ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 323, 2016-08-08 13:30

איתן כבל: שלום לכולם.

איתן כבל: אני שמח לפתוח את הישיבה הרביעית של ועדת הכלכלה היום.

איתן כבל: גברתי מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית, הרשמת, הדובר, חברותי וחברי חברי הכנסת, אלה שהטריחו את עצמם – אני אומר את זה במלוא הלב – לדיון החשוב הזה וכמובן כל האורחים הנכבדים.

איתן כבל: אני רוצה לקבוע את הכללים בצורה ברורה.

איתן כבל: אין הרצאות לאף אחד, לא לחברי הכנסת ולא לאף אחד אחר.

איתן כבל: אנחנו כבר בקריאת התקנות.

איתן כבל: אני רוצה שנבהיר את הדברים.

איתן כבל: אני רוצה לומר בפתיח כמה נקודות.

איתן כבל: לב לבו של הוויכוח המתקיים כאן, מעבר לדיון הרחב יותר, הוא סביב נושא המכמורתנים.

איתן כבל: החברה להגנת הטבע הגישה עתירה לבג"ץ ואנחנו התחייבנו לעשות הכול כדי לסיים כבר במהלך הפגרה את התקנות.

איתן כבל: כפי שאמרתי, צביקה כהן, יותר מפעם אחת, כוונתי להעביר את התקנות, שהדברים יהיו ברורים, אלא שאני רוצה יחד עם זה באותה נשימה להבהיר שאנחנו מחויבים, כל חברי הכנסת, או לפחות רוב חברי הכנסת, אני לא רוצה לדבר בשם כולם, למרות שאין לי ספק שכל חברי הכנסת רוצים להגיע לתוצאה מאוזנת ונכונה גם כלפי הים ובאותה נשימה גם כלפי הדייגים.

איתן כבל: קיימנו כבר שני דיונים, זה הדיון השלישי, והתעמקנו ועסקנו.

איתן כבל: אנחנו עושים מאמצים, יש כאן אנשים שעושים מאמצים להגיע – אני לא רוצה לקרוא לזה פשרה אלא להבנה, זו אינה פשרה אלא הבנה בכל הנוגע למכמורתנים, ואני מדבר על המכמורתנים הצפוניים בעיקר, בכל הנוגע לדין ודברים איתם ליציאה מתוך התהליך.

<קריאה: מה זה מכמורתנים צפוניים?

איתן כבל: או שיש מישהו שנמצא אתנו או שלא.

איתן כבל: זה לא המקום לנהל אתו משא ומתן.

איתן כבל: אני רק אומר את הדברים לפרוטוקול ורוצה שהם יישמעו.

איתן כבל: אני לא מנהל פה את המשא ומתן.

איתן כבל: אני רק אומר לגופו של עניין.

איתן כבל: יש תקנות שאמורות לבוא במנותק לחלוטין מכל דין ודברים כזה או אחר שמתקיים.

איתן כבל: כל הזמן אמרתי, בתקנות צריך להגיע להבנות כאלה ואחרות במנותק מכל מהלך כזה או אחר שמתנהל.

איתן כבל: אני גם לא רוצה שתהיה קשירה בין הדברים, לא נכון לעשות קשירה כזאת.

איתן כבל: יש לנו הבנה שצריך להגיע לדין ודברים.

איתן כבל: אנחנו נמצאים במשא ומתן.

איתן כבל: אני עושה את כל אשר נדרש כדי שהדברים יסתיימו לשביעות רצון כל הצדדים, ובעזרת השם אני באמת מקווה שנצליח כי בסוף-בסוף כולנו רוצים להגיע לאיזו הבנה.

איתן כבל: אני רוצה להתכנס פנימה.

איתן כבל: אני אומר לכל הגורמים הנוגעים בעניין הזה, אני מתכוון למשרד החקלאות, לרשות הטבע והגנים, לחברי שאול גולדשטיין, לחברה להגנת הטבע, לכל הגורמים העוסקים במעטפת.

איתן כבל: נקודת המוצא שלנו היא כמובן הים.

איתן כבל: שאף אחד פה לא יטיף ולא יאמר לנו שהוא יותר דייג או יותר אוהב דגים ואת כל הדברים יותר מאחרים.

איתן כבל: אם זו נקודת המוצא אני רוצה שתהיו מספיק פתוחים.

איתן כבל: אני לא רוצה להעמיד את חברי הכנסת במצב שעכשיו נעשה הצבעות ויהיו כאן בעד ונגד באופן מיותר כי אני יודע מה תהיה התוצאה.

איתן כבל: אני רוצה להגיע בינינו להבנות ברוח שאפשר למצוא את נקודות האיזון, ואפשר למצוא נקודות איזון.

איתן כבל: אם הבעיה הגדולה ביותר היא המכמורתנים, יש באמצע את הדייגים החופיים, יש את הדייגים הספורטיביים, כאשר בוודאי עם הדייגים הספורטיביים אפשר להגיע להבנה בצורה ברורה מאוד לעניות דעתי, וגם עם הדייגים החופיים.

איתן כבל: אלה שלושת המוקדים, ויש גם את דייגי הכנרת, אבל ברוך השם אתם לא בדיוק בתוך הבעיות העומדות לפתחנו אלא אצלכם זה יותר הסדרה של פעולה בתוך הכנרת.

איתן כבל: ברשותכם, אנחנו נחזור פנימה.

איתן כבל: מרגע זה – אני אומר גם לחברים היקרים שלי, באמת אני כל-כך כבר בתוך העניין.

<קריאה: אתה שוחה בחומר.

<קריאה: ..

איתן כבל: למען האמת, אני לא סובל את הים...

<קריאה: עצרו הכול, יש כאן ניגוד אינטרסים.

<קריאה: ..

איתן כבל: אני מודה, אני פוחד פחד מוות מן הים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל להגיע לחוף ולשבת על החוף זה בסדר.

איתן כבל: אני נכנס 10 מטרים לים ואז כרישים כבר מתנפלים על הרגליים שלי ואני חוזר לחוף...

איתן כבל: הוצאתי את זה, זהו, עכשיו אפשר להתחיל את הדיון.

איתן כבל: ברשותכם, נחזור אל תוך הדיון.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שעסקנו בסעיף הראשון בנושא המכמורתנים והעלינו 2-3 נקודות: המרחק; לוח הזמנים של הדיג המותר, כאשר למכמורתנים יש את זמן הרבייה וזמן גיוס; וגודל העין, שלא מופיע בסעיף הזה.

איתן כבל: אני רוצה קודם כול שנסיים את הסעיף הזה.

<מרב תורג'מן: רק אציין לפרוטוקול שגם תקופת הרבייה והגיוס הן לא בתקנה הזאת שהוקראה בדיון האחרון אלא התקנה הזאת עוסקת בעומק.

<מרב תורג'מן: התקנה שהוקראה בדיון הקודם ובה הסתיים הדיון הייתה תקנה 4א(1).

איתן כבל: אדוני מנהל אגף הדיג, ברשותך, אני רוצה שהדיון יהיה ממש על מה שאנחנו יכולים לעשות במקרה הזה.

איתן כבל: בסוף זה איזונים.

איתן כבל: אין שום דבר חלוט: 40 מטר פה וייקוב הדין את ההר, או 30 מטר פה וייקוב הדין את ההר.

איתן כבל: אני חושב שאפשר להגיע לפתרון אל מול עומק, לוח זמנים ותקופות, למצוא שבזמנים מסוימים אפשר שזה לא יהיה עומק של 40 מטר אלא עומק אחר, אני לא רוצה לומר מספר.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את הנקודה הנכונה בתוך התהליך הזה.

דב חנין: בנוסח שלפנינו של מי הסימנים האדומים?

<מרב תורג'מן: של משרד החקלאות.

<לאה ורון: זה הנוסח המעודכן של התקנות שמשרד החקלאות העביר לוועדה לפני ישיבתה ב-2 באוגוסט.

