.

<ישי פרלמן: " תקנה 2 – חובת הגשת מסמך באופן מקוון "(א) חייב יגיש מסמך מקרקעין למנהל באופן מקוון לפי תקנות אלה וכללי הדיווח המקוון, באמצעות מערכת ממוחשבת שפיתח המנהל לצורך כך.

<ישי פרלמן: "

<שלומית ארליך: למה צריך לומר "שפיתח המנהל לצורך כך"?

<שלומית ארליך: לא מספיק טוב לכתוב "באמצעות מערכת ממוחשבת"?

<ישי פרלמן: לא, כי זה צריך להיות המערכת הייעודית, המערכת שלנו, לא כל מערכת.

<שלומית ארליך: "מערכת המייצגים" זה לא המערכת הממוחשבת במקרה הזה?

<ישי פרלמן: כן.

<משה אשר: מה שאנחנו פיתחנו.

<שלומית ארליך: למה אי אפשר להגיד "באמצעות מערכת המייצגים"?

<משה אשר: יש יישום שאנחנו פיתחנו אותו.

<שלומית ארליך: אבל מה ההבדל?

<שלומית ארליך: מערכת המייצגים היא המערכת הממוחשבת.

<ישי פרלמן: יש מערכת אחרת במשרדים.

<ישי פרלמן: מי שיגיש מהמשרד, שהוא לא עורך-דין, שהוא יגיע למשרד ויגיש מן המשרד, יגיש את זה באמצעות מערכת אחרת, גם מערכת שפיתחנו לצורך כך אבל שונה ממערכת המייצגים.

<ישי פרלמן: "(ב) חייב שהגיש מסמך מקרקעין שלא באמצעות מערכת ממוחשבת כאמור בתקנת משנה (א), יראו אותו כמי שלא הגישו לעניין החוק.

<ישי פרלמן: "

<שלומית ארליך: החייב הוא מי שבשמו מוגש המסמך ואותו יראו כמי שלא הגיש.

<שלומית ארליך: בסדר.

<ישי פרלמן: תקנה 3 – הגשת הודעה על נאמנות "מי שחייב בהגשת הודעה על נאמנות לפי סעיף 74 לחוק, והגיש הצהרה מקוונת לפי סעיף 73 לחוק, רשאי להגיש את ההודעה באופן מקוון במועד הגשת ההצהרה האמורה, אם בחר בכך.

<ישי פרלמן: " אנחנו לא רוצים שתוגש ההודעה לפי סעיף 74 לפני ההצהרה לפי סעיף 73, פשוט כי מבחינה טכנית ברגע שמגישים את ההצהרה לפי סעיף 73 נפתח תיק ויש מספר תיק ומצורפות לזה הצהרות.

<יוסי אלישע: האם כתוצאה מזה המועד להגשת הודעת הנאמנות מוארך?

<ישי פרלמן: עד 40 ימים.

<ישי פרלמן: אפשר להגיש את זה עדיין בכתב.

<ישי פרלמן: אפשר להגיש מסמך רגיל אם אתה רוצה להגיש את זה בזמן מוקדם יותר.

<יוסי אלישע: הצהרה על הודעת נאמנות נדרש להגיש בתוך 30 ימים.

<יוסי אלישע: נכון?

<יוסי אלישע: כך נקבע היום.

<ישי פרלמן: אם אתה רוצה להגיש הצהרה אחרי 38 ימים ואת ההודעה את נאמנות אחרי 30 ימים אפשר להגיש אותו בכתב, במסמך.

<יוסי אלישע: למה שעכשיו אגיש את זה במסמך?

<יוסי אלישע: למה לא הכול באופן מקוון?

<יניב כהן: אנחנו מאפשרים.

<יניב כהן: אם אתה רוצה להגיש את זה- - -

<משה אשר: אין חובה להגיש הודעה מקוונת על נאמנות.

<יוסי אלישע: תראו מה אתם עושים, אתם אומרים: את זה למשל מחריגים, אבל לפני דקה רבנו על שטות קטנה שאי אפשר להחריג אותה בשום אופן.

<משה אשר: פה אתה מאפשר 40 ימים.

<יוסי אלישע: יכול מאוד להיות שצריך להתאים את המועד להגשת הודעת נאמנות למועד הדיווח.

<יוסי אלישע: אני לא יודע אם לזה התכוונתם פה.

<יוסי אלישע: זה אומר שהמועד להגשת הודעת נאמנות יהפוך להיות 40 ימים במקום 30 ימים.

<משה אשר: רק אם אתה מגיש באופן מקוון.

