הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 20, פרוטוקול מספר 59, 2016-06-06 14:00

ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הדיון בוועדה לפניות הציבור, לגבי מדיניות בנק ישראל בפריטת כסף קטן.

ישראל אייכלר: בפתיחת הדיון אני רוצה לומר שאנחנו עוסקים אמנם בכסף קטן, אבל בדיוק היום - דבר בעיתו מה טוב – כולם עוסקים בבעיית הכסף הגדול של אותן עמותות והגמ"חים.

ישראל אייכלר: היינו היום גם בוועדת הכספים וגם דיברנו עם האנשים הנוגעים בדבר.

ישראל אייכלר: בעבר היה כלל בדמוקרטיות, שכל אדם, מכל חברה, בכל גוף, זכאי – עד שיוכח אחרת.

ישראל אייכלר: מאז בן לאדן הפיל את מגדלי התאומים העולם התהפך.

ישראל אייכלר: כל אזרח שעובר בבידוק, חשוד שהוא נושא עימו פצצה והולך להפיל את המטוס, עד שיוכח אחרת.

ישראל אייכלר: אומרים לו להוריד הכל, להוציא מכל הכיסים, עד שיהיה בטוח שהוא לא יכול להפיל מטוס.

ישראל אייכלר: זה הולך בעניין התעופה וזה נכנס גם לעולם הבנקאות.

ישראל אייכלר: בעבר, ברוסיה ידעו שבודקים את האדם מכף רגל ועד ראש כדי שהוא לא יוכל להבריח קצת משקה חריף, שהיה צריך במיסים.

ישראל אייכלר: אבל במדינות דמוקרטיות אמרו שלוקחים מדגמים ורואים אם אדם חטא, אם אדם עבר עבירה, אז הוא יבוא לדין.

ישראל אייכלר: מאז בן לאדן התחילו לדבר על מימון הטרור על ידי כסף שחור והלבנת הון.

ישראל אייכלר: נו, אומרים מימון טרור, אז כולם מוציאים את החגורות, מוציאים את החליפות, מוצאים הכל, מוציאים את הנעלים בבידוק, כמו בתעופה.

ישראל אייכלר: וכך הפכה הרשות האמריקאית לבנקאות, כמשגיח כשרות של כל חשבון בנק, לא רק בארצות הברית, לא רק בשוויץ, אלא אפילו במדינה כמו מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: ולא רק אדם פרטי, אלא גם גופים ועמותות – כולם צריכים לעבור את הבידוק של החוק שנקרא פדקה.

ישראל אייכלר: עד כדי כך שהבנקים שלחו מכתבים לגמ"חים ולארגוני הסעד והעזרה, שהם לא יכולים לנהל את החשבון אצלם אם הם לא ירשמו כמוסדות פיננסיים, עם כל הפיקוח של הממשל האמריקאי.

ישראל אייכלר: בקיצור, העולם השתגע וכולנו בצילו של בן לאדן, גם בעניין התעופתי וגם בעניין הכלכלי.

ישראל אייכלר: אני מקווה מאד, ואני אומר את זה לפרוטוקול, אני מקווה מאד שמדינת ישראל ובנק ישראל יידעו שמצד אחד יש הסכמים עם ארצות הברית וצריך לקיים אותם.

ישראל אייכלר: מצד שני לא להפוך את הבנקים למנגנוני הגבלה של עמותות, של ארגוני חסד, של מעשים טובים שאנשים עוד עושים.

ישראל אייכלר: כמה שיש אנשים שעושים מעשים טובים.

ישראל אייכלר: וגם את האזרח הפשוט לא צריך להפוך לגנב בעל כורחו.

ישראל אייכלר: עכשיו אני אחזור לעניין של הכסף הקטן.

ישראל אייכלר: תמיד ידעו שדין פרוטה כדין מאה.

ישראל אייכלר: בנק ישראל הוא אחד מהמוסדות העשירים במדינה ולפי תחקירים שהתפרסמו בתקשורת - וכל תחקיר בתקשורת אני מסייג באמיתותו - המשכורות בבנק ישראל הן הטובות ביותר במשק הישראלי.

ישראל אייכלר: ולכן הדבר ממש מקומם לשמוע שלבנק ישראל אין מספיק כוח אדם או מספיק משאבים לאפשר לאנשים שצריכים לפרוט מטבעות, להגביל אותם גם בכמות וגם במיקום.

ישראל אייכלר: הדיון שלנו מתקיים בעקבות פניות של עמותות ומוסדות למטרות חסד, שהתלוננו על המדיניות החדשה בפריטת המטבעות של בנק ישראל.

ישראל אייכלר: אני קיבלתי את חוות הדעת של היועצת המשפטית שלנו, שאומרת שבנק ישראל רשאי והנגיד בשמו רשאי לקבוע בכללים אלה שירותים ייתן הבנק ביחס למטבע או אלה לא, אבל אנחנו כוועדה ציבורית של פניות הציבור, לא יכולים להשלים עם העובדה שבנק ישראל שולח את אותן עמותות לבנקים פרטיים, שגובים רצפה קטנה, 30%.

ישראל אייכלר: עמלה קטנה.

ישראל אייכלר: 30% מהערך הכספי.

ישראל אייכלר: מדובר פה באנשים שתרמו כסף - - -

<אליהו יפרח: עד 30%.

ישראל אייכלר: עד 30%.

ישראל אייכלר: נכון.

<אליהו יפרח: זה יוצא יותר.

<אליהו יפרח: כי יש גם את הטרחה להגיע לבנקים הקטנים וגם הם מחמיצים פנים וגם – אתם תופסים את התור, ולא נותנים לעשות את זה בכלל בסבר פנים יפות.

ישראל אייכלר: כן, את החמצת הפנים הזאת אני זוכר, כשהייתי ילד וסבתא שלי התעקשה שבמקום לקחת את דמי החנוכה ולקנות משהו טוב, צריך להכניס לקופסת החיסכון.

<אליהו יפרח: כשאני עשיתי את זה לראשונה, באמת שמעתי לבנק ישראל - - -

ישראל אייכלר: רק שנייה.

ישראל אייכלר: אני אתן לך את רשות הדיבור לספר את כל הסיפור.

ישראל אייכלר: אני עכשיו באמצע דברי פתיחה.

ישראל אייכלר: ואז, כאשר הגענו לבנק עם הקופסאות שלנו, שזה היה כל האוצר שלנו, הפקידים החמיצו פנים והיה שם תור של ילדים והיה צרות צרורות.

ישראל אייכלר: אגב, אני לא זוכר אף פרוטה שנשארה לי מכל הדן חסכן וכל הכסף הזה, אבל סבתא שלי אמרה – צריך לחנך לחיסכון עכשיו אנחנו נחזור לעניין שלנו.

ישראל אייכלר: בנק ישראל שינה את מדיניות הפריטה בשנת 2015.

ישראל אייכלר: הנגידה, באישור המועצה, קבעה כי היקף שירותי הפריטה שבנק ישראל נותן לציבור בקופות בנק ישראל, יוגבל לסכום שלא יעלה על 5,000 שקלים או 1,000 מטבעות – הנמוך מביניהם – בכל חודש לכל לקוח.

<אליהו יפרח: שזה 100 שקלים ו-10 אגורות.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: ההיקף נקבע בשים לב לכך, אומר בנק ישראל, שהשירות מוענק לציבור הרחב ומאזן בין המשך מתן השירות לבין התשומות המוטלות על הבנק.

ישראל אייכלר: הדבר מקומם אותי מאד לשמוע – התשומות המוטלות על הבנק – בגין השירות האמור, וכן הסיכונים והיכולת התפעולית של בנק ישראל לספור, למיין או לאמת את מקור המטבע.

ישראל אייכלר: אולי אם ישאלו את הפדקה, אם המטבע אמיתי.

ישראל אייכלר: אני חושב שמדובר פה באבסורד.

ישראל אייכלר: מדובר בכספי תרומות.

ישראל אייכלר: מדובר בעמותות ללא כוונת רווח והתורמים בוודאות לא מעוניינים שהכספים ילכו 30% לבנקים.

ישראל אייכלר: אנחנו חושבים שגם בנק ישראל צריך להכיל לא רק את עמותות החסד לצדקה, אלא גם ילדים שאוספים כסף בכספת פרטית, כמו שאנחנו עשינו.

ישראל אייכלר: גם זה כסף שלא צריך לעשות בעיות.

ישראל אייכלר: אגב, יש עוד היום ילדים שחוסכים בקופסאות האלה?

<שלומית אבינח: הילדים שלי, כן.

ישראל אייכלר: כן?

<שלומית אבינח: יש להם קופה והם חוסכים.

ישראל אייכלר: כן?

ישראל אייכלר: טוב.

ישראל אייכלר: אז הנה, יש לנו חוסכים.

<שלומית אבינח: לא של דן חסכן, אבל קופת חיסכון.

ישראל אייכלר: לא משנה, אבל הם צריכים לפרוט את זה בבנק.

<שלומית אבינח: עוד לא הגענו לשלב הזה.

<שלומית אבינח: עוד לא הגענו לשלב פתיחת הכספת.

<אמיר ספרנוביץ: יש שירות של דן חסכן, אם אתה מכיר אותו, שירות של בנק הפועלים.

<שלומית אבינח: זה ההורים שעושים.

<אמיר ספרנוביץ: לא, לא.

ישראל אייכלר: אני חייב לומר שאני אפילו לא זוכר איך קראו לזה בבנק דיסקונט, כשהייתי אז.

ישראל אייכלר: כי כל הקופסא הזאת הייתה טראומה בשבילי, אבל אני זוכר שבנק הפועלים עשה אז את הפרסום שלהם.