<ניר פרוימן: אני מנהל אגף הדיג, פקיד הדיג הראשי במשרד החקלאות.

<ניר פרוימן: ברשותך, אדבר באופן טלגרפי.

<ניר פרוימן: ביקשתי את רשותך לפתוח אחרי הדיון השני, נכון שבדיון הראשון הצגתי כאן מצגת, אבל להגיד כמה מילים.

<ניר פרוימן: בחצי השנה האחרונה אני באופן אישי, אנחנו במשרד בכלל חשופים להאשמות ולחץ גדול מאוד מציבור של דייגים מקצועיים וגם מאחרים בגלל מגבלות חשובות שהטלנו לטובת פעילות הדיג בים התיכון.

<ניר פרוימן: המצב הקשה בים התיכון ידוע ודורש מענה ראוי.

<ניר פרוימן: בקצרה אני רוצה להתייחס להיסטוריה הלא רחוקה.

<ניר פרוימן: לפני שנתיים, במאי 2014 הוגשה תביעה ייצוגית על-ידי עמותת דייגי יפו, שכוללת גם דייגי חופים וגם דייגי מכמורת, ונתבעו מאות מיליוני שקלים.

<ניר פרוימן: הם תבעו את משרד החקלאות על הפגיעה העצומה בהיעלמות הדגה בגלל ניהול כושל של ממשק הדיג.

<ניר פרוימן: הם ציינו בתוך התביעה בין היתר שאנחנו לא פעלנו להקטין את הצי, לא השבתנו את הדיג בים התיכון, לא הכרזנו על שטחים מוגנים, לא אכפנו תקנה על גודל עין ברשתות ספינות המכמורת ולא השבתנו את פעילות ספינות המכמורת.

<ניר פרוימן: זה תביעה של הדייגים שמבקשים להתפרנס.

<ניר פרוימן: אמרתי בישיבה הקודמת בעקבות הדברים שאמר חבר הכנסת איתן ברושי, אנחנו לא עוסקים כאן

<ניר פרוימן: בטבע מול דיג אלא אנחנו עוסקים קודם כול בפעילות של פרנסה מול פרנסה.

<ניר פרוימן: לגבי הציבור הזה, כמו בכל העולם, אנחנו עוסקים ביכולת לנהל ממשק כדי לשמור על הדייגים שמביאים לציבור את הדגים.

<ניר פרוימן: נציב הדיג של האיחוד האירופאי כינס כינוס חירום בגלל המצב הקשה בים התיכון ושלח לפני חודשיים מכתב לשר החקלאות בו הוא מציין שקבוצות רבות של מדענים שמנתחים את מצב הדגים בים התיכון מציינים היום ש-93% מהמינים המסחריים נמצאים במצב של ניצול-יתר וחלקם על סף הכחדה.

<ניר פרוימן: הוא כותב, ואני מצטט: "הלחץ מוביל את הדייגים לדיג של דגים קטנים".

איתן ברושי: אז בשביל זה מביאים דגים- - -

איתן כבל: איתן ברושי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן כבל: זה לא דיון אתך.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם.

איתן כבל: גמרנו, תודה רבה.

<ניר פרוימן: "הלחץ מוביל את הדייגים לדיג של דגים קטנים, עובדה המחמירה את המצב הקשה גם כך.

<ניר פרוימן: הרווחיות נפגעת וקיים אובדן של מקומות עבודה.

<ניר פרוימן: " בין היתר מציין נציב הדיג של האיחוד האירופי את אחת מנקודות להתייחסות מבחינתם, והיא הפגיעה והצורך בהגבלות נוספות על דיג המכמורת.

<ניר פרוימן: בסוף הדברים שלי אני מבקש לציין שלושה מחקרים.

<ניר פרוימן: הראשון הוא מחקר שהוגש למשרד החקלאות בשנת 2011 על-ידי פרופ' שפנייר וד"ר אדליסט מבית-הספר למדעי הים בחיפה, שכתבו בסיכום: "עונת הגיוס של מרבית המינים המסחריים הינה בין מאי לאוגוסט.

<ניר פרוימן: אמצעי ניהול הממשק הנדרש הינו השבתת צי המכמורת בעונה זו.

<ניר פרוימן: על מנת להיות בטוחים שסגר על הדיג יהיה משמעותי ויתבטא בהעלאת כמות וערך השלל ליחידת מאמץ עליו לארוך לפחות חודשיים עד 3 חודשים.

<ניר פרוימן: " ב-2013 הוגש מחקר שכבר צוין על-ידי חברת הכנסת זנדברג בדיון בשבוע הבא, על-ידי פרופ' שפנייר, ד"ר אדליסט וד"ר גולני.

<ניר פרוימן: שם נכתב על-ידי החוקרים: "בטווח הזמן הקצר והבינוני השפעתו של דיג המכמורת עצמו על הסביבה, וכמובן על השלל עצמו, הינה כבירה.

<ניר פרוימן: האינדיקטורים כאמור בעבר הקרוב מצביעים על מצב חמור של דיג-יתר.

<ניר פרוימן: " ובסיום הדוח הזה נכתב: "המחקר מראה כי במתכונתו הנוכחית מוביל דיג המכמורת בישראל לדיג-יתר של גודל ושל גיוס ולפגיעה במערכת האקולוגית.

<ניר פרוימן: למרות הכישלון הניהולי המתמשך ברצוננו לעודד את בעלי העניין לקחת צעדים אמיצים ודחופים לצמצום מאמץ דיג המכמורת בישראל בזמן ובמרחב לרמות ברות-קיימא וליישר קו עם המלצות הגופים הבין-לאומיים.

<ניר פרוימן: " והדבר האחרון, גם מחקר מ-2014 שהגיש למשרד החקלאות ד"ר יוני בלמקר מאוניברסיטת תל-אביב מציין בנוגע לדיג מכמורת: "המחקר מרמז כי רוב שלל המכמורת מורכב מדגים צעירים מאוד היכולים להעיד על מצב של דיג-יתר.

<ניר פרוימן: "

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אפשרתי לך לומר את הדברים.

איתן כבל: עליך להבין, אני חושב שאין כאן מחלוקת על הצורך לשמור על הים.

איתן כבל: אם לא, לא הייתי נותן לכם כתף מתחילת הדרך.

איתן כבל: דבר שני – חברים, אני לא פותח פה את הדיון, אני רק רוצה להציג את הדברים כדי להתקדם בהם.

איתן כבל: נקודת המוצא היא, ואני אפילו לא מתווכח, לא נכנס עכשיו לדיון שבא להגיד למשרד החקלאות ולמשרד להגנת הסביבה איפה הייתם במשך כל השנים האלה.

איתן כבל: אני אומר את זה אפילו לא בציניות, אני באמת לא במקום הזה.

איתן כבל: כל אשר אני אומר, וזאת צריכה להיות נקודת המוצא לדיון עכשיו, גם כל המומחים שישבתי איתם, אף אחד מהם לא אמר לי: תעשה עפיפון מהתקנות האלה.

איתן כבל: כל הוויכוח שמתקיים ברגע זה אתך, עם רשות הטבע והגנים, עם החברה להגנת הטבע ואולי עם אחרים זה שאלת המידתיות, במובן הזה, האם ראוי בגלל או עקב כשל של המערכת שבוקר אחד באבחה אחת שוברים את מטה לחמם של אנשים.

איתן כבל: זה הוויכוח.

איתן כבל: כל אשר אני אומר, והאמינו לי שב-90% מהדברים אני יותר בצד שלכם.

איתן כבל: לא התחלתי לאהוב ים – למרות שאני לא בדיוק אוהב להיכנס לים – כי פגשתי בכם אלא ממקום שאני מודע לכל הבעיות.

איתן כבל: רק מה, כשבאים לדייג בוקר אחד ומוציאים לו צו: "90 ימים אתה לא יכול להיכנס לים" – מה אתה מצפה ממנו?