<יוסי אלישע: ברור.

<יוסי אלישע: אבל אנחנו מדברים על עולם מקוון.

<שלומית ארליך: זה לא מה שכתוב בחוק.

<ישי פרלמן: יש למנהל סמכות להאריך את המועדים.

<ישי פרלמן: נשתמש בזה.

<שלומית ארליך: אנחנו לא מדברים עכשיו על סמכות להאריך.

<שלומית ארליך: אנחנו אומרים שבאופן קבוע, ככל שמדובר בהגשה מקוונת, זה יהיה 40 ימים.

<משה אשר: ניתן הארכה דרך זה, שמי שמגיש באופן מקוון יחול עליו 40 ימים.

<יוסי אלישע: אבל אין מי שיגיש שלא באופן מקוון.

<יוסי אלישע: לכאורה בשנת 2017 כולם יגישו באופן מקוון.

<משה אשר: הודעה על נאמנות אתה לא חייב להגיש באופן מקוון.

<ישי פרלמן: זה בסדר ברמה המנהלתית.

<ישי פרלמן: המנהל אישר שהוא יאריך את המועד.

<שלומית ארליך: איך אתם רוצים שינוסח הסעיף?

<יניב כהן: "רשאי להגיש את ההודעה באופן מקוון במועד להגשת ההצהרה האמורה, אם בחר בכך".

<יוסי אלישע: על אף האמור בסעיף...

<ישי פרלמן: פה פשוט מדברים על חובת ההגשה באופן מקוון.

<ישי פרלמן: הארכת מועדים זה לא פה.

<שלומית ארליך: עוד פעם, מה אתם רוצים שיהיה כתוב?

<ישי פרלמן: "מי שחייב בהגשת הודעה על נאמנות לפי סעיף 74 לחוק, והגיש הצהרה מקוונת לפי סעיף 73 לחוק, רשאי להגיש את ההודעה באופן מקוון במועד הגשת ההצהרה האמורה, אם בחר בכך.

<ישי פרלמן: "

<יוסי אלישע: מה זה "אם בחר בכך"?

<יוסי אלישע: הוא לא יכול לבחור אחרת.

<יוסי אלישע: למה לא לקבוע שמי שרוצה הודעה על נאמנות יגיש אותה ביחד עם המש"ח?

<יוסי אלישע: למה הפיצול?

<משה אשר: אין סמכות לקבוע שחייבים להגיש את ההודעה באופן מקוון.

<שלומית ארליך: למה?

<שלומית ארליך: זה כתוב בסעיף ההסמכה.

<יוסי אלישע: אז בואו נוסיף אותה למסמך מקרקעין.

<יוסי אלישע: ברשימת המסמכים אי אפשר לצרף אותה?

<שלומית ארליך: מה סיכמנו?

<ישי פרלמן: שזה ייעשה מבחינה מנהלתית.

<שלומית ארליך: אני רואה קצת קושי עם העובדה שזה קבוע בחוק, ואתם לא מבקשים באמת לעשות פה משהו שהוא זמני.

מיקי לוי: למה החלוקה הזו?

מיקי לוי: אנחנו חוזרים בדיוק לוויכוח הקודם, על אותם עורכי-דין שלא יודעים לעשות את זה.

מיקי לוי: אז עכשיו חלק מקוון וחלק לא מקוון?

<משה אשר: עזוב.

<משה אשר: 99.9% יישאר מקוון.

<משה אשר: אנחנו אומרים שלגבי ההודעה הזאת יש סמכות למנהל להאריך מועדים לפי החוק.

<משה אשר: אנחנו נאריך.

<משה אשר: מי שמגיש בצורה מקוונת יגיש יחד עם המש"ח, דהיינו מ-"30 ימים" עובר ל-"40 ימים".

<שלומית ארליך: איך אתה מתגבר על כך שאתה אומר "אם בחר בכך" כאשר אין לו באמת בחירה?

<יניב כהן: יש לו בחירה.

<יניב כהן: הוא יכול להגיש את זה או באופן ידני או באופן מקוון.

<יניב כהן: אין חובה להגיש את ההודעה באופן מקוון.

<יוסי אלישע: מש"ח לעתים מוגש ביחד עם הרוכש.

<יוסי אלישע: כל המטרה של הודעת הנאמנות היא לאפשר את החיץ בין הרוכש לבין הקונה.

<יוסי אלישע: יש בעיה, יכול מאוד להיות שצריך לעשות את זה באופן נפרד.

<יוסי אלישע: השאלה איך עושים את זה.

<יניב כהן: זה בדיוק הטכנולוגיה.