ישראל אייכלר: אני לא זוכר את קראו לזה בבנק דיסקונט.

ישראל אייכלר: טוב, עברו מאז בסך הכל 50 שנה.

ישראל אייכלר: אבל במדיניות החדשה אי אפשר לאחד גם כמה עמותות ביחד.

ישראל אייכלר: יכול להיות שיבואו כמה עמותות ביחד.

ישראל אייכלר: גם זה בלתי אפשרי, כי יש מגבלה של 1,000 מטבעות, עד 5,000 שקלים.

ישראל אייכלר: אנחנו נשמע עכשיו את הפונים ואחרי זה נשמע את בנק ישראל.

<שלומית אבינח: יש הודעה שלהם.

ישראל אייכלר: לא, אבל אם אני אקריא את ההודעה של בנק ישראל, לא יהיה להם מה להגיד.

ישראל אייכלר: אז בבקשה, אליהו יפרח, מנהל ארגון קהילת יעקב.

<אליהו יפרח: כמו שכולם יודעים, שאנשי עמך ישראל צדיקים, כולם יש להם קופת צדקה, הם חוסכים שקל לשקל, יש להם את ויברך דוד, שמים 10 אגורות, שמים בקופה.

<אליהו יפרח: הקופה הזאת מתרוקנת אחת לחודש, אחת לחודשיים, מתרוקנת.

<אליהו יפרח: לאיפה מביאים אותה?

<אליהו יפרח: אם מביאים אותה לבנק, ייקחו עמלה.

<אליהו יפרח: הבן אדם רוצה להרגיש – תרמתי.

<אליהו יפרח: אני רוצה שכל הכסף ילך לצדקה.

<אליהו יפרח: כל שקל הוא יודע זה מחיה העני, זה מחיה המסכן, זה עוזר לפעילות של עם ישראל בכללי.

<אליהו יפרח: אז עד עכשיו היה רגילות, היינו מדברים פעם בחצי שנה.

<אליהו יפרח: היה את דוד בבנק ישראל, הוא זוכר אותי קצת.

<אליהו יפרח: דוד היה למטה, היינו מתקשרים אליו פעם בחצי שנה, היינו נכנסים עם האוטו, עם כל הכספים, היה גם אומר לנו למיין בצורה מסוימת, בליעת הרוק, בסדר.

<אליהו יפרח: פעם בחצי שנה לאגור את הכל.

<אליהו יפרח: לא נורא.

<אליהו יפרח: אבל עכשיו בנק ישראל, כבר למעלה משנה אני חושב, כבר 1,000 מעות.

<אליהו יפרח: 1,000 מעות בחשבון פשוט זה 100 שקלים ו-10 אגורות, שאחת לחודש, הנמוך מביניהם, בכל חודש לכל היותר.

<אליהו יפרח: את אומרת אני יכול רק 100 שקלים לפרוט.

<אליהו יפרח: אתה לא יכול לפרוט יותר מ-100 שקלים.

<אליהו יפרח: מצב אבסורד.

<אליהו יפרח: אני לא יודע בכלל מה המקור, או שזה מעצלנות או שאני לא יודע מאיפה זה בא.

<אליהו יפרח: אחרי שנה שאני מקבל מכתב כזה מבנק ישראל - - -

ישראל אייכלר: זה נועד לפי חוק הלבנת הון למנוע את פעולות הטרור.

<אליהו יפרח: יופי.

<אליהו יפרח: גם הלבנת הון, אז אפשר לעשות על כל הכספים.

<אליהו יפרח: כולם יודעים שהלבנת הון נמצאת גם בבקבוקים, במחזור.

<אליהו יפרח: בקבוקי המחזור זו הלבנת ההון הכי גדולה.

<אליהו יפרח: אף אחד לא לוקח את הבקבוק הזה ושומר לעצמו.

<אליהו יפרח: לוקחים את זה אחרי זה והפושעים יודעים לאסוף את זה והם מלבינים בזה הון.

<אליהו יפרח: אם כבר אנחנו מדברים על הלבנת הון, שידברו על הבעיות האמיתיות.

ישראל אייכלר: תנסה להתחרות איתם, הם יאמרו לך מה זה להשחיר הון, לא להלבין.

<אליהו יפרח: בדיוק.

<אליהו יפרח: לכו תשאלו את אברג'יל בבאר שבע, כל אחד לקח לעצמו אזור - - -

ישראל אייכלר: לא להגיד שמות.

ישראל אייכלר: תיזהרו.

ישראל אייכלר: בלי שמות.

<אליהו יפרח: בלי שמות.

ישראל אייכלר: אני מבקש למחוק את השם מהפרוטוקול.

<שלומית אבינח: אי אפשר למחוק.

<שלומית אבינח: אי אפשר.

<שלומית אבינח: הדיון גם משודר באינטרנט בשידור חי.

ישראל אייכלר: אז תיזהרו, בלי שמות.

<אליהו יפרח: בסדר, אין בעיה.

<אליהו יפרח: זה מצב אבסורד לגמרי שאי אפשר, שמתאספים לך 10,000, 20,000, 30,000 שקלים בחודש לדוגמא מהצדקות, ואין לך מה לעשות איתם.

<אליהו יפרח: מה קורה אחרי שנה?

<אליהו יפרח: יתאספו לך 100,000 שקלים, 200,000 שקלים ואין לך מה לעשות איתם.

<אליהו יפרח: בנק ישראל אומר לך תלך, תסתובב עם המכולות.

<אליהו יפרח: תלך למכולות, תפרוט.

<אליהו יפרח: אני הסתובבתי במכולות, אמרתי – צריך לעשות, אין מה לעשות והמכולות לא מסכימות.

<אליהו יפרח: אף אחד לא רוצה.

<אליהו יפרח: אגד אומר לך לא, אני מקבל את זה מבנק ישראל, מסודר.

<אליהו יפרח: אפילו שאתה מסדר למכולות.

<אליהו יפרח: להיפר נטו סידרתי את זה 10 שקלים בשקית, הוא אומר לך לא, אני מקבל את זה מבנק ישראל מסודר.

<אליהו יפרח: אז מצד אחד הבנקים לוקחים את הכל, נותנים לכל המכולות ונותנים לכולם בצורה מסודרת.

<אליהו יפרח: לא לוקחים, אז זה הכסף של המדינה או לא הכסף של המדינה?

ישראל אייכלר: מה באמת עושה חברת אגד, מישהו יודע?

ישראל אייכלר: עם כל המטבעות?

<קריאה: מקבלים את המטבעות מבנק הפועלים ולא מבנק ישראל.

ישראל אייכלר: ואיפה הם פורטים את זה?

<קריאה: בבנקים שלהם.

<קריאה: כל אחד איפה שהוא מנהל את החשבון שלו.

ישראל אייכלר: משלמים 30%?

<אליהו יפרח: לא.

<אליהו יפרח: אני מאמין שלא.

<אליצור דב וייזר: כל הארץ עובדים עם הבנקים.

ישראל אייכלר: כן, אבל משלמים 30%?

ישראל אייכלר: אגד משלם?

ישראל אייכלר: אם אגד ישלם 30% מכל המטבעות שיש לו, הוא יפשוט את הרגל.

<קריאה: לאגד יש עודפים.

<אליצור דב וייזר: רגע, רגע, זרקו פה 30%.

<אליצור דב וייזר: כדאי, יש פה אנשים מהפיקוח על הבנקים, שידייקו ב-30%.

<אליצור דב וייזר: זה נשמע נורא בומבסטי, ה-30%.

<אליצור דב וייזר: זה נכון למקרה מאד מאד פרטני ונקודתי.

ישראל אייכלר: אז אנחנו נעשה את הדיון בצורה מסודרת.

ישראל אייכלר: תסיים.

<אליהו יפרח: יש לי חשבון.

<אליהו יפרח: ניסיתי בבנק פועלים, ניסיתי בבנק מזרחי, ניסיתי בבנק דיסקונט, בבנק מרכתניל, בבנק הדואר - --

ישראל אייכלר: כמה הם רצו?

<אליהו יפרח: כולם רצו לקחת כמעט 30%.

<אליהו יפרח: כולם.

<אליהו יפרח: מדברים איתך על כך שעל כל 100 מטבעות לוקחים, או על כל 10 מטבעות לוקחים 3, אני לא זוכר עכשיו, אבל זה היה כמעט 30%.

<אליהו יפרח: זה היה לא משתלם.

<אליהו יפרח: אתה בא, מביא להם לדוגמא ב-10 אגורות, אתה מביא 100 שקלים – בסביבות 25-30 שקלים הולך אליהם.

<אליהו יפרח: זה מצב אבסורדי לגמרי.

<אליהו יפרח: אי אפשר להתקיים ככה.

ישראל אייכלר: אנחנו נבקש את סגנית המפקח על הבנקים, הגברת עודדה פרץ, בבקשה.

<עודדה פרץ: העניין הזה של ה-30%, העמלה הזאת נעה בין 2.30 ל-3 שקלים בבנק הכי יקר.

<עודדה פרץ: זאת אומרת בבנק הכי זול זה 2.30.

<עודדה פרץ: אז יש טווח של העמלה הזאת.

<אליהו יפרח: ל-100 מטבעות.

<עודדה פרץ: זה ל-100 מטבעות.

<עודדה פרץ: במקרה הקיצון, אם כל 100 מטבעות שאתם אוספים בצדקה זה רק 10 אגורות ואתם הולכים לבנק הכי יקר - - -

<אליהו יפרח: הרוב בקופה זה 10 אגורות.