איתן כבל: מה היה קורה אם למישהו מאתנו או מההורים שלנו בוקר אחד היו מודיעים שמאותה עת במשך 90 ימים העסק שלו סגור ועוד מבלי שנתנו לו התרעה, שום דבר?

איתן כבל: אני לא רוצה לעסוק בזה, באמת שלא, אני אומר לך מכל הלב.

איתן כבל: כל אשר אני אומר, חברות וחברים, בואו ניכנס אל תוך תהליך, שבסופו הדייגים יהיו כבר חלק מן התהליך הזה.

איתן כבל: כפי ששמעת, חלק מן הדייגים החופיים קמים ומלינים על ההתנהלות של חלק מן המכמורתנים.

איתן כבל: זה לא מקום בו אני משסה מכמורתנים בדייגים חופיים ודייגים חופיים במכמורתנים, זו אינה הכוונה וזה לא העניין.

איתן כבל: הרצון הוא לומר: 90 ימים – למה חייבים 90 ימים מייד?

איתן כבל: אחרי כל השנים שלא נעשה דבר וחצי דבר, למה אי אפשר היה להתחיל ב-45 ימים ובשנה הבאה לעבור ל-70 ימים?

איתן כבל: לתת לאנשים גם להתחיל להיכנס למסגרת של פעולה.

איתן כבל: כשאתה מדבר על מרחקים, האם 40 מטר זה חלוט בכל מקום?

איתן כבל: אולי יש מקומות שאפשר לקבוע 30 מטר?

איתן כבל: יש מקומות שזה אפשרי.

איתן כבל: האם דומה דיג בלילה לדיג ביום?

איתן כבל: האם דומה דיג במרחק X ביום למרחק Y בלילה?

איתן כבל: אני אפילו לא מגדיר את עצמי מומחה, אני רחוק מזה.

איתן כבל: יחד עם זה, כל אשר אני מנסה להביא לשולחן הזה, כפי שאנחנו חברי הכנסת מנסים רוב הזמן, לייצר איזה שכל ישר בתהליך הזה.

איתן כבל: אני מנסה להביא לפה את השכל הישר.

איתן כבל: חבריי חברי הכנסת, רובם באו מלאי עזוז.

איתן כבל: אני לא צריך עזוז, אני לא צריך שהם "יעזזו" אותי ושאנחנו "נעזז" אותם.

איתן כבל: אני בסך הכול רוצה שנמצא את השכל הישר שיודע לומר: חברות וחברים, אנחנו מבינים, אנחנו רוצים שכולנו נהיה באותו צד, בצד של הדייגים, כי זה מטה לחמם שנשבר באבחה, ומצד שני, אנחנו חייבים לשמור על מטה לחמם, שזה הים, שהוא נכס של המדינה במידה רבה או לא במידה רבה.

איתן כבל: מד"ר גולני ועד כל מי שנפגשתי אתו, כולל "וולדמורט" האויב הגדול ממשרד החקלאות- - -

<פואד נסאר: ד"ר אורן סונין.

איתן כבל: לא אמרתי את שמו כי אסור להגיד את השם שלו...

איתן כבל: אתם אמרתם, אתם תסבלו, לא אני... ד"ר אורן סונין, שעשו אותו כבר "וולדמורט", בשורה התחתונה, האיש שאסור להגיד את שמו, בסוף נפגשתי אתו והאדם לא אמר לי בשום פנים ואופן בשום שלב שהתקנות האלה לא ראוי להביא אותן או שהן לא נכונות.

איתן כבל: כל הוויכוח אתו היה על המנעד ועל המרחב.

איתן כבל: בעניין הזה אני רוצה לשאול את אדוני ואת המומחים הנוספים שנמצאים כאן, למשל בתקנה 1, שנוגעת למכמורתנים, השאלה הנוגעת למרחקים של 40-30 מטרים, למה אי אפשר פה לייצר מערכת שיודעת להגיד: נבחן את זה על-פי הזמן והמקום שבו אתה מבצע את הדיג?

<פואד נסאר: והעונה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: הבנתי בדיוק.

איתן כבל: כשנגיע לשלב שבו נעסוק בעניין עונת הרבייה נעסוק בזה.

איתן כבל: זה עוד מנעד, אבל זה כבר דבר אחר.

איתן כבל: האמן לי, אני לא דייג אבל אני כבר מבין בזה.

דב חנין: אני מבקש לשאול שאלת המשך קצרה.

דב חנין: בהמשך לשאלת יושב-ראש הוועדה, כשאתם מדברים על מרחק, למה אתם לא הולכים לפתרון של מפה?

דב חנין: הרי כולנו יודעים שיש הבדל בין מקום שיש בו קרקע כורכר לבין מקום שיש בו קרקע חולית.

דב חנין: אולי הדרך הנכונה היא לייצר מפה שתהיה נספח לתקנות ותגדיר אזורים שבהם מותר.

איתן כבל: תודה לדב חנין.

איתן כבל: זו הכוונה.

עודד פורר: אני מצטרף לדברי דב חנין.

איתן כבל: ניר פרוימן, הכוונה שלי לכל סוגי הדיג, גם חופי, גם מכמורת וגם ספורטיבי.

איתן כבל: אנחנו צריכים לקחת את כל שטח המים הטריטוריאליים שלנו שבו מתקיים דיג לסוגיו ולמפות אותו ואז גם לנו חברי הכנסת, כשאתה רואה תמונה כזו זה הרבה יותר קל.

איתן כבל: גם קל יותר לנהל את הוויכוח המקצועי בעניין הזה.

איתן כבל: בבקשה.

<ניר פרוימן: בדיון הראשון שהתקיים בפברואר הצגתי את זה על גבי מפה כדי להראות טוב יותר את ההפרדה.

<ניר פרוימן: אענה על שתי השאלות שנשאלו כאן, גם שלך וגם של חבר הכנסת חנין.

<ניר פרוימן: בעולם המקצועי בתחום הדיג מקובלות הפרדות גם בזמן וגם במרחב, זה המקצוע.

<ניר פרוימן: המקצוע אומר מה היא שיטת הדיג, מה היא הטכנולוגיה, איך היא פועלת, איך הממשק שלה עם הסביבה ועל מה נכון להגן כדי לשמור על ההתרבות והשגשוג של הדגה.

<ניר פרוימן: כשאנחנו מדברים על דיג מכמורת, שמוגדר בכל מקום, וגם בארץ, דיג לא סלקטיבי, הרשת פשוט נגררת אחרי המכמורת ותופסת את הדגים שקרובים לקרקע.

<ניר פרוימן: מקובל לייצר הגבלות שנשענות על הפרדה במרחב, שהוא גם עומק, וגם אם יש אזורים רגישים במיוחד אז מגבילים אותם.

<ניר פרוימן: העומק הוא הפרדה מקובלת מאוד במרחב כדי להגן על בתי הגידול הקרובים לחוף.

<ניר פרוימן: אפשר להגיד את זה במילה אחת פשוטה: האזורים שבהם יש סיכון גבוה יותר הם האזורים שבהם יש התפתחות יותר גדולה של הרבה מאוד יצורים בתוך שרשרת הערך בים, דגים שהדייגים החופיים נהנים מהם, דגים שדייגי המכמורת נהנים מהם וגם הדייגים הספורטיביים.

<ניר פרוימן: דגים מגיעים לאכול שם, מגיעים בעיקר להתרבות שם, בעיקר עד עומקים של 40 מטר.

<ניר פרוימן: יש גם דגים שמתרבים בעומק רב יותר, אבל רוב סוגי ומיני הדגים של אזורנו מתרחבים וחיים באזור הזה.

<ניר פרוימן: אני עונה לך נקודתית.

איתן כבל: אתה מרצה לי.

<ניר פרוימן: אני מתקדם לקראת התשובה.