<יניב כהן: אתה מגיש את ההצעה של המוכר, ואחר-כך כשאתה מקבל מספר שומה אתה מגיש את ההודעה על נאמנות.

<יניב כהן: זה נפרד.

<יניב כהן: זה בדיוק מה שכתוב כאן.

<יוסי אלישע: זאת אומרת, אנחנו נגיש את זה לאחר מכן, רק אחרי קבלת מספר השומה?

<יניב כהן: מרגע ששלחת הצהרה מקוונת אתה יכול אחרי כן לשלוח כל מסמך באופן מקוון.

<יניב כהן: יש לך מספר שומה.

<יוסי אלישע: לפי זה אם אני רוצה את ההודעה המקוונת היא חייבת לבוא רק לאחר שהוגש הדיווח המקוון.

<יניב כהן: או ביחד או אחרי.

<משה אשר: בסופו של דבר זה הטבה.

<משה אשר: בעצם אפשרנו פה להגיש את הודעת הנאמנות 10 ימים מאוחר יותר.

<משה אשר: זה הטבה בגלל ההפרשים בזמנים.

<משה אשר: זה לא בא להרע פה.

<יוסי אלישע: בואו נבהיר את הנקודה הזאת.

<יוסי אלישע: זה אומר שמי שמגיש באופן מקוון נדרש להגיש את הודעת הנאמנות בעצם בשלב ב', לא ביחד.

<יוסי אלישע: הוא יכול להגיש ביחד.

<משה אשר: מה הבעיה?

<יוסי אלישע: אין לי בעיה.

<יוסי אלישע: אני רק לא רוצה שנפגע במוסד הנאמנות.

<יוסי אלישע: הוא הרי לא יכול לחשוף כלפי הקונה.

<משה אשר: שלא יחשוף.

<משה אשר: הכול אחרי, אבל בתוך 40 ימים.

<משה אשר: שימצא זמן וישדר.

<משה אשר: לא מעבר ל-40 ימים.

<משה אשר: יש לו עוד 10 ימים.

<יוסי אלישע: זה אומר שמוגש הדיווח המקוון ולאחר מכן מוגשת ההודעה על הנאמנות בתוך 40 ימים.

<יוסי אלישע: זה צריך להיות לאחר מכן.

<משה אשר: כתוב "לאחר מכן".

<יניב כהן: זה יכול להיות תוך כדי.

<יניב כהן: אפשר להגיש את ההודעה במועד להגשת ההצהרה.

משה גפני: תגיעו לנוסח מוסכם.

<משה אשר: אנחנו לא חורגים מ-40 ימים לגבי ההודעה.

<משה אשר: זה ברור?

משה גפני: יש גם את הכללים שאתם צריכים להביא.

<משה אשר: הכללים כבר כתובים ונעביר לכם אותם.

<משה אשר: אבל אתם לא צריכים לאשר אותם.

משה גפני: אבל אנחנו צריכים לראות אותם.

משה גפני: אנחנו תומכים בזה.

משה גפני: בכל אופן, תנסו להגיע לנוסח מוסכם.

משה גפני: בישיבה הבאה בעזרת-השם ננסה להביא את זה להצבעה.

<שלומית ארליך: הישיבה הבאה תהיה מחר?

משה גפני: לא.

<משה אשר: היינו רוצים לסיים את ההקראה.

משה גפני: אבל יש לשלומית ארליך הערות.

<שלומית ארליך: את סעיף 3 צריך "לסגור".

<ישי פרלמן: תקנה 4 – סמכות המנהל לאשר דיווח שאינו מקוון "המנהל או מי שהוא הסמיך לעניין זה מבין עובדי רשות המסים בישראל, רשאי, לאשר הגשת מסמך מקרקעין מודפס על-ידי מסירתו ביד או על-ידי משלוחו בדואר אם התקיים אחד מאלה: (1) לפי בקשת חייב, אם החייב איננו מיוצג על-ידי עורך-דין, והוכח להנחת דעתו של המנהל, או מי שהוא הסמיך לעניין זה מבין עובדי רשות המסים בישראל, שהחייב אינו יכול להגיע למשרדי הרשות מפאת מגבלות פיזיות או מכיוון שנמצא מחוץ לישראל.

<ישי פרלמן: "

<שלומית ארליך: מה זה "הוכח להנחת דעתו של המנהל"?

<שלומית ארליך: איך הוכח?

<שלומית ארליך: על-ידי הגשת טפסים, מסמכים?

<ישי פרלמן: באמצעות פנייה.