<אליהו יפרח: אנשים בקופה שמים את מה שיש להם בכיס.

<אליהו יפרח: בדרך כלל, הרוב קופת צדקה, תדעי לך, זה 10 אגורות.

ישראל אייכלר: תרשה לי לחשוב שהרוב זה שקל מינימום.

<אליהו יפרח: אני מוציא את הקופה - - -

ישראל אייכלר: אולי בקופות שאני נותן אני רואה.

ישראל אייכלר: פחות משקל אני לא זוכר שמישהו נותן.

<אליהו יפרח: כן, 10 אגורות.

<עודדה פרץ: אז במקרה הקיצון – רק כדי לסבר את האוזן לגבי המספר הזה – בבנק היקר ביותר, אם זה כל 100 מטבעות של 10 אגורות, אז זה באמת יוצא 30%.

<עודדה פרץ: אבל אם יש איזו שהיא תערובת של מטבעות של בין 10 אגורות ל-10 שקלים, אז זה יוצא כמובן אחוז הרבה יותר נמוך, מבחינת אחוזים.

<עודדה פרץ: הסכום הוא פיקס, הוא לא לפי סוג המטבע.

<עודדה פרץ: הוא לא מספר שונה.

<עודדה פרץ: הסכום הוא בין 2.40 לבין ל-3 שקלים.

<עודדה פרץ: אפשר ללכת לבנק יותר זול.

<עודדה פרץ: לא חייבים ללכת לבנק שלוקח - - -

<אליהו יפרח: אמרת שהכי זול 2.30.

<אליהו יפרח: גם 2.30 זה משהו לא נורמאלי.

<עודדה פרץ: לא, זה רק בשביל ה-30%.

<עודדה פרץ: אז ב-2.30 במקרה הקיצון זה - - -

ישראל אייכלר: אל תעשו פה דו שיח.

ישראל אייכלר: אנחנו נעשה את זה אחר כך, בחוץ, אם תרצו, אין בעיה.

ישראל אייכלר: פה אני רוצה בצורה מסודרת.

ישראל אייכלר: למה בנק ישראל לא עושה את זה כשירות לציבור?

ישראל אייכלר: הבנק הוא מספיק עשיר, מספיק גדול, הוא יכול לשים כמה פקידים שצריך פה ואני לא מאמין שצריך כל כך הרבה פקידים, שבאמת יספרו ויתאמו ויתנו לכל אחד את השירות הזה בלי עמלה.

ישראל אייכלר: מה הבעיה?

ישראל אייכלר: בנק הדואר יכול לעשות את זה.

<עודדה פרץ: זה מנהל מחלקת המטבע בפיקוח על הבנקים.

ישראל אייכלר: ד"ר אילן שטיינר?

<עודדה פרץ: ד"ר אילן שטיינר.

ישראל אייכלר: כן, בבקשה.

<אילן שטיינר: ראשית, אני שמח על ההשתתפות בדיון הזה, ואני חושב שהוא בא באמת ממקום של רגישות חברתית, שיש לברך עליה ונאמרו פה דברים קשים כלפי בנק ישראל ועובדיו ואני מבקש להסתייג מהאמירות הללו.

<אילן שטיינר: אני חושב שבבנק - - -

ישראל אייכלר: אם חבר כנסת אמר את זה, בשביל זה הוא נשלח, בשביל זה הוא מקבל כסף.

ישראל אייכלר: אם מישהו מהקהל אמר, אז אני צריך לדאוג לזה.

<אילן שטיינר: אז אני לא אכנס בנעלי יושב ראש הוועדה, אבל בכל מקרה, אני מבקש להקדים ולומר את הדבר הזה.

<אילן שטיינר: מבחינת בנק ישראל ומחלקת המטבע, אנחנו באמת הכנסנו לתוקף את התיקון האמור, וכפי שפרטתי גם בתשובות לוועדה בכתב וגם בדברי ההסבר שיצאו לאותו תיקון, הרעיון שלנו באמת לשמר את השירות לציבור לאותם ילדים שיש להם את הכספות ואת הקופות, ובשביל זה קבענו רף שמבחינתנו, מבדיקות שלנו, הוא רף סביר והוא ניתן לכל הציבור באשר הוא.

<אילן שטיינר: הגורמים שבעצם היום לא מקבלים את השירות כפי שקיבלו בעבר - - -

ישראל אייכלר: לא הבנתי.

ישראל אייכלר: איפה הילדים פורטים את הכסף?

<אילן שטיינר: מי שרוצה לבוא עד 1,000 מטבעות או - - -

ישראל אייכלר: אבל אתה מדבר על ילדים.

<אילן שטיינר: לא, אני לא מדבר על ילדים.

<אילן שטיינר: אני אומר על המקרים של הציבור, של אנשים בודדים שבאים עם מטבעות בסכומים שהוגבלו בתקנות, הם ימשיכו לקבל את השירות ללא הגבלה.

<אילן שטיינר: וכשאנחנו מדברים על שירות לציבור, אנחנו מדברים על שירות לציבור הרחב וכל לקוח באשר הוא, ואנחנו לא שמים שום מניעה.

<אילן שטיינר: הרף שנקבע בתקנות ועליו גם דובר קודם – 5,000 שקלים או 1,000 מעות – הנמוך מביניהם – בא למעשה לסנן הפקדות של ארגונים, שחלקם זה גמ"חים וארגונים שעושים חסד ואני לא רוצה לפגוע בהם כמובן, אבל גם ארגונים מסחריים שמצאו לעצמם סוג של פרצה.

<אילן שטיינר: במקום לנהל את עסקיהם אל מול התאגיד הבנקאי שתפקידו לתת להם שירותים, באים לבנק ישראל ומבקשים בעצם שיארוז להם ויעשה את כל הפעילות הזאת בחינם.

<אילן שטיינר: אנחנו עשינו בדיקה גם מול גורמים מקבילים בחו"ל, והדבר הזה אין לו אח ורע.

<אילן שטיינר: אנחנו מעוניינים להמשיך את השירות לציבור במגבלות שאנחנו קבענו ואנחנו רוצים לתת את זה לכולם.

<אילן שטיינר: אני מבקש להדגיש, השירות הזה ניתן רק בירושלים.

<אילן שטיינר: מעולם לא הייתה כוונה וגם אין לנו את האפשרות לתת כאן שירות אוניברסאלי במובן הזה שבנק ישראל יציב קופות בין קריית שמונה ואילת וכל מי שבאמצע.

ישראל אייכלר: יש אצלכם הבחנה בין גופים מסחריים, כמו שאמרת – עסקים, לבין ארגוני צדקה?

<אילן שטיינר: לא, אין לנו הבחנה שכזאת.

ישראל אייכלר: למה?

<אילן שטיינר: אנחנו חושבים שההבחנה - - -

ישראל אייכלר: אני חושב שגם צריך לתת לבעל המכולת המסכן את השירות הזה, אבל בוא נניח שאתה לא רוצה שסופר מרקט יבוא אליך לעשות שירות חינם במקום בבנק, אבל ארגוני צדקה – למה לא?

<אילן שטיינר: אנחנו מתקשים למצוא את ההבחנה או את האפשרות להגדיר קו ברור בין ארגון שהוא למטרות צדקה - - -

ישראל אייכלר: מלכ"ר, חברה שאינה - - -

<אילן שטיינר: אני יכול להעלות השערה היפותטית, שמחר בבוקר לאחת מרשתות השיווק הגדולות יהיה להן מלכ"ר גם כן, שיעשו חסד, והמלכ"ר הזה ייקח את כל הכספים של אותה רשת שיווק ויגיעו לקופת בנק ישראל.

ישראל אייכלר: והם יחלקו את זה לעניים, החברה הזאת?

<אילן שטיינר: אני לא יודע מה יחלקו, אם זה לעניים ומה לא, אבל אני חושב שמבחינתנו - - -

ישראל אייכלר: אם זה מוסד ללא כוונת רווח, פירושו שהוא יחלק את הכסף לעניים, אחרת הוא ילך לבית סוהר.

<אילן שטיינר: אני אומר שמבחינתנו - - -

ישראל אייכלר: הוא לא יכול להעלים מס על ידי צדקה.

<אילן שטיינר: לא מענייננו כרגע באמת מה כל ארגון עושה עם ענייניו.

<אילן שטיינר: הם צריכים לדווח לרשויות שהם לא בנק ישראל.

<אילן שטיינר: אנחנו קבענו את הקו האחיד הזה, שלהבנתנו נותן מענה סביר בהחלט לציבור שהוא לא ארגונים שעוסקים עם מזומן בכמויות גדולות.

ישראל אייכלר: אבל למה לא ארגונים?

ישראל אייכלר: אני שואל שאלה פשוטה – למה לא ארגונים?

<אילן שטיינר: מכיוון שלארגונים, בין אם הם מסחריים ובין אם שלא, הם מנהלים את חשבונותיהם בתאגידים בנקאיים, שיש להם את הכלים של דע את הלקוח, של כל הבקרות, של כל הדברים והם אמורים לתת את השירות.

<אילן שטיינר: בנק ישראל – ואני מבקש לומר את זה בפורום הזה – הוא לא בנק שיש בו שירותים לאזרח שיכול לפתוח חשבון ולקבל שירותים.

<אילן שטיינר: אנחנו הגוף המרכזי שבסופו של דבר נותן את המלאים למערכת הבנקאית,ך שהיא יכולה אחר כך להעביר את זה הלאה.

<אילן שטיינר: האמירות שנאמרו פה על ידי האדונים המכובדים, שיש בעיתיות בכך שב-10 האגורות זה באמת 30%, אנחנו לא באים לסתור את זה.