<ניר פרוימן: אם אנחנו מסתכלים על המרחב שלנו, עושים את הפרצלציה שעליה אתה שואל.

<ניר פרוימן: באזור צפון הארץ, מקו תל-אביב וצפונה, יש הרבה יותר אזורים של רכסי כורכר ואזורים של סלעים, שמגיעים גם לעומקים שמעבר ל-40 מטר אבל הם לא יורדים מהם לכל הפחות.

<ניר פרוימן: באזור דרום ישראל, האזורים הסלעיים – אבל לא רק הם, חשוב להגיד שאנחנו מגנים גם על אזורים של מצע חולי, הם חלק מתוך הסביבה הזאת שחשוב לשמור עליה, בגלל זה קו ה-30 מטר הוא קו, אפרופו ד"ר אורן סונין, בחוות דעתו המקצועית המקורית זו המלצת הבסיס שלו, להתאים את קו הדיג של ספינות המכמורת ל-30 מטר.

<ניר פרוימן: לא אני המצאתי חלק גדול מן הדברים.

<ניר פרוימן: זו החלוקה בגדול, לאזור צפון הארץ ודרום הארץ.

<ניר פרוימן: למה לא סתם אזורים, הרבה פוליגונים, הרבה אזורים של מרחבים מנותקים?

<ניר פרוימן: כי פעילות דיג המכמורת בישראל, לעומת מדינות אחרות סביב הים התיכון שאפשר להסתכל על החוקים שלהן, היא פעילות של צפון-דרום.

<ניר פרוימן: גם מטעמים של נוחות פיזית, פעילות, וגם לטובת ההפרדה שציינת בישיבה הקודמת בין שיטות הדיג השונות.

<ניר פרוימן: זו הפרדה ראויה ומקובלת: דיג חופי נעשה עד עומק מסוים, דיג הקפה נעשה עד עומק מסוים, דיג ספורטיבי אני שם לרגע בצד מבחינת העומקים כי הוא מתבצע גם וגם, ודיג מכמורת נעשה בעיקר בעומקים האלה.

<ניר פרוימן: אני חוזר לדוח המקצועי שכתב בפברואר 2014 ד"ר אורן סונין באגף הדיג.

<ניר פרוימן: הוא הפנה אותו אליי ואל מנכ"ל משרד החקלאות.

<ניר פרוימן: בו הוא כותב: "פעילות דיג המכמורת בישראל מתבצעת בין עומקים של 15 ועד 700 מטר, כשעיקר הפעילות בין עומק 40 ל-150 מטר.

<ניר פרוימן: " לא אני כתבתי את זה.

<ניר פרוימן: אנשי המקצוע השונים שעוקבים אחרי פעילות דיג המכמורת יודעים שאלו הם העומקים הריאליים הרלוונטיים.

איתן כבל: אני יודע לא רע עכשיו איך זה בארץ.

איתן כבל: אני עדיין לא מבין מבחינת

איתן כבל: כם האם אתם מוכנים ללכת להפרדה שיודעת לחלק את האזורים, להגיד: באזור מסוים יהיה אפשר 30 מטר, בשל הסיבות שאתה מנית, מהכורכר ועד אזור חול.

איתן כבל: האם אפשר להגיע למצב שכזה?

<ניר פרוימן: אני מבין את הכיוון שאתה הולך אליו והוא בסך הכול מקובל.

איתן כבל: אז אל תקלקל.

איתן כבל: תודה.

יעל כהן-פארן: השאלה אם זה אפשרי.

<ניר פרוימן: אמרתי שאפשר לעשות חלוקה מרחבית מסוימת, כך שעומק 30 מטר של דיג מכמורת הוא בדרום הארץ ועומק 40 מטר בדיג מכמורת הוא בצפון הארץ.

<ניר פרוימן: זה מענה.

<ניר פרוימן: הוא לא הכי נכון אבל הוא המענה שאפשר ללכת אתו.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שאול גולדשטיין, בבקשה.

<שאול גולדשטיין: לבקשת היושב-ראש מן הישיבה הקודמת הכנו דוח אובייקטיבי לחלוטין, בלי פרשנות.

איתן כבל: "אובייקטיבי" – שאנחנו כתבנו אותו.

איתן כבל: ..

<שאול גולדשטיין: זה בטומטריה, זה מדידה של קרקעית הים, רק כדי להציג ליושב-ראש מה המשמעות שבין 30 מטר ל-40 מטר.

איתן כבל: אתה מסיג אותי לאחור.

איתן כבל: כבר נתתי הרצאה, אמרתי שאני מבין.

איתן כבל: אל תחזיר אותי למקום הזה.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם בתהליך.

איתן כבל: אני שואל האם יש אפשרות שבמקומות מסוימים, שאנחנו נגדיר אותם, הדיג יהיה לא של 40 מטר אלא של 30 מטר.

<שאול גולדשטיין: זה בדיוק התשובה שתקבל.

איתן כבל: קודם כול, יש כזו או אין כזו?

<שאול גולדשטיין: רות יהל תענה את התשובה.

<רות יהל: אני האקולוגית הימית של רשות הטבע והגנים בים התיכון.

<רות יהל: חילקנו פה את הדפים.

<רות יהל: כשאנחנו מסתכלים על קרקעית הים יש בתי גידול שונים.

<רות יהל: כפי שביבשה יש לנו בתי גידול שונים, יש לנו חורש ויש לנו בתה, כך גם בים.

<רות יהל: אחד הדברים החשובים ביותר מבחינתנו להגנה בקרקעית הים הוא האזורים הסלעיים.

<רות יהל: לכן כשאנחנו מסתכלים איפה נמצאים האזורים הסלעיים, הם נמצאים בכמה רכסים לאורך קו החוף הישראלי, כשאחד מקווי הרכס האלה נמצא בעומק של 40 מטר.

<רות יהל: לכן הטענה שלנו פשוטה, והיא אכן אובייקטיבית, מן הבחינה הזאת שאנחנו לוקחים מפה ומסתכלים איפה עובר קו ה-40 מטר.

<רות יהל: קו ה-40 מטר נותן הגנה מאוד-מאוד טובה לבתי גידול סלעיים שהם בתי גידול ייחודיים, מצד אחד, וחשובים מאוד למערכת האקולוגית, מצד שני.

<רות יהל: אם נגן רק עד 30 מטר- - -

יעקב אשר: יש הבדל בין צפון ודרום?

<רות יהל: יש הבדל בין צפון ודרום.

יעקב אשר: כלומר, יש חלוקה.

יעקב אשר: קודם כול, את זה אפשר לחלק.

עודד פורר: יש מקומות שבהם ב-20 מטר אין סלע כורכר?

<רות יהל: כן, בוודאי יש מקומות כאלה.

<רות יהל: אבל אם אתה מסתכל על פעולה של מכמורת, שיורדת אל תוך המים ופועלת במשך 3 או 4 שעות, אז אנחנו לא יכולים להסתכל על הים במקטעים של 100 מטר.

עודד פורר: את יכולה לסגור אזורים בים ולהגיד: באזורים האלה לא דגים.

<רות יהל: אבל אם אתה בוחן בסך הכול איפה נמצאים האזורים הסלעיים, הם נמצאים עד לעומק של 40 מטר.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: אני לא מתכוון לזה.

איתן כבל: כבר הבנתי.

איתן כבל: אני לא בא אתכם במחלוקת, אני לא חולק על מה שאמר ניר פרוימן או אומרת עכשיו גברת רות יהל.

איתן כבל: אני בסך הכול מנסה למפות.

איתן כבל: אני רוצה להתקדם.

איתן כבל: אנחנו עוסקים באחד מ-3-4 הסעיפים הכי משמעותיים שיש לנו בתקנות.

איתן כבל: אם אני לוקח את מכלול התקנות, זה אחד הנושאים הכי משמעותיים שיש בהן.