<שלומית ארליך: באיזה שלב מוכיחים את זה להנחת דעתו של המנהל?

<ישי פרלמן: לפני הגשת ההצהרה.

<יוסי אלישע: הוא צריך לעשות את זה לפני חלוף 40 הימים ולקבל תשובה לפני חלוף 40 הימים.

<שלומית ארליך: מה נכנס במסגרת מגבלות פיזיות?

<ישי פרלמן: שהוא לא יכול להגיע לרשות, שיש לו בעיה להגיע למשרדי הרשות.

<ישי פרלמן: "(2) נוכח המנהל, או מי שהוא הסמיך לעניין זה מבין עובדי רשות המסים בישראל, כי מתקיימות נסיבות חריגות בקשר לפעילות מערכת המייצגים או מערכות המחשוב של הרשות, ושבעטיין מסיבות טכנולוגיות לא מתאפשרת הגשה באופן מקוון לפי תקנות אלה, רשאי הוא, להורות, על אף האמור בתקנות אלה ולמשך תקופה שיורה ואשר לא תעלה על התקופה המזערית הנדרשת בנסיבות העניין, כי הדיווח לרשות ייעשה שלא באמצעות דיווח מקוון; הוראה כאמור תפורסם באתר האינטרנט של הרשות וברשומות.

<ישי פרלמן: " פה זה הוראה שמדברת על אם יש משבר במחשבי הרשות.

<שלומית ארליך: מה זה "נסיבות חריגות"?

<משה אשר: בעצם תקלה במערכת, אם למשל המחשב "נפל".

<שלומית ארליך: מה זה "ואשר לא תעלה על התקופה המזערית"?

<שלומית ארליך: מה היא התקופה המזערית?

<משה אשר: מה שנקבע, לפי הנסיבות.

<שלומית ארליך: מה שאתה קובע?

<משה אשר: כן.

<משה אשר: לפי הנסיבות.

<שלומית ארליך: למה צריך לקבוע את זה אם ממילא אתה זה שקובע את התקופה?

<שלומית ארליך: זה "למשך תקופה שיורה".

משה גפני: "למשך תקופה שיורה המנהל".

<משה אשר: בסדר.

<יוסי אלישע: פה צריך להכניס את החריג של הגיל.

<יוסי אלישע: נכון?

<ישי פרלמן: פה נוסיף משהו על עורך-דין שלא יכול להגיע.

<משה אשר: בגיל 70, אם אין במשרדו אנשים צעירים שיכולים לסייע לו, אם הוא עובד יחיד מעל גיל 70 ולא איש טכנולוגי – ניתן לו את זה.

<משה אשר: זה הכול.

<ישי פרלמן: תקנה 5 – תחולה "תחילתן של תקנות אלה – (1) לגבי מסמך מקרקעין כמפורט בפסקה (1) או (4) להגדרת "מסמך מקרקעין" שבתקנה 1 – ביום"- - -

<שלומית ארליך: פה לא עושים את האבחנה, הכול יהיה ביחד ב-1 בינואר?

<ישי פרלמן: לא, כי זה שלב ב'.

משה גפני: למה אתם עושים אבחנות?

משה גפני: עכשיו לפי התקנות שלכם יש את ה-1 באוקטובר ויש את ה-1 בינואר.

<משה אשר: אמרת שהכול ב-1 בפברואר.

משה גפני: אבל אתם עושים אבחנה.

<יניב כהן: זה לא בשלב א' בעסקה.

<יניב כהן: האבחנה שביקשו היא בתוך שלב א'.

<יניב כהן: פה אנחנו עושים אבחנה בין שלב א', ההצהרות, שזה כל סוגי העסקאות – יוגשו ב-1 בינואר, או ב-1 בפברואר, כפי שיוחלט.

<יניב כהן: שלב ב' זה השגות ותיקונים אחרים.

<משה אשר: למשל התדיינות שומתית וכל הדברים האלה.

<משה אשר: זה דברים אחרים.

<שלומית ארליך: מתי המערכת תהיה מוכנה?

<יניב כהן: בערך במחצית שנת 2017.

<משה אשר: קודם כול, העסקאות משודרות.

<משה אשר: זה ה-1 בפברואר.

<משה אשר: אחרי כן זה דברים אחרים של הליכי שומה.

<משה אשר: גם את זה יכולנו להביא עכשיו.

משה גפני: מה היא האבחנה שאתם עושים היום בין שני המועדים?

<מאיר אסולין: בין הצהרה ושומה ובין השגות ותיקוני שומה.

<משה אשר: אלה דברים שהם נפרדים מהעסקה, הם לא קשורים לעסקה.