<אילן שטיינר: אנחנו חושבים שכשאומרים 30% על פריטה, זה באמת נשמע מאד מאד גבוה.

<אילן שטיינר: ואמרה סגנית המפקחת שזה באמת המקרה הקיצון של הקיצון אם לוקחים רק 10 אגורות.

<אילן שטיינר: בעיני, ואני חושב שאני - - -

ישראל אייכלר: כמה זה יוצא?

ישראל אייכלר: סליחה, אני רוצה להבין.

ישראל אייכלר: כמה זה יוצא עם זה 5 שקלים?

<טיבי רבינוביץ: 100 מטבעות של 5 שקלים – 500 שקלים, זה 3 שקלים לכל היותר.

<טיבי רבינוביץ: 100 מטבעות של 10 שקלים – 1,000 שקלים – זה 3 שקלים לכל היותר.

<עודדה פרץ: 3 חלקי 500 זה 0.6%.

ישראל אייכלר: אם זה 5 שקלים, גם אם זה 5,000 שקלים?

<טיבי רבינוביץ: 500 שקלים.

<עודדה פרץ: לא, זה 500 שקלים.

<עודדה פרץ: 100 מטבעות של 5 שקלים זה 500 שקלים.

<שלומית אבינח: הפרוטוקול לא קולט.

<אליצור דב וייזר: רגע, אם אפשר, אולי זה יעשה קצת סדר בדיון.

<אליצור דב וייזר: צריך להבחין בין שני דברים.

<אליצור דב וייזר: יש את הכללים שנקבעו בבנק ישראל לגבי אופן הפריטה.

ישראל אייכלר: מה השם?

<אליצור דב וייזר: אליצור מבנק ישראל.

<אליצור דב וייזר: יש את הכללים שנקבעו לגבי הפריטה בקופה של בנק ישראל, שמדברים על כמות של 1,000 מטבעות או 5,000 שקלים, לפי הנמוך.

<אליצור דב וייזר: בבנקים המסחריים גובים עמלה לפי כמות של 100 מטבעות.

<אליצור דב וייזר: אז לכן אי אפשר להשוות בכך את הכמות של מה שמותר בקופה.

ישראל אייכלר: רגע, 5,000 שקלים, אם אני עושה 100 מטבעות, כמה זה יוצא כל מטבע?

<שלומית אבינח: אבל אין מגבלה בבנק מסחרי.

ישראל אייכלר: אז מה האחוז?

<שלומית אבינח: 30% מההפקדה.

<עודדה פרץ: לא, לא.

<טיבי רבינוביץ: על 500 שקל, 100 מטבעות של 5 שקלים – אתה משלם עד 3 שקלים.

<טיבי רבינוביץ: 1,000 שקלים במטבעות של - - -

ישראל אייכלר: 3 שקלים על 500 שקלים?

<עודדה פרץ: על 500, כן.

<טיבי רבינוביץ: 1,000 שקלים במטבעת של 10 שקלים – 100 מטבעות של 10 שקלים – אתה משלם עד 3 שקלים.

<עודדה פרץ: חבר הכנסת אייכלר, תן לי רגע להסביר.

<עודדה פרץ: העמלה בבנקים נקבעת לפי כמות המטבעות, לא לפי הערך של המטבע.

ישראל אייכלר: ואם זה שקל אחד?

<עודדה פרץ: אז אם זה שקל, אז זה 3%.

<עודדה פרץ: אם זה 5 שקלים, זה יוצא 0.6%.

<עודדה פרץ: אם זה 100 מטבעות של 10 שקלים זה יוצא 0.3%.

<עודדה פרץ: מקסימום.

<עודדה פרץ: בבנק היקר ביותר.

ישראל אייכלר: אז ה-30% שדיברנו זה רק על ה-10 אגורות?

<אילן שטיינר: לקחת את מקרה הקיצון, אדוני.

<אליהו יפרח: שזו למעשה הבעיה.

<אליצור דב וייזר: לא.

<אליצור דב וייזר: לכן השאלה שצריכה להישאל - - - גמ"ח או ארגון חסד או אפילו בעל מכולת, זה לא משנה.

<אליצור דב וייזר: אם מגיע מישהו לבנקים, אם הוא מביא רק מטבעות של 10 אגורות, יש לו אולי בעיה בהיקף.

<אליצור דב וייזר: אבל ההנחה שלנו היא שמביאים תמהיל של מטבעות של שקל, של חצי שקל, של עשרה שקלים, צריך לבדוק את זה באופן יחסי, לא נקודתי.

<אליהו יפרח: לא, לא, לא.

<אליהו יפרח: אני כבר 5 שנים בעסק.

<אליהו יפרח: שקל - בנק ישראל לא רצה לקבל.

<אליהו יפרח: כל הזמן הוא אמר - - -

<עודדה פרץ: אנחנו לא מדברים על בנק ישראל עכשיו.

<עודדה פרץ: אנחנו מדברים על הבנקים.

ישראל אייכלר: שקל לא?

<אליהו יפרח: שקל אף פעם הוא לא קיבל.

ישראל אייכלר: למה?

<אליהו יפרח: אמרו שהמכונה שלהם מקולקלת - - -

<עודדה פרץ: אבל אנחנו מדברים על הבנקים.

<אליהו יפרח: ואף פעם הוא לא קיבל.

ישראל אייכלר: אז רק מה הוא מקבל, רק עשרות?

<אליהו יפרח: הוא קיבל 10 אגורות וחצי שקל.

ישראל אייכלר: שקלים הוא לא מקבל?

<אליהו יפרח: שקלים הוא לא קיבל.

<אליהו יפרח: הוא אמר כל הזמן שהמכונה מקולקלת.

<אילן שטיינר: אנחנו דוחים את זה עובדתית

<אליהו יפרח: הנה, הוא היה כל הזמן למעלה ולמטה דוד, דוד לא פה.

ישראל אייכלר: אם אמרת דבר כזה, אני רוצה לשמוע את בנק ישראל.

ישראל אייכלר: אתה בבנק ישראל על זה?

<אמיר ספרנוביץ: בהחלט.

ישראל אייכלר: נו,מה אתה אומר, לא מקבלים שקלים?

<אמיר ספרנוביץ: אין דבר כזה.

<אמיר ספרנוביץ: כל מה שהוא אמר כרגע לא נכון.

ישראל אייכלר: אתם מקבלים שקל?

<אמיר ספרנוביץ: מקבלים את כל הערכים.

<אמיר ספרנוביץ: קיבלנו עד אוגוסט 2015 אלפי מטבעות מכל המשק, כולל שקל, ומהציבור, בלי הפסקה.

<אמיר ספרנוביץ: אין לנו בכלל מגבלה בתחום הזה.

<אמיר ספרנוביץ: מה יש בשקל, אני פשוט לא מבין?

<אמיר ספרנוביץ: הוא לא-.

<אמיר ספרנוביץ: אין מגבלה.

<אמיר ספרנוביץ: אין לנו מגבלה.

ישראל אייכלר: אין מגבלה של שקל?

<אמיר ספרנוביץ: אין מגבלה לא של אחד ולא - - -

<אליהו יפרח: זה מה שהעובד שלכם אמר, דוד.

<אליהו יפרח: אתה מכיר את דוד למטה.

<אליהו יפרח: דוד עובדיה אני חושב שקוראים לו.

ישראל אייכלר: אולי צריך לבדוק את זה.

ישראל אייכלר: אם האזרח אומר, הוא יודע מה הוא אומר.

ישראל אייכלר: צריך לבדוק את התקל הזה.

<אמיר ספרנוביץ: אנחנו יכולים להציג לכם את הכמויות שהיו.

ישראל אייכלר: בבקשה, מה השם שלך?

<שמואל אייזנבך: שמואל אייזנבך.

ישראל אייכלר: שמואל אייזנבך, סגן מנהל היחידה לניהול מזומנים, כן.

<שמואל אייזנבך: זו עובדה שקיבלנו מכל המטבעות, כולל עשרה שקלים וכולל הכל הכל.

<שמואל אייזנבך: קיבלנו.

<שמואל אייזנבך: יש לנו גם נתונים ויכול להיות שאולי היו לו 100 מטבעות - - -

<אליהו יפרח: 600 שקלים.

<שמואל אייזנבך: בסדר, אולי היו לו 100 מטבעות, אמרו לו חבל לך להביא את זה, כי זה יעקב לך את החזרה, כי אתה תקבל.

<שמואל אייזנבך: אולי.

<שמואל אייזנבך: אבל לא הייתה לא כמות.

<שמואל אייזנבך: אם הייתה לך כמות של שקל, כמויות גדולות - - -

<אמיר ספרנוביץ: בוודאי שזו לא מדיניות.

ישראל אייכלר: יש מושג שנקרא דבר שאפשר להתברר – אנשים לא משקרים.

ישראל אייכלר: הוא לא בא להגיד פה דברים בפומבי בוועדה שלא לוקחים שקלים, כשכן לקחו.

ישראל אייכלר: יכול להיות שאיזה פקיד היה עייף ואמר לו.

ישראל אייכלר: זה תמיד ככה, או פעם אחת זה קרה לך?

<אליהו יפרח: כמה פעמים שאלתי את דוד.

<אליהו יפרח: אני לא ממציא סתם שמות.

<אליהו יפרח: אני יכול להמציא?

<אליהו יפרח: מי שבא איתי כל הזמן וכל הזמן בטלפון הוא היה אומר לו – אין לנו עדיין מכונה של השקלים, המכונה מקולקלת.

<אמיר ספרנוביץ: וכמה פעמים כן הבאת שקלים?