איתן כבל: אני רוצה למצוא את דרך המלך.

<יוסי וולפסון: מה לעשות שזה המצב.

איתן כבל: יקירי, סלח לי, במשך עשרים שנים זה היה כך.

איתן כבל: לא בבוקר אחד מגלים את זה.

איתן כבל: יוסי וולפסון, עם כל הכבוד, ויש לי טונות של כבוד אליך, אין לי מקום לאחסן את הכבוד הזה פה, ברשותך, בואו לא נלך יותר מזה.

עודד פורר: אדוני, אנחנו רוצים להתכנס לנקודות שאפשר להסכים עליהן אני חושב שגם יעשו שינוי.

עודד פורר: אני מסכים אתך, גם אי אפשר ללכת במטוטלת שנמצאת בצד הזה, להעיף אותה לצד השני ולהגיד: פתרנו את הבעיה.

עודד פורר: צריך למצוא את דרך האמצע.

עודד פורר: אני חושב שיש הסכמה ובוודאי אפשר להגיע להסכמה על תקופות שבהן משביתים את הדיג.

עודד פורר: אני חושב שזה ראוי וכך צריך להיות, אפילו שיש פה אנשים שיכעסו על זה.

עודד פורר: יש תקופות שבהן אומרים לא לדוג.

איתן כבל: דרך אגב, שלא ישמע כאילו השתיקה שלי היא הסכמה.

איתן כבל: אני טוען שגם את עניין הזמנים צריך לעשות בסוג של הדרגה.

עודד פורר: בסוף יצטרכו להיות תקופות שבהן משביתים את הדיג, יצטרכו להגביל בעומקים מסוימים.

עודד פורר: לשיטתי עניין 40 המטר זה הכי קל.

עודד פורר: אפשר היה גם לקבוע 45 מטר או 50 מטר, נורא קל לקבוע איזה קו שמכניס פנימה את כל האזורים שבהם לא כדאי שידוגו.

עודד פורר: אפשר בהחלט לצמצם את זה לכיוון 25-30 מטר, ולקבוע בתוך ה-25-30 מטר אזורים סלעיים שאסורים בדגה.

עודד פורר: קל מאוד לאכוף את זה, יודעים מי נמצא שם ומי לא נמצא שם.

עודד פורר: אם מישהו נמצא שם – יש להטיל עליו קנסות כבדים.

עודד פורר: מהר מאוד תראה שאנשים לא יימצאו שם.

עודד פורר: בד בבד עם זה שיכול להיות שנוכל לצמצם את מספר המכמורתנים.

<אורי שרון: אני מבקש להתייחס לעניין המפה.

<שאול גולדשטיין: אני מבקש להשלים את התשובה.

<שאול גולדשטיין: בסוף אנחנו חושבים, באמת, אנחנו משוכנעים פנימה, אני לא אומר את זה סתם, שזה גם לטובת הדייגים כי גם האזור וגם הזמן בסוף יאפשרו לדגים להתרבות.

איתן כבל: אני לא מתווכח אתך.

איתן כבל: אם הייתי יודע להשבית, לדומם לשנתיים-שלוש-ארבע את הדיג בים, אני לא אומר את זה בציניות, אני אומר את זה מן המקום הכי כן, הלוואי ויכולתי לעשות את זה.

איתן כבל: אני אומר לכם בסך הכול דבר אחד ואולי זה יאמר: "אתה חונן לאדם דעת ומלמד לאנוש בינה".

איתן כבל: בסופו של עניין צריך בשנים האלה לבנות להם תוכנית עבודה.

איתן כבל: זה כל מה שאני מנסה להגיד, לייצר תוכנית עבודה שפרושה על פני זמן מסוים, מקומות, מרחק, עומק.

איתן כבל: היא לא מושלמת אבל היא מכניסה את הדייגים אל תוך תהליך, הם שותפים לה כי יש גם יכולת של כל אחד מהם לשמור האחד על רעהו.

איתן כבל: פה אתה נמצא במצב חירום, אתה מגדיר את התקופה הזו כמצב חירום של הים וכל מי שפועל במסגרת הזו פועל בחירום.

איתן כבל: אין לי איזה בסיס חוקי או משהו לומר על זה, אבל במובן שאתה יודע להגדיר תקופה שכזו.

עודד פורר: אתה גם יודע לחלק אותה לפי אזורים שונים.

איתן כבל: נכון, אז גם קל לנו יותר להכניס את כולם אל תוך המסגרת הזו.

<שאול גולדשטיין: אם הדג בהריון שבועיים ואתה מקצר את תקופת הפסקת הדיג לשבוע וחצי – לא עשית שום דבר כי עדיין ידוגו דגה בהריון.

איתן כבל: זה לא פוגם.

איתן כבל: אתה יודע למה?

איתן כבל: כי אם הייתם עושים את זה – הוויכוח הוא, דמה בנפשך שלא אני יושב פה, היו פה לפניי וניסו.

איתן כבל: הרי אני רוצה להזכיר, ניר פרוימן, התקנות האלה לא הונחו מייד כשראו אותי ואמרו: וואלה, כבל הגיע, נעביר את התקנות.

איתן כבל: מדברים עליהן כבר זמן רב.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: אילו היינו מתחילים את זה בזמן כנראה היינו נמצאים במקום אחר, לא היינו זקוקים לגזֵרות ת"ח-ת"ט.

<ניר פרוימן: אציין במשפט אחד.

<ניר פרוימן: עובדה שהאיחוד האירופאי, שהגבלות העומק שלו קיצוניות בהרבה משלנו ושם ההשבתה ארוכה, היום מבין בעצמו שהמצב הולך ומחמיר ונדרשים עדיין- - -

איתן כבל: אבל תזכור עוד דבר, שרצועת הדגה שלנו שונה.

איתן כבל: אתה לא יכול להשוות.

איתן כבל: אנחנו אומרים "נהר הירדן", כאילו גם לנו יש נהר.

איתן כבל: אתה יכול להשוות את הירדן לנהרות אחרים?

איתן כבל: זה שכתוב על-יד שמו "נהר" עוד לא הופך אותו לנהר בהשוואה למקומות אחרים.

איתן כבל: בשורה התחתונה, כל העניין הוא שננסה למצוא את נקודות האיזון, לא מעבר.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, אתה שותף לדאגה.

איתן ברושי: רציתי להעיר פה הערה, ותיכף אשאל שאלה.

איתן ברושי: ההערה שרציתי להעיר, לאור המצב הקשה בים התיכון מחסלים את ענף הדגים בברכות הדגים.

איתן ברושי: זה מה שרציתי לומר למשרד החקלאות ולמשרד האוצר כביקורת.

איתן ברושי: דבר שני, צביקה כהן, יכול להיות שחסר לי משהו.

<צביקה כהן: אני שמח על הביקורת.

איתן כבל: חבר'ה, זה לא הדיון עכשיו.

איתן כבל: בואו נחזור לים ונצא מן הברכות.

איתן כבל: זה צרה בפני עצמה.

איתן ברושי: המשרד שותק.

עודד פורר: בין המֵצַרִים לא נהוג להיכנס לים.

יצחק וקנין: בשבוע של תשעה באב אוכלים רק דגים.

יצחק וקנין: חבר'ה, מה קרה לכם?

עודד פורר: ולא נכנסים לים, אסור להיכנס לים.

עודד פורר: הים מסוכן.

איתן ברושי: השאלה מופנית לסמנכ"ל משרד החקלאות ולמומחים.

איתן ברושי: הרי ברור שצריך לשמור על הדגים.

איתן ברושי: התבטאתי בישיבה הקודמת שבין דגים לדייגים אני בוחר בדייגים.

איתן ברושי: יש באמת הרבה שינויים בחקלאות, והחקלאות הימית היא אחד הענפים החשובים.

איתן ברושי: השאלה היא בסופו של דבר האם בהגדרת המטרה יש תנאי סף לקיום הענף ולפרנסה מדיג ימי.