משה גפני: למה יש לי כל הזמן הרגשה – אני עובד אתכם כל הזמן, גם עבדתי עם הקודמים לך – שעלינו אתם לוחצים מאוד לגמור הכול בזמן, אבל אחרי כן כשצריך לבצע אתם לא עומדים בלוחות הזמנים?

משה גפני: למה יש לי הרגשה כזאת?

<משה אשר: תאמין לי שאנחנו רצנו פה הכי מהר שאפשר.

<משה אשר: רצנו מהר, אבל אנחנו גם מתחשבים.

מיקי לוי: ההרגשה שלך לא נכונה, אדוני.

משה גפני: אבל זאת ההרגשה.

מיקי לוי: אבל הם אנשים טובים.

משה גפני: לא אמרתי שהם אנשים רעים, להיפך.

איתן ברושי: גפני, כשנגיע לחוק ההסדרים נעשה הפוך...

מיקי לוי: הם לא אשמים בחוק ההסדרים.

משה גפני: בואו נסיים את ההקראה.

<ישי פרלמן: תקנה 5 – תחולה "תחילתן של תקנות אלה – (1) לגבי מסמך מקרקעין כמפורט בפסקה (1) או (4) להגדרת "מסמך מקרקעין" שבתקנה 1 – ביום כ"ח באלול התשע"ו (1 באוקטובר 2016) או 45 ימים מיום פרסום כללי הדיווח המקוון ברשומות, לפי המאוחר;"

<שלומית ארליך: זה השתנה.

<שלומית ארליך: זה יהפוך להיות "1 בפברואר 2017".

<ישי פרלמן: "(2) לגבי מסמך מקרקעין כמפורט בפסקה (2) או (3) להגדרת "מסמך מקרקעין" שבתקנה 1 – 30 ימים מיום פרסומה ברשומות של הודעת המנהל בדבר תחילת פעולתה של מערכת המחשוב של הרשות המאפשרת קבלת דיווחים מקוונים של מסמכי מקרקעין כאמור.

<ישי פרלמן: "

משה גפני: רבותי, סיימנו את ההקראה.

משה גפני: הוועדה תומכת בתקנות האלה.

משה גפני: אנחנו לא מצביעים עכשיו מכיוון שאנחנו רוצים שתגיעו לנוסח, וגם שתביאו לנו את טיוטת כללי הדיווח המקוון.

משה גפני: על הנוסח נצביע בישיבה הבאה בעזרת-השם, אחרי החופשה המרוכזת.

משה גפני: לא יהיו יותר השגות ממה שדיברנו, לא פותחים דיון אלא במה שדיברנו בו: להגיע לנוסח מוסכם ולהביא לנו את הטיוטה.

משה גפני: אני מודה לכם מאוד.

משה גפני: היום רשות המסים הייתה באופן יוצא מן הכלל- - -

<יוסי אלישע: אדוני היושב-ראש, מתי להערכתך תהיה ההצבעה?

משה גפני: אחרי החופשה המרוכזת.

משה גפני: זה בתחילת ספטמבר.

משה גפני: נודיע על כך.

<יוסי אלישע: חשוב להודיע גם לציבור.

<יוסי אלישע: השאלה אם אפשר לצאת כבר בהודעה כי אנשים פה צריכים לקנות עשרות אלפי כרטיסים.

מיקי לוי: אני חושב שכן.

משה גפני: אפשר.

<יוסי אלישע: אם אפשר להצביע היום זה יהיה מצוין.

משה גפני: אי אפשר.

משה גפני: בכל מקרה בספטמבר זה יאושר בעזרת-השם ובלי נדר.

<קריאה: גם אם יהיו תקנות טכניות וזה ייכנס חודש אחרי – שהכרטיסים יהיו מוכנים.

משה גפני: אתם צריכים לצאת בהודעה בגלל שלא היה מישהו מבין חברי הוועדה שהתנגד, גם אני לא התנגדתי.

משה גפני: אנחנו תומכים בעניין הזה.

<יוסי אלישע: גם אנחנו לא מתנגדים.

משה גפני: בסדר, אבל אתה לא מצביע בגלל שעוד לא עברת פריימריז.

<משה אשר: אני רוצה להגיד מילה טובה ללשכת עורכי-הדין.

<משה אשר: כל ההליך הזה נעשה בדיאלוג שלם איתם והם באים להדרכות שלנו.

<משה אשר: הם בסך הכול בסדר.

<יוסי אלישע: נעשה הרבה הדרכות בסופו של דבר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.