<אמיר ספרנוביץ: או שלא היה בכלל?

<אליהו יפרח: כל פעם היה לי שקלים.

<אליהו יפרח: בקופות יש גם - - -

ישראל אייכלר: אתה יודע מה, בלי שמות.

ישראל אייכלר: אנחנו נבקש מהמנהלת לברר את העובדה הזאת מול בנק ישראל, שיברר עם העובד.

<שלומית אבינח: לא, שתהיה הנחיה שזה לא יקרה.

<אילן שטיינר: אפשר להתייחס רגע?

<אילן שטיינר: ראשית, אם הייתה תקלה חד פעמית במשהו, אני לא יודע.

ישראל אייכלר: יש איזו מכונה מקולקלת שם?

<אילן שטיינר: אני לא יודע.

<אילן שטיינר: לא ידוע לי.

<אילן שטיינר: אני יכול לומר לך, אדוני, שיש לי דו"חות מסודרים ואני יכול להגיד לך מה הופקד בבנק ישראל.

<אילן שטיינר: בעריך שקל אחד מופקדים מיליונים.

<אילן שטיינר: בשנת 2014 הופקדו 7 מיליון מטבעות של שקל אחד.

<אילן שטיינר: אז אין מצב שלא מקבלים שקל אחד.

ישראל אייכלר: אתה רואה - - - של זה?

<אילן שטיינר: לא, זה מכל הסוגים.

<אליהו יפרח: זה רק מגופים גדולים ולא מגופים קטנים כמונו.

<אילן שטיינר: אנחנו מערבבים פה מין שבאינו מינו.

<אילן שטיינר: אם הייתה בעיה נקודתית עם עובד ביום מסוים או במכונה, זה דבר שבוודאי לדעתי לא צריך להתברר על שולחן ה - - -

ישראל אייכלר: הוועדה.

ישראל אייכלר: אבל מה שכן, אתה עכשיו – איך הם קוראים לזה – הרמת להנחתה.

ישראל אייכלר: 7 מיליון שקלים זה צורך ציבורי גדול מאד.

ישראל אייכלר: חשבתי שמדובר בכמה - - -

<שמואל אייזנבך: לא, זה גם רשתות וזה קואופרטיבים וזה - - -

ישראל אייכלר: הם גם מחליפים?

<שמואל אייזנבך: כן, הם באים גם.

<שמואל אייזנבך: בטח.

<אילן שטיינר: זה בדיוק הדבר שאנחנו מבקשים לצמצם ולמנוע.

<אילן שטיינר: כשאנחנו מקבלים, ושוב, יש לנו את הנתונים - היקף הפריטות הממוצעות זה סדר גודל של 60,000 מטבעות לפריטה.

<אילן שטיינר: אני לא יכול – ואתם יכולים לשוות בעיניכם – מדובר כפי שאמר האדון גם – מגיעות משאיות, מגיעים רכבים גדולים וזה עניין תעשייתי.

<אילן שטיינר: בנק ישראל, שוב, רוצה ומוכן ונאות לתת את השירותים לציבור.

<אילן שטיינר: ואדוני, נתת את הדוגמא של הילד שחסך בקופה או מי שיש לו, או בעל המכולת הקטן.

<אילן שטיינר: בעל המכולת לא מגיע עם 60,000 מטבעות ויש פרטיות שמגיעות עד כדי 670,000 שקלים לפריטה בודדת.

<אילן שטיינר: זה היקפים תעשייתיים.

<אילן שטיינר: לשם כך נדרש - - -

<אליהו יפרח: סליחה, זה פשוט מאד למה בעל המכולת לא מגיע.

<אליהו יפרח: כי בעל המכולת דוחף את זה לציבור והציבור אין לו מה לעשות בזה, אז הוא דוחף אותם לקופה והקופה מגיעה לעמותות.

ישראל אייכלר: רק שנייה, אמרת שמישהו פרט 670,000 שקלים?

<אילן שטיינר: אני אומר, כן.

<אילן שטיינר: יש לי את הנתונים.

ישראל אייכלר: מי זה?

<אילן שטיינר: שווי הפריטות המקסימאליות, ואין לי את זה כרגע לפי שמות, יש לי לפי נתונים, הם מגיעים עד כדי 672,000 שקלים לפריטה.

ישראל אייכלר: פריטה אחת?

<אילן שטיינר: פריטה אחת.

<אילן שטיינר: שקלים.

ישראל אייכלר: את מכירה מישהו עם 670,000 שקלים?

<קריאה: לא, לא, זה חברות.

<אילן שטיינר: אני חושב שאדוני מבין עכשיו יותר טוב למה כוונתנו.

<אילן שטיינר: את אותן פריטות תעשייתיות שמגיעות עם מאות אלפי שקלים, עם כמויות של משאיות של מטבעות ורוצים בעצם להעמיס על בנק ישראל את אותן עלויות שבסופו של דבר צריכות להיות בתאגידים הבנקאיים, זה דבר שמבחינתנו הוא בעייתי מאד.

<אילן שטיינר: גם בהיבט של היעילות ויעילות, למרות מה שאמר אדוני על המשאבים של בנק ישראל, היא לא מילה גסה בעיני ואני חושב שאנחנו צריכים לנסות להיות גם יעילים, וגם בהיבטים נוספים שקשורים לאותן תקנות של לדעת מה מקור הכסף – מי הלקוח.

<אילן שטיינר: לדברים הללו אנחנו לא מתייחסים, לא בזלזול ולא בציניות ואנחנו רוצים לכבד את זה ולכן קבענו רף סביר.

ישראל אייכלר: מ-600,000 שקלים הגעתם ל-5,000 שקלים.

<אילן שטיינר: נתתי את הדוגמא המקסימאלית.

ישראל אייכלר: בזה אתה צודק.

ישראל אייכלר: מי שמביא לך 600,000 שקלים – בשמחה.

ישראל אייכלר: אבל מי שמביא 10,000 שקלים או 5,000 שקלים או 20,000 שקלים - - -

<אילן שטיינר: אז את ה-5,000 שקלים ואת ה-1,000 מטבעות אנחנו כבר מקבלים.

<אילן שטיינר: ואדוני, כשאנחנו עשינו בסופו של דבר את ההתפלגות שלנו, כי לא עשינו איך אנחנו עכשיו קובעים את הסכום, רצינו להכניס בסופו של דבר את המאסה הגדולה של הפורטים כ - - - לציבור.

<אילן שטיינר: והם ממשיכים לקבל שירות.

<אילן שטיינר: וצר לי באמת שאדוני כרגע מביא כמויות כאלה גדולות של 10 אגורות שהשירות הזה נמנע ממנו, כי הוא לא עומד בזה - - -

ישראל אייכלר: כמה כסף הבאת?

<אליהו יפרח: כל הזמן הייתי מביא בסביבות 12,000 שקלים בחצי שקלים וב-10 אגורות.

<אילן שטיינר: 12,000 שקלים ב-10 אגורות זה 120,000 מטבעות.

<אליהו יפרח: כל חודשיים.

<עודדה פרץ: אז תבוא כל חודש וזה כבר 6,000.

ישראל אייכלר: אז - - - מיליון מטבעות - - -

<אילן שטיינר: יכול להיות.

ישראל אייכלר: אז לדעתי צריכה להיות איזו שהיא מגבלה.

<עודדה פרץ: יש לי רעיון בשבילך.

<עודדה פרץ: תראה, הוא אומר שהוא מביא - - -

<קריאה: 12,000 שקלים.

<עודדה פרץ: 12,000 שקלים, לא 12,000 מטבעות?

<אליהו יפרח: כן.

<עודדה פרץ: אה, הבנתי.

<אליהו יפרח: אני הייתי שמח אם יתנו הוראה לכל הבנקים שלא יקחו יותר עמלה ושאני אפקיד את כל הכסף שלי - - -

ישראל אייכלר: לא, הם לא יכולים לתת הוראה לבנקים לא לקחת בכלל עמלה.

ישראל אייכלר: לפי נציגות הבנקים, מה שאני הבנתי, כשלא מדובר בעשרות אגורות, אז מדובר פה ב - - -

<אילן שטיינר: בשברי אחוז.

<אליצור דב וייזר: שברי אחוז.

<אליצור דב וייזר: 0.6 ו-0.3 אחוז.

<טיבי רבינוביץ: עד 0.6.

<שלומית אבינח: וזה בכל הבנקים?

<עודדה פרץ: כן, זה מקסימום 3 שקלים.

ישראל אייכלר: אז מדובר פה רק בבעיה של ה-10 אגורות.

ישראל אייכלר: רגע, לגבי הבנקים הרגילים, לתת להם את ה-10 אגורות, להטיל עליהם – אני לא יכול לחייב אותם ולא יכול אפילו לבקש מבנק ישראל לחייב אותם, כי זה בנק מסחרי.

ישראל אייכלר: הוא צריך להושיב אנשים, להבדיל מבנק ישראל, שאני כן רוצה לחייב אותם.

ישראל אייכלר: הם עובדי מדינה, הם מקבלים ממני משכורת בשביל לעבוד.

ישראל אייכלר: בנק לא עובד אצלי.

ישראל אייכלר: בנק עובד אצל עצמו.

ישראל אייכלר: אני צריך לאפשר לו.

ישראל אייכלר: אני לא יכול לחייב אותו שיספור עשרות אגורות.

<אליהו יפרח: לא אמרתי שיעבדו בחינם.

<אליהו יפרח: אם בנק ישראל לא רוצה להתמודד מול הלקוחות כי הוא חושד, אולי העלמת מס, אולי אלף ואחד דברים.