איתן ברושי: האם בצירוף התקנות, שאתם אומרים פה שחלקן לא מובנות לאנשים כמוני, האם בסופו של דבר ברור כמה דייגים יוכלו להתפרנס פה ומה הוא השלל שמאפשר קיום משפחה מענף הדיג?

איתן כבל: זה היה כבר משפט מורכב.

איתן כבל: אתם לא עונים.

איתן כבל: זה לא מקדם אותנו בתקנה הזאת.

<אלון רוטשילד: אני מן החברה להגנת הטבע.

<אלון רוטשילד: ברשותך, התייחסות קצרה לעניין הזה.

<אלון רוטשילד: לדברים שאמר חבר הכנסת פורר, אנחנו מכירים קצת מהלקחים של השנה האחרונה בנושא המגבלות שהוטלו ברישיונות את המורכבות והאתגר של אכיפה בים.

<אלון רוטשילד: כנראה מדינת ישראל לא נמצאת עדיין במקום שבו אנחנו יודעים לעשות אכיפה בים, בסביבה המורכבת הזאת.

<אלון רוטשילד: חיל הים זה דבר אחד.

עודד פורר: אתה מסכים איתי שהתקנות מחמירות יותר בגלל שאי אפשר לעשות אכיפה?

<אלון רוטשילד: לא, זה משפט שלך.

עודד פורר: אני רואה את כולם מהנהנים.

עודד פורר: אגלה לכם, אפשר לעשות אכיפה.

עודד פורר: אתם לא עושים תקנות מחמירות יותר כי אי אפשר לאכוף.

<אלון רוטשילד: לקחת חלק של משפט שולי והמשכת אותו.

<אלון רוטשילד: זה לחלוטין לא מה שאמרתי.

<אלון רוטשילד: ניסיתי להגיד ששיקול אחד הוא שכן צריך קווים ברורים מוחלטים ולא דברים שהם מאוד מורכבים.

איתן כבל: אנחנו רוצים לצאת מכאן, בוודאי לשנתיים-שלוש הראשונות, ואני מקבל את זה, אני בעניין הזה אתכם.

איתן כבל: לשנתיים, שלוש או אפילו ארבע השנים הקרובות לייצר מצב חירום ימי, להגדיר את המקומות.

איתן כבל: גם עודד פורר אומר את זה, גם דב חנין אמר את זה קודם במידה רבה.

איתן כבל: אתם המומחים ואני יודע שכאשר אתה נותן משימה למומחה הוא נותן לך את התוצאה הכי אופטימלית.

איתן כבל: כל אשר אני מבקש בשיח הזה הוא למצוא מנעד שיודע להכניס את המצב – אני רוצה להזכיר לך שאם נסיים את התהליך, ואני מאמין בעזרת השם שנסיים את התהליך בצורה טובה עם לפחות חלק ניכר מהמכמורתנים, אתה מעמיד בכלל את כל שאלת המכמורתנים ואת ההתמודדות של השאר במקום אחר לגמרי, אתה יודע את זה.

איתן כבל: אי אפשר להגיד גם שאנחנו נפצה חלק מן המכמורתנים ונוציא אותם מן התחום, וגם שגזרות ת"ח-ת"ט יימשכו ויישארו כלפי המעטים שיישארו בתחום.

איתן כבל: אי אפשר.

איתן כבל: בסוף גם עליהם אני צריך לתת קצת את הדעת, לפחות בתקופה הקרובה.

איתן כבל: יכול להיות שאחרי זה, כשירווח הים ואולי יהיו מי שירצו לחזור אל תוך הים, אני לא קובע לאף אחד מה הוא רוצה ואיך אגף הדיג ינהל את הדברים.

איתן כבל: לכן כל שאני אומר לך, אלון רוטשילד, ואתה גם שחקן מרכזי פה, אני לא מקל ראש בתהליך הזה, לא כלפיך, לא כלפי שאול גולדשטיין ובוודאי לא כלפי אגף הדיג.

איתן כבל: אני חושב ששלושת

איתן כבל: כם יכולים לייצר לנו מפה שיש בה היגיון, מפה מקצועית.

איתן כבל: אני לא רוצה לקבל את ההחלטה על-פי הצבעה של מי בעד ומי נגד.

איתן כבל: נכון לרגע זה אני יכול להעביר החלטה גם על 10 מטרים, אני אומר קצת בהפרזה, ואלה יהיו תקנות שאני לא רוצה להעביר אותן.

איתן כבל: גם לא אאפשר להעביר אותן, שאף אחד כאן לא יטעה.

איתן כבל: אבל תעזרו לנו כאנשי מקצוע למצוא את נקודות האיזון.

איתן כבל: אני יודע שלך, אלון רוטשילד, ואולי גם לשאול גולדשטיין, לא כי אני ממעיט חס וחלילה מן העניין הזה אבל הוא בכל זאת מנהל של מערכת גדולה יותר מאשר התעסקות רק בים, וגם לאגף הדיג קשה להגיד: אנחנו מסכימים שזה יהיה 30 מטרים או במקומות מסוימים פחות.

איתן כבל: אני מודע לזה.

איתן כבל: אתם לא רק אנשי מקצוע.

איתן כבל: יש בכם גם איזו מנהיגות פנימית למצוא את נקודת האיזון בינינו.

איתן כבל: מה יעזור שנעביר פה תקנות?

איתן כבל: תגיעו לבג"ץ, ומה הוא יגיד לכם?

איתן כבל: הוא יזמין עוד פעם את כל המומחים שיגידו: כן 20 מטר, כן 30 מטר?

איתן כבל: נעביר את כל התקנות לבג"ץ?

איתן כבל: הוא בכלל לא יתעסק בזה, כפי שאתה יודע.

איתן כבל: אני דוחף אתכם חזרה אל תוך הים, במובן הזה שאני אומר לכם: חברים יקרים, לא יעזור לכם, לא אאפשר לכם להתחמק מלהגיע לאיזו תוכנית סדורה של סידור הים.

איתן כבל: עודד פורר, אתם מבינים מה אני אומר?

איתן כבל: אם אני עושה הצבעה עכשיו אני יכול להעביר כל דבר שלא תואם את מה שאתם רוצים פה, אבל אני לא רוצה.

איתן כבל: אני רוצה שנגיע להבנה שעשינו את הדברים נכון.

איתן כבל: לא שלם, לא מושלם, לא הכי טוב, אבל כשאתה סופר את זה על פני שנתיים, שלוש או ארבע שנים ובונה תוכנית כזו זה הרבה יותר פשוט.

<אלון רוטשילד: אני רק רוצה להשלים.

<אלון רוטשילד: זה מה שהתחלתי לומר על האכיפה.

<אלון רוטשילד: יש מספר נקודות שלדעתי צריכות להיות עקרונות.

<אלון רוטשילד: דבר ראשון, הפשטות.

<אלון רוטשילד: אם יש רכס כורכר ב-30 מטר ונגיד שהמכמורתן יעבור ב-20 מטר – זה דבר שהוא לא ריאלי לאכיפה, הוא לא הגיוני.

<אלון רוטשילד: זה דבר ראשון.

<אלון רוטשילד: הדבר השני הוא שבית הגידול החולי הוא גם כן בית גידול שחשוב להגן עליו.

<אלון רוטשילד: יש פה את הנתונים, לא אחזור עליהם, שמתחת לעומק של 40 מטר שיעור ניכר מן הדגים הם דגים צעירים, וגם את זה אף אחד לא רוצה.

<אלון רוטשילד: הסוגיה השלישית היא ערכי הטבע.

איתן כבל: גם על זה אין ויכוח, צבי ים וכולי.

<אלון רוטשילד: לכן לצורך העניין הזה, לשאלה שלך – ואני עונה פה כי דחקת אותי לפינה – יש בהחלט הבדל בין השטחים שנמצאים מדרום לבת-ים ובין השטחים מצפון לבת-ים.