<אליהו יפרח: כשזה עובר דרך הבנקים הפרטיים, אז אין לו את כל החששות האלה, כי זה מבוקר, מס הכנסה, הכל מבוקר.

<אליהו יפרח: אז ממילא הפיצוי שמי שצריך לשלם, זה בנק ישראל שישלם ישירות לבנקים.

<אליהו יפרח: הוא חוסך פה את החששות שלו.

<עודדה פרץ: שבנק ישראל ישלם לבנקים על זה שאתה פורט שם?

<אליהו יפרח: מנעתם שירות, תתנו אותו בדרך אחרת.

<אליצור דב וייזר: אדוני יושב הראש, תסתכל בנתונים שמחלקת המטבע העבירה.

<אליצור דב וייזר: אני חושב שהייתה פה פגיעה מינורית גם בהיקף ההפקדות, או שהירידה הייתה באמת זניחה, של שליש, אם רואים את הארגונים הגדולים לעומת האזרח.

<אליצור דב וייזר: אילן, תדגיש את זה.

<אילן שטיינר: בשאלות שהוועדה הפנתה, אני מבקש להפנות אתכם לשאלתכם מספר 3.

<אילן שטיינר: שאלתם כמה בקשות לפריטה מתקבלות מדי חודש בשנה, התייחסות לשלוש השנים האחרונות.

<שלומית אבינח: אני בדיוק מראה לו את זה.

<אילן שטיינר: ובתשובה לכך, אני מבקש שנבין רק את ההיקפים, שמדובר בעניין מקומי ונקודתי.

<אילן שטיינר: כלומר, עד לשינוי הכללים היו 151 פריטות.

<אילן שטיינר: שווי ממוצע לפריטה 21,000 שקלים.

<אילן שטיינר: כמות מעות ממוצעת לפריטה – 58,000 מעות.

<אילן שטיינר: אחרי כניסתם של הכללים לתוקף, למעשה מ-151 פריטות בממוצע בחודש, ירדנו ל-107.

<אילן שטיינר: כלומר, נגרעו מפה כ-44 לקוחות וראו מה קרה לשווי הממוצע ולכמות המעות הממוצעת – ירדנו מ-21,500 לכ-2,000 וכמות המעות ירדה מ-58,600 ל-813.

<אילן שטיינר: ולכן אדוני, אני סבור שאנחנו מבחינתנו הצלחנו להמשיך לשרת את הציבור הרחב - - -

ישראל אייכלר: לא, להפסיק לשרת את הציבור.

<אילן שטיינר: לא, להמשיך לשרת, כי אנחנו עדיין מבצעים 107 פריטות.

<קריאה: זה הלקוחות הגדולים.

<אילן שטיינר: אדוני, אני מבקש לחדד את הנקודה הזאת, כי היא חשובה לדיון.

ישראל אייכלר: למה -600,000 לא מופיע פה?

<אילן שטיינר: כי זה שווי ממוצע לפריטה.

<אילן שטיינר: אנחנו מדברים על ממוצעים.

<אילן שטיינר: אני רוצה להדגיש, מי שבעצם נפגע – ואני לא בא כרגע לזלזל בפגיעה שהאדון והעמותה כרגע חווים מבחינתם, אבל הם שייכים לקבוצה מצומצמת מאד, של עשרות בודדות של ארגונים - - -

ישראל אייכלר: אז אתה יכול להחריג אותם.

<אילן שטיינר: לא.

<אילן שטיינר: שלמיטב הבנתנו כבר חלקם הגדול מצא פתרונות אחרים.

<אילן שטיינר: ואני רוצה לומר דבר נוסף.

<אילן שטיינר: לנהל משא ומתן מול ארגונים, בין אם זה חברות תחבורה ציבורית, בין אם זה בנקים, זה דבר שלא רק שהוא אפשרי, הוא גם מקובל ואנחנו מעודדים אותו.

<אילן שטיינר: וכפי שחלק מהגורמים מצאו פתרונות - - -

<אליהו יפרח: מעודדים?

<אילן שטיינר: בוודאי.

<אליהו יפרח: זו העלמת המס הכי גדולה שיש - - - לקחת את הכסף, לתת אותו למכולת, אף אחד לא יודע מאיפה בא לו הכסף הזה, אחרי זה מ-10 אגורות הוא לוקח - - -

<אילן שטיינר: אדוני לא הבין אותי.

<אילן שטיינר: לא הבנת.

<אליהו יפרח: מקורי שזה יבוא לבנק ישראל, רשמי, הכל מסודר.

<אליהו יפרח: זה כסף רשמי - - -

ישראל אייכלר: אליהו, אליהו, אני לא דואג ואתה לא דואג לענייני המס.

ישראל אייכלר: אנחנו לא התכנסנו בשביל לדאוג שלא יהיו העלמות מס.

ישראל אייכלר: בשביל זה יש את פדקה, הם דואגים שלא יעלימו מס.

ישראל אייכלר: אנחנו דואגים שארגוני החסד ועמותות המלכ"ר, שנקלעו לבעיה, כפי שאתה בעצמך אמרת, ד"ר שטיינר, שירדו כמעט מ-60,000 מעות ל-800 מעות - - -

<אילן שטיינר: בממוצע.

ישראל אייכלר: בממוצע.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים קצת לעשות איזון בקונטרסט הזה.

ישראל אייכלר: קודם כל אפשר, אם זה כל כך מעט עמותות, אפשר להחריג חברות מלכ"ר ועמותות.

ישראל אייכלר: זה דבר ראשון.

ישראל אייכלר: דבר שני, אפשר להעלות במקום 5,000 שקלים ל-10,000 שקלים.

ישראל אייכלר: הוא עצמו אומר 12,000 שקלים, אז אפשר 10,000 שקלים, 15,000 שקלים.

ישראל אייכלר: שזה יהיה סביר.

ישראל אייכלר: שלא יבואו אליך טייקונים ויחליפו 600,000 שקלים - - -

<אילן שטיינר: מה שאדון אליהו יפרח אמר, 12,000 שקלים, אבל למעשה אנחנו מדברים על 120,000 מעות.

<אילן שטיינר: כלומר, יש פה משחק קצת בין הסכומים לבין הנפח מבחינת הכמות.

ישראל אייכלר: למה, אמרת 21,000 זה בערך 60,000 מעות.

<אילן שטיינר: אני רוצה שוב להתעקש ולומר שאנחנו מדברים למעשה בצמצום של כ-40 פריטות מדי חודש.

<אילן שטיינר: אנחנו חושבים שגם מבחינה משפטית – ועורכי הדין של בנק ישראל פה יוכלו להרחיב על כך – זה יהיה בעייתי עד כדי בלתי אפשרי כרגע לעשות איפה ואיפה בין עמותה וארגון למטרה א' או למטרה ב' ואיך אנחנו מונעים את המצב שאותה רשת שיווק או גורם עסקי לא מעביר את המעות שבידיו לעמותה שנמצאת בשליטתו.

<אילן שטיינר: אנחנו חושבים שזה מאד בעייתי.

<אילן שטיינר: אני כן חושב שיש מקום – ונמצאים כאן מסביב לשולחן גם עמיתי, סגנית המפקחת על הבנקים וגם איגוד הבנקים – שתהיה התחשבות מסוימת, נקודתית, באותם מקומות.

<אילן שטיינר: ולמיטב ידיעתי, אנחנו גם הזמנו, או ליתר דיוק סגנית המפקחת על הבנקים, הזמינה את הגורמים הרלבנטיים, שבמידה והם נתקלים בבעיה נקודתית – יפנו לפיקוח על הבנקים והפיקוח יעשה כמיטב יכולתו להביא לפתרון.

<אילן שטיינר: אנחנו סבורים שמדובר בבעיה נקודתית שצריך למצוא לה פתרונות נקודתיים ובעינינו לא מדובר פה בכשל מערכתי.

<אילן שטיינר: להיפך.

<אילן שטיינר: אנחנו חושבים שכיום המערכת עובדת בצורה יותר טובה, יעילה, גם לבנק וגם לציבור ואת הבעיות שנותרו – אפשר לפתור נקודתית.

<עודדה פרץ: אני ארחיב?

ישראל אייכלר: אני רוצה שתעזרי לנו.

ישראל אייכלר: אם תרחיבי את מה שהוא אומר, אז חבל לי על הזמן.

<עודדה פרץ: כן, פנו אלינו כמה חברי כנסת בנושא הזה, בסמוך לזה שהכללים האלה נכנסו לתוקף, הכללים של בנק ישראל והתשובה שנתנו זה שבמקרים ספציפיים שנתקלים בבעיה, זאת אומרת ממש כמו שנאמר פה, אפשר לנהל משא ומתן.

<עודדה פרץ: זאת אומרת אם מישהו בא ובאת זה יוצר 30% כל הזמן, אז אפשר.

ישראל אייכלר: אצלם יכולים לחייב את הבנקים לקחת מקסימום 10%?

<עודדה פרץ: לא, אנחנו לא נפקח על העמלה הזאת, אבל מה שאנחנו אומרים, יש פה ממש מקרים נקודתיים.

ישראל אייכלר: יש עשרות עמותות שלא הגיעו לפה.

ישראל אייכלר: הם רק - - -

<עודדה פרץ: אני יודעת.

<עודדה פרץ: אבל אנחנו נתנו את התשובה הזאת כבר בפברואר, לאחד מחברי הכנסת - - -

ישראל אייכלר: מה התשובה?

<עודדה פרץ: התשובה היא שבמקרים שינהלו דו שיח עם הבנקים, ואם עדיין לא שבעי רצון, שיפנו אלינו, ליחידת פניות הציבור בפיקוח על הבנקים ואנחנו - - -

ישראל אייכלר: מאיזה בנק שאין להם דו שיח?

ישראל אייכלר: מהבנק הפרטי?

<עודדה פרץ: מהבנק שלהם.

<עודדה פרץ: כל אחד עם הבנק שלו.

<עודדה פרץ: עכשיו, אני רוצה גם לציין שיש פתרון מקומי כבר באחד הבנקים.

<עודדה פרץ: לבנק הפועלים יש את המכונה הזאת של דן חסכן, שבה בעצם אפשר לשפוך את המטבעות והם מופקדים לחשבון שלך.

<אליהו יפרח: הלכתי לשם, זה היה סגור ואין גישה לרכב.

<אליהו יפרח: ותנסי להרים שתי שקיות של 10 אגרות, של 80 קילו או 40 קילו ותנסי ללכת ברגל לתחנה המרכזית.

<עודדה פרץ: אתה לא יכול לצפות שיבוא סבל מהבנק וייתן לך את השירות.

ישראל אייכלר: רק סניף אחד נותן את השירות?

<עודדה פרץ: לא, יש מכונות כאלה - - -

<אילן שטיינר: זו תופעה שהיא מתרחבת.

<אמיר ספרנוביץ: יש 25.

ישראל אייכלר: 25?

ישראל אייכלר: איפה, בירושלים?

<שלומית אבינח: 25 סניפי בנק הפועלים.

<עודדה פרץ: לא, 25 שבהם יש את המכונה הזאת.

ישראל אייכלר: כמה יש בירושלים?

<אמיר ספרנוביץ: בכל מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: אחד בירושלים?

<אמיר ספרנוביץ: במלחה.

<אמיר ספרנוביץ: אני לא מכיר עוד אחד.

<אליהו יפרח: בתוך התחנה המרכזית יש אחד, אין שם גישה לרכב.

<אליהו יפרח: וחוץ מזה, זה רק בנק הפועלים.

<קריאה: אבל אתה לא צריך יותר מאחד.

<קריאה: בנקודה שאתה מגיע אליה אתה שופך את הכסף ואתה מזוכה.

<אליהו יפרח: ואם אין לי בנק הפועלים?

<קריאה: אבל לפני כמה דקות אמרת שהיית בבנק הפועלים ולא נתנו לך את השירות.

<אליהו יפרח: זה בנק שלי פרטי.

<אליהו יפרח: אז אמרתי, - - - אלווה לאישה - - -

ישראל אייכלר: אתה מבנק ישראל?

<אליצור דב וייזר: בעוונותיי, כן.

<שלומית אבינח: הוא יועץ משפטי, כן.

ישראל אייכלר: אדון יועץ משפטי, מה השם?

<אליצור דב וייזר: אליצור.

ישראל אייכלר: אליצור דב וייזר, האם יש סיכוי לשנות משהו במדיניות של בנק ישראל בעניין הזה?

<אליצור דב וייזר: מאיזו בחינה?

<אליצור דב וייזר: מבחינת הכללים או מבחינת הפיקוח על הבנקים?

ישראל אייכלר: מבחינת השירות הזה.

ישראל אייכלר: לא, פיקוח על הבנקים אני לא חושב שתוכלו.

<אליצור דב וייזר: תראה, אדוני יושב הראש, באופן כללי חוק בנק ישראל, אפשר לקרוא את החוק כמה פעמים, אין שם עניין של שירות לציבור.

<אליצור דב וייזר: בכלל, בנק ישראל לא אמור לתת שירות לציבור הרחב.

ישראל אייכלר: רק לקחת.

<אליהו יפרח: זה כסף שלהם והם לא רוצים אותו.

<אליצור דב וייזר: לא אמרנו שלא רוצים אותו.

ישראל אייכלר: זה הפדראל בנק, תבין.

<אליצור דב וייזר: אני אומר, הייתה אסכולה בבנק שגרסה שגם את השירות הזה לא צריך לתת לציבור.

<אליצור דב וייזר: הקופות האלה צריכות להיסגר, חד וחלק מבחינת תשומות ויעילות ועלויות וכו'.

ישראל אייכלר: תאמין לי, אם הציבור נותן לכם, אז אתם צודקים.

ישראל אייכלר: יש פה מצב בלתי אפשרי.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון.

ישראל אייכלר: האם מישהו עוד רוצה לומר משהו, בבקשה, אחרת אני מסכם את הדיון.

<שמואל אייזנבך: סליחה, אני אומר משהו.

ישראל אייכלר: בבקשה.

<שמואל אייזנבך: מאז שהתקנות נכנסו לתוקף באוגוסט, הרבה מאד עמותות מצאו ולחלק מהן אני אפילו עזרתי להן למצוא פתרונות.

ישראל אייכלר: למשל?

<שמואל אייזנבך: אבל בשביל פתרונות צריך קצת להתאמץ.

ישראל אייכלר: איזה פתרון?

<שמואל אייזנבך: יש היום בשוק ביקושים למעות.

<שמואל אייזנבך: זאת אומרת, אותה רשת שזקוקה למטבעות, היא בעצם משלמת לבנק כסף.

<אליצור דב וייזר: לבנק הפרטי.

<שמואל אייזנבך: לבנק הפרטי.

ישראל אייכלר: בשביל להוציא מטבעות.

<שמואל אייזנבך: בדיוק.

<שמואל אייזנבך: היא גם משלמת.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאם הוא ייגש לצרכנייה גדולה, לרשת - - -

<שמואל אייזנבך: אם הוא ייגש, ויכול להיות שלאותה צרכנייה שהוא ייגש כבר לה מישהו.

<אליהו יפרח: לא, אני בקביעות עם מנכ"ל הצרכניות וקבוע דוחים ודוחים.

<אליהו יפרח: יש.

<אליהו יפרח: מקודם אמרתם שיש 600,000, אז גוף כזה גדול שיש לו 600,000 – בקלות הוא כבר מסודר עם כל ה - - -

<שמואל אייזנבך: הצבירה לדוגמא של 10 אגורות, שיוצאת כל חודש מבנק ישראל החוצה, היא 7 מיליון מטבעות.

<שמואל אייזנבך: זאת אומרת הם לא יכולים בכלל לספק - - -

ישראל אייכלר: מי לוקח את זה אצלכם, הבנקים?

ישראל אייכלר: כמה הם משלמים על זה?

<שמואל אייזנבך: כן.

<שמואל אייזנבך: הבנקים?

<שמואל אייזנבך: אנחנו נותנים שירות לבנקים.

ישראל אייכלר: חינם?

<אליצור דב וייזר: לא, מחליפים להם את זה.

<טיבי רבינוביץ: משיכה מבנק ישראל היא בחינם.

<טיבי רבינוביץ: אפשר למשוך מבנק ישראל כמה שרוצים.

ישראל אייכלר: זאת אומרת בנק כן יכול לקבל אצלכם את השירות.

<אילן שטיינר: לא, הוא לא יכול לקבל את השירות.

ישראל אייכלר: לא, את השירות ההפוך, לקבל את המטבעות.

<אילן שטיינר: נכון.

<אליצור דב וייזר: נכון, זה מהחשבון שלו.

ישראל אייכלר: לא, אבל הוא עושה את זה בפרוטות.

ישראל אייכלר: אז אולי היועץ המשפטי ימציא חוק שאסור לבנק ישראל לתת להם פרוטות, שיתנו להם רק שיק ושילכו לבנקים לפרוט את זה ושישלמו 30%.

ישראל אייכלר: אני רוצה לראות שאתם עושים את זה.

<אליהו יפרח: וגם לצרכניות.

ישראל אייכלר: לצרכניות הגדולות, באותו היגיון – בנק ישראל לא אמור לתת שירות לציבור, בוודאי שלא לצרכניות.

<אליצור דב וייזר: הוא לא נותן לצרכניות.

ישראל אייכלר: בוודאי לא לבנקים, סליחה.

ישראל אייכלר: בוודאי לא לבנקים.

ישראל אייכלר: אתם עובדים אצל הבנקים?

<אליצור דב וייזר: רק הבנקים מנהלים אצלנו חשבון.

ישראל אייכלר: אבל למה שתיתנו להם את השירות הזה?

ישראל אייכלר: הם יכולים ללכת למתחרה.

<אליצור דב וייזר: יש עוד בנק המרכזי?

ישראל אייכלר: טוב, אני רוצה לסכם את הדיון.

<אמיר ספרנוביץ: יש עוד נקודה, ברשותך – הנושא הגיאוגרפי.

<אמיר ספרנוביץ: השירות שלנו ניתן אך ורק בירושלים עד שנת 2015 וגם היום.

<אמיר ספרנוביץ: כל עמותות הצדקה מאזור צפת, מאזור ראש פינה או מכל נקודה אחרת בארץ - - -

<אליהו יפרח: מגיעים לירושלים.

<אמיר ספרנוביץ: פתרו לאורך השנים את הסוגיות שלהם במקומות הספציפיים שלהם.

<אליהו יפרח: הם מגיעים לירושלים.

<אליהו יפרח: אני מכיר, מצפת מגיעים לירושלים ועד עכשיו בלעו את הגלולה בצורה - - - כבר אי אפשר.

ישראל אייכלר: יש לכם בכלל סניפים באזורים אחרים?

<אליצור דב וייזר: אין לנו אף סניף.

ישראל אייכלר: אין לכם בתל אביב סניף?

<אילן שטיינר: אין לנו שירותי קופה.

ישראל אייכלר: אני רוצה עוד פעם להבין, אין סניפים של בנק ישראל בתל אביב?

<אילן שטיינר: לא, אין לנו שירותי קופה.