<אלון רוטשילד: מצפון לבת-ים רכסי הכורכר והשטחים הקטנים שביניהם הם שטחים שלה

<אלון רוטשילד: בנתנו אין מה להתעסק עם להתחיל לדוג ביניהם.

<אלון רוטשילד: לכן מצפון לבת-ים להבנתנו הנושא של 40 מטר משרת- - -

איתן כבל: אורי שרון, שנייה, זה כבר מלחיץ אותי.

איתן כבל: תיכף תוציא לי את העין.

איתן כבל: אמרתי לך שאתן לך לדבר.

איתן כבל: די.

איתן כבל: בינתיים אנחנו עוסקים בשאלה איך לשמור עליכם אז בבקשה אל תפריע לי.

<אלון רוטשילד: מצפון לבת-ים להבנתנו השמירה על רכסי הכורכר והשטחים הקטנים שביניהם, שאנחנו לא רואים טעם להתעסק עם הדיג בהם, זה סוגיה שמבחינתנו היא קרדינלית ואנחנו גם לא חושבים שזה פגיעה משמעותית בעבודת הדייגים.

איתן כבל: הנה, תראה איזו התקדמות משמעותית עשית.

<אלון רוטשילד: אתה דוחק אותי לפינה אז אני מפרפר...

<אלון רוטשילד: לגבי השטחים שמדרום לבת-ים, שם יש מספר שטחים נקודתיים של רכסי כורכר שעליהם צריך להגן.

<אלון רוטשילד: יש את כל בית הגידול החולי, שיש ערך להגן עליו.

<אלון רוטשילד: אבל אם אתה מחפש את הנקודה שבה צריך לנסות לאזן, אני חושב ששם אולי צריך לקבוע הוראת מעבר, שאומרת:

<אלון רוטשילד: במשך שנתיים הדייגים יוכלו לדוג מעומק של 30 מטר ומעלה בדרום, וכעבור שנתיים ליישר קו עם 40 מטר.

<אלון רוטשילד: אבל חשוב לי להדגיש בהקשר הזה, יש עוד רכס כורכר שנמצא בעומק רב יותר מ-40 מטר, הוא מסומן במפות שחילקנו לכם בעמוד 12.

<אלון רוטשילד: אם עושים הגמשה בדרום להוראת מעבר של שנתיים, קודם 30 מטר ואחרי שנתיים 40 מטר, חשוב גם להגן על רכס הכורכר שבעומק.

<אלון רוטשילד: כפי שאדוני יודע, ברגע שמצמצמים במקום אחד הם עוברים למקום אחר.

<אורי שרון: אני דייג, כרגע דייג מכמורת.

<אורי שרון: התעקשתי מאוד להתייחס כעת כי מדברים על המפה כנעלם והבאנו את המפה העדכנית.

<אורי שרון: אין ויכוח על כך שבית הגידול המרכזי של הדגים הוא רכס הכורכר, הוא הסלעים, שעליו צריך להגן.

<אורי שרון: השאלה איפה נמצא רכס הכורכר.

<אורי שרון: כשאמרו לנו אנשי החברה להגנת הטבע שרכס הכורכר נמצא בעומקים בין 30-40 מטר לאורך חופי ארצנו, לכן באה המפה שאציג בפניכם.

איתן כבל: מאיפה המפה?

איתן כבל: מאיפה שלפת אותה?

<אורי שרון: ביצע אותה אדם שזאת ההתמחות שלו, קוראים לו רוני השדה.

<אורי שרון: כל הנוכחים שמתעסקים בים מכירים אותו.

<אורי שרון: הוא מתעסק במיפוי עדכני, מיפוי מודרני.

איתן כבל: הוא במקרה נמצא פה?

<אורי שרון: לא.

<אורי שרון: ביקשתי ממנו.

<אורי שרון: אבל לבקשתי הוא הכין את המפה.

<אורי שרון: המפה עדכנית לגמרי.

<אורי שרון: אין לי ויכוח על העניין.

<אורי שרון: אציג לכם את המפה.

איתן כבל: אל תציג לי.

איתן כבל: אתם מתבלבלים.

איתן כבל: אני לא נמצא עכשיו בדיון של פתיחת הדברים.

<אורי שרון: אדוני היושב-ראש, אבל מדובר על האזור.

איתן כבל: אתה מוכן בבקשה לתת לי לנהל את הדיון?

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: הבנתי את אשר אתה אומר.

איתן כבל: אתה אומר שיש מפה נוספת שאיננה תואמת את הדברים שהוצגו.

<אורי שרון: לא רק איננה תואמת.

<אורי שרון: היא מראה שאין רכס כורכר רציף לאורך החופים.

איתן כבל: אגלה לך סוד.

איתן כבל: אתה יודע מה היתרון בזה?

איתן כבל: זה שחור-לבן: או שיש או שאין.

רועי פולקמן: אולי נערוך סיור של הוועדה.

איתן כבל: לא היית פה כאשר אמרתי את היחס שלי לים.

איתן כבל: אתה צודק, הלוואי וזה יהיה הוויכוח.

<אורי שרון: אני רק רוצה להראות את המפה.

<אורי שרון: אם מדברים על 30-40 מטר, שיש רצף של כורכר, אראה לך שזה קטעים מסוימים- - -

איתן כבל: אתה יכול להראות לי מה שאתה רוצה.

איתן כבל: אני לא מבין בזה כלום.

<קריאה: הוא אומר שיש קטעים שבהם אפשר לדוג.

<נגה רובינשטיין: אפשר להחריג אותם מן התקנות.

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה על העזרה.

איתן כבל: אני יודע שאתם מבינים טוב יותר ממני, רק אני מנסה להגיד שהבנתי מה הוא אומר.

איתן כבל: אתם לא יודעים לאן אני מכוון.

איתן כבל: אני לא מכוון עכשיו שזה יבוא ויגיד, וזה יבוא ויגיד, ואני אכניס את היד לראות אם באמת יש שם כורכר או לא.

איתן כבל: התפיסה הולכת למקום כפי שאלון רוטשילד התחיל סוף-סוף להתקדם.

איתן כבל: הוא אומר: לייצר את המפה, שאחר-כך נתווכח האם יש מקום שבו צריך לקבוע 30 מטר או 40 מטר.

תמר זנדברג: דרך אגב, אין סתירה בין מה שאומר אורי שרון לבין מה שאמר אלון רוטשילד.

תמר זנדברג: גם שאול גולדשטיין וגם אלון רוטשילד אמרו באופן ברור.

תמר זנדברג: אף אחד לא טוען שיש רכס רציף בצפון או בדרום.

תמר זנדברג: הוא אמר שבצפון הצפיפות והמרקם הם כאלה שאין טעם להכניס סירה ביניהם, ובדרום יש מרווח גדול יותר.

<אורי שרון: זה גם לא נכון.

איתן כבל: אני רוצה להודיע לאדוני את הדבר הבא, אני לא מתכוון להכריע בשאלה הזאת עכשיו.

תמר זנדברג: בואו נעשה הצבעה אם יש או אין רכס כורכר.

תמר זנדברג: ..

איתן כבל: אני רוצה לייצר עקרונות עבודה, שבעוד כמה ימים, אחרי שהגורמים המקצועיים ידונו ויציגו בפניי, או בפני מי שירצה לבוא איתי, את העקרונות, נראה את הדברים ואז נביא לפה משהו שנוכל להסכים עליו.

איתן כבל: אני רוצה שנצא עם עקרונות לגבי כל אחד מתחומי הדיג השונים.

<יוסי וולפסון: לא דיברתי בדיון הקודם.

<יוסי וולפסון: אגיד כמה מילים.

<יוסי וולפסון: הדיון צריך להתמקד בשאלה המקצועית.

איתן ברושי: אפשר לדעת מי הדובר?