<אליצור דב וייזר: יש משרדים.

<אילן שטיינר: יש לנו משרדים, אין לנו שם שירותי קופה.

ישראל אייכלר: יש עוד דברים שאתם נותנים בקופה?

<אילן שטיינר: כן.

<אילן שטיינר: בקופות הללו אנחנו - - -

ישראל אייכלר: סליחה רגע, אני שאלתי שאלה.

ישראל אייכלר: האם יש עוד שירותים?

<אילן שטיינר: הקופות משמשות אותנו לאזרחים שמגיעים עם מטבע פגום.

<אילן שטיינר: עכשיו יש לנו את הנושא של הסדרה החדשה, מי שרוצה להחליף שטרות ישנים בחדשים ואנחנו גם נותנים שירותים שקשורים למלוות המדינה, שזה מתבצע דרך חלון הקופה שלנו.

<אילן שטיינר: זה מה שמשמש.

ישראל אייכלר: הקופות שהיו פעם.

<עודדה פרץ: אני גם רוצה להגיד לו משהו.

<עודדה פרץ: אתה בעצם אומר שאתה אפילו מכיר את הפתרון הזה של דן חסכן, רק שאתה אומר שזה כבד לך, שזה לא נוח.

<אליהו יפרח: לא שייך, כי זה נכנס לחשבון הפרטי.

<אליהו יפרח: מס הכנסה מחייב אותי על - - -

<עודדה פרץ: לא משנה, אבל העמותה גם יכולה לפתוח חשבון בבנק הפועלים - - -

<אליהו יפרח: אבל בתור עמותה אני מקבל קופת צדקה, אני חייב מיד לדווח על זה.

<אליהו יפרח: אני מיד מוציא קבלה.

<אליהו יפרח: הכל מסודר.

<אליהו יפרח: עכשיו, את הכסף הזה אני לא יכול להפקיד.

<אליהו יפרח: אני צריך להפקיד את זה בחשבון שלי - - -

<עודדה פרץ: אבל אתה יכול לפתוח חשבון לעמותה.

ישראל אייכלר: אתה יכול לפתוח חשבון.

<אליהו יפרח: אני אפתח את החשבון, אבל אני לא יכול להכניס את הכסף הזה, עם כל עשרות האגרות הללו.

ישראל אייכלר: למה?

<אליהו יפרח: אני לא אוכל להפקיד את זה, כי הבנק ייקח לי על זה עמלות, אז מה?

<אליצור דב וייזר: למה?

<אליצור דב וייזר: דן חסכן זה בחינם.

ישראל אייכלר: אבל - - - חינם את הקבלה של הכסף הזה?

<אליהו יפרח: איך?

ישראל אייכלר: אם אתה תביא לבנק, לחשבון שלך את המטבעות האלה, הוא לא יקבל בחינם?

<שלומית אבינח: זה רק בבנק הפועלים.

<אליהו יפרח: הוא לא יקבל בחינם.

<אליהו יפרח: אני ניסיתי.

<אליהו יפרח: אני דיברתי עם בנק הפועלים ועם בנק מזרחי, ששם העמותה יושבת.

<אילן שטיינר: סגנית המפקחת רוצה - --

<אליהו יפרח: דיברתי עם בנק הדואר והם לא רוצים בכלל.

ישראל אייכלר: בואו נשמע מה אומרת המפקחת על הבנקים.

<עודדה פרץ: אתה יכול לפתוח להבנתי חשבון של העמותה בבנק הפועלים ולבוא עם השקים.

<עודדה פרץ: אז אם זה כבד, אז אולי תצברו את זה לא פעם בחודשיים, אלא פעם בשבוע, כדי להקל עליכם וכמה שאתה שופך, זה עלות של פעולה בערוץ ישיר, שזה סדר גודל של 1.5 שקלים.

<עודדה פרץ: יש פתרון.

<אליהו יפרח: זה נקרא לבנות בית חולים מתחת לגשר.

<עודדה פרץ: מה?

<אליהו יפרח: זה נקרא לבנות בית חולים מתחת לגשר.

<עודדה פרץ: למה?

<אליהו יפרח: כי הפתרון - - -

<עודדה פרץ: אז מה הפתרון?

<אליצור דב וייזר: בכל זאת, לפתוח בית חולים - - - כל פיתרון הוא לא טוב - - -

<אליהו יפרח: לא אמרתי שהוא לא טוב - - -

<קריאה: בבנק ישראל, שהוא גם נותן פתרון לארגוני הצדקה בצפת - - -

ישראל אייכלר: אנחנו מיצינו את הדיון.

ישראל אייכלר: אני הבנתי את כל ההיבטים פה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון פה, את מה שאנחנו כוועדה מבקשים.

ישראל אייכלר: אנחנו נפנה לנגידת בנק ישראל לשנות את המדיניות ולהחריג עמותות או מלכ"רים שאינם לכוונות רווח, וכן לאפשר להם לפרוט את המטבעות בבנק ישראל.

ישראל אייכלר: כדי שלא ייווצר שוב עניין מסחרי, אנחנו מבקשים במקום להגביל את זה ל-5,000 שקלים, להגביל את הסכום ל-15,000 שקלים בפרטיה אחת.

<אליהו יפרח: בלי מטבעות.

ישראל אייכלר: מטבעות.

<אליהו יפרח: בלי חשבון של המטבעות.

ישראל אייכלר: לא, אני מדבר על סכום.

ישראל אייכלר: ואנחנו מבקשים מהפיקוח על הבנקים לחייב את הבנקים הפרטיים לקחת לכל עמלת פריטה, לכל היותר, 10% מהסכום, לא משנה באיזה ערך.

ישראל אייכלר: והדבר האחרון, אנחנו נמליץ לנגידת בנק ישראל לפתוח אפשרות לפתיחת קופה לשירות הציבור גם במרכז.

ישראל אייכלר: לא יתכן שמיליון תושבי גוש דן לא יוכלו לקבל את השירות הזה.

ישראל אייכלר: אז צריך גם, אתה צודק, שלא רק בירושלים אלא גם באזור המרכז, שיהיה לפחות אחד.

ישראל אייכלר: לגבי הבנקים, המקסימום שאני חושב שאתם יכולים לעשות, זה להגביל ל-10%.

ישראל אייכלר: הרי אתם קובעים - - -

<עודדה פרץ: זה - - -

ישראל אייכלר: אתם לא יכולים?

ישראל אייכלר: אתם קבועים את העמלות.

<עודדה פרץ: לא, אנחנו לא קובעים את העמלות.

ישראל אייכלר: עמלות זה רק על פי חוק?

<עודדה פרץ: אנחנו קובעים את המתכונת, זאת אומרת את השמות של העמלות.

<עודדה פרץ: העמלות שבפיקוח זה דבר מאד חריג.

<עודדה פרץ: אנחנו לא - - -

ישראל אייכלר: איזה עמלות בפיקוח?

<דורית מרקוביץ': יש לנו עמלה של שעבוד של משכנתא.

<דורית מרקוביץ': העמלות שבפיקוח הן עמלות שהן בגין תפיסה של שירות שלא ניתן לקבל אותו בבנק אחר.

<דורית מרקוביץ': זה רק כאלה שבעצם מונעים תחרות בין בנקים.

<עודדה פרץ: לקוח שבוי.

<דורית מרקוביץ': המקרה הזה אנחנו לא חושבים שהוא עונה בדיוק על העילה של - - -

ישראל אייכלר: אז אנחנו נשקול מחדש את העניין של החיוב, כי אני חשבתי שההיגיון אומר - - -

<עודדה פרץ: מותר לנו בהתאם לחוק לפקח רק לפי עילות.

<עודדה פרץ: נגיד אם הלקוח הוא שבוי - - -

<שלומית אבינח: עד לסף מסוים.

<עודדה פרץ: אם זה שירות חיוני.

ישראל אייכלר: מה, פריטת מטבעות זה לא שירות חיוני?

<עודדה פרץ: פריטת מטבעות, לא.

<עודדה פרץ: אני לא חושבת.

<דורית מרקוביץ': השירות החיוני, אנחנו חושבים שהשירות הבסיסי הוא - - -

ישראל אייכלר: תשקלו את זה, כי אם זה שירות חיוני צריך להגביל את זה למקסימום 10% עמלה, בפרט במטבעות קטנים, כי שם הרווח - - -

<אליהו יפרח: שם הבעיה.

ישראל אייכלר: שם הבעיה.

ישראל אייכלר: ולגבי בנק ישראל, אנחנו נדבר עם הנגידה, נפנה אליה בכתב גם ונבקש ממנה שחייבים.

ישראל אייכלר: אמנם עשיתם דבר גדול כדי להוריד את זה.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על מאות אלפי שקלים, אז מישהו כאן עושה משהו, אבל כשמדובר על מוסדות ללא כוונות רווח, אני לא רואה שום סיבה ש-15,000 שקלים בפריטה, ימוטטו את הבנק.

ישראל אייכלר: אני לא חושב שזו בעיה.

ישראל אייכלר: זה עניין בירוקראטי, של עוד כמה יהודים ששם תהיה להם עבודה, תהיה להם פרנסה, לא נורא, של מונה מעות.

ישראל אייכלר: כתוב שצריך להתפלל כמי שמונה מעות, כי מי שמונה מעות עושה את זה פרוטה אחרי פרוטה אחרי פרוטה.

ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכולכם שהייתם פה ואנחנו נקווה שייצא מזה משהו טוב.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אגב, ההגבלה של פעם בחודש היא גם בתקנות?

<אילן שטיינר: כן.

<אילן שטיינר: ברור.