איתן כבל: עו"ד יוסי וולפסון הוא הדובר של "תנו לחיות לחיות".

איתן כבל: הוא מהפעילים הגדולים לזכויות בעלי חיים.

<יוסי וולפסון: הדיון צריך להתבסס על הידע המקצועי, והידע המקצועי מאוד ברור.

<יוסי וולפסון: הידע המקצועי הובא על-ידי משרד החקלאות ורשות הטבע והגנים, ששניהם אינם חשודים, כפי שאתה יודע, בהעדפת אינטרסים של בעלי חיים או של הטבע על אינטרסים של בני אדם.

<יוסי וולפסון: המספר 40 מטר נובע ממציאות מסוימת.

איתן כבל: יוסי וולפסון, לא מתאים לך.

איתן כבל: אתה מחזיר אותי לדיון שכבר סיימנו.

איתן כבל: יש דברים שאני אומר לך לא, אז זה לא באל"ף רבתי.

איתן כבל: לא נשמע הרצאות עכשיו.

איתן כבל: יש סעיף אחד, קראנו אותו.

איתן כבל: ההתייחסות סביב השולחן הזה היא מקצועית.

איתן כבל: אנחנו רוצים להתקדם בתוך התבנית.

איתן כבל: עשינו התקדמות.

איתן כבל: אתה לא צריך להזכיר לי שמדובר בעניינים מקצועיים.

איתן כבל: בוודאי ברור לנו.

<יוסי וולפסון: איתן כבל, השתמשת בביטוי "גזֵרות ת"ח-ת"ט".

<יוסי וולפסון: גזֵרות ת"ח-ת"ט זה כשספינות גורפות בעלי חיים, דגים קטנים.

<אברהם רומנו: הפועלים שלי 3 חודשים בבית והוא מדבר על בעלי החיים.

<אברהם רומנו: אני 55 שנים בדיג.

<אברהם רומנו: בא אחד חדש ומשבית אותנו 3 חודשים.

<אברהם רומנו: גועל נפש, שומר על בעלי החיים.

<אברהם רומנו: שהדגים ימותו.

<יוסי וולפסון: בעלי חיים שהם גם מקור הפרנסה של דייגים אחרים שעליהם התקנות אמורות להגן.

<יוסי וולפסון: עד שהגענו היום, וחבר הכנסת פולקמן אמר, צריך להחליט על תקנות נכונות.

<יוסי וולפסון: אפשר לקבוע- - -

<קריאה: התקנות הנכונות הן לא בהכרח מה שאתה חושב.

איתן כבל: יוסי וולפסון, אתה לא מדבר יותר, די.

איתן כבל: אני קורא אותך לסדר פעם אחרונה.

איתן כבל: אסביר לך בדיוק.

איתן כבל: עכשיו הכעסת אותי כי זה לא מתאים לך.

איתן כבל: אתה לא יכול להגיע בתהליך של דיון, שעבר כבר את כל השלב שאתה מעלה עכשיו, ולהחזיר אותנו לאחור.

איתן כבל: כל מה שאמרת ברור, ידוע, עלה כאן, התעסקנו בו, דנו בו בשלושה דיונים מכל הזוויות ומכל הכיוונים.

איתן כבל: אנחנו כבר לא שם.

איתן כבל: אנחנו כבר במקום של להגיע לכדי פתרונות מעשיים, זה הכול.

איתן כבל: לא צריך להטיף לי על מקצועיות ומקצוענות וכל הדברים האלה.

איתן כבל: אנחנו, גם חברי הכנסת שיושבים כאן לצדי, כל אחד בא מהמקום שלו ומהדאגה שלו, אבל כולם רוצים להגיע להבנה סביב העניין הזה.

איתן כבל: זה הכול.

<שמעון אזולאי: בקשר למרחק, עד 15-20 מטר זה דגים פולשים שבאים מים סוף.

<שמעון אזולאי: היה לנו את הניסיון הזה.

<שמעון אזולאי: עד מלחמת ששת הימים עבדנו כולנו לאורך רצועת מדינת ישראל.

<שמעון אזולאי: אחרי מלחמת ששת הימים המדינה שלחה אותנו לעבוד בסיני.

<שמעון אזולאי: בתקופה הזאת הדגים הפולשים השתלטו על רצועת החוף של ישראל וכל הים התמלא במקרונים.

<שמעון אזולאי: אני חוזר קצת אחורה למה שהיושב-ראש הציע, וזה גריטה, לשלוח חלק מן הספינות, או את כל הספינות, לגריטה.

<שמעון אזולאי: הלכנו עם אדוני היושב-ראש במסלול הזה.

<שמעון אזולאי: זה נעצר.

<שמעון אזולאי: אני שמח שאתמול הלחץ שלך הוביל לזה.

<שמעון אזולאי: אבל אדוני, עוד שנייה.

<שמעון אזולאי: אם אני הולך אליבא דפקיד הדיג ל-40 מטר, אני אשדודי – בין אשדוד לאשקלון ה-40 מטר זה 11 קילומטר מהחוף.

<שמעון אזולאי: הדגים הם מ-15 מטר עד 60 מטר מקסימום.

<שמעון אזולאי: אם נשאר לי 20 מטר ונשארת אותה כמות של ספינות הרי שלא רק הכפלתי את מאמץ הדיג אלא הגדלתי אותו פי 4, 5 או 6.

איתן כבל: זה לא הוגן, גם כלפיך.

איתן כבל: אנחנו מדברים על מהלך משולב.

איתן כבל: בדיון הרביעי אתם מתייחסים כאילו כלום לא קורה.

איתן כבל: ישבנו פה, קיימנו כאן דיון, התווכחתי, עשו "על הראש שלי" בתקופה הזאת קמפיין.

<שמעון אזולאי: אדרבה, אמרתי שבזכות הלחץ שלך הייתה התקדמות.

איתן כבל: עובדה, אנחנו יושבים פה במקום אחר לגמרי מכל הבחינות, אז אנא.

איתן כבל: אתם כבר נהייתם רקדנים תימנים מומחים.

איתן כבל: אני מנסה להתקדם ואתם מחזירים אותי שני צעדים לאחור.

איתן כבל: די.

איתן כבל: אני לא עוסק בזה יותר.

<שמעון אזולאי: מילה אחת.

<שמעון אזולאי: אני לא כמו אלה שדיברו במשך שעה.

איתן כבל: אבל אתה לאט-לאט מתקרב אליהם.

<שמעון אזולאי: אדוני היושב-ראש, תקנות כאלה שהיום מבקשים צריכות להיות חלק מרפורמה, חלק מממשק דיג, שיהיה טכנולוג דיג, משהו.

<שמעון אזולאי: אבל מה אני שומע הוא רק גזר-דין מוות לדייגים.

<שמעון אזולאי: אם התקנות האלה יעברו אז המשא ומתן יהיה שווה – הסירה שלי עולה 3.5 מיליון שקל, היא תהיה שווה 100,000 שקל.

<נגה רובינשטיין: שלוש הערות קצרות.

<נגה רובינשטיין: אני מייצגת מכמורתנים.

<נגה רובינשטיין: שמענו בדיון הקודם לגבי שאלת החירום, ברמה העובדתית האם קיים מצב חירום או לא קיים מצב חירום.

<נגה רובינשטיין: זה הסלוגן שהולך כאן.

<נגה רובינשטיין: הסלוגן הזה לא הוכח בשום מסמך שהובא בפני משרד החקלאות.

<נגה רובינשטיין: גם מה שנמסר כאן לכאורה בשם האיחוד האירופאי, אצלנו מצויים מסמכים אחרים שאומרים דברים אחרים.

איתן כבל: נגה רובינשטיין, את יודעת שאני בתהליך לקבל משרת שופט...

איתן כבל: את טוענת בפניי כאילו אני שופט.

<נגה רובינשטיין: רק שנבין שנקודת המוצא הזאת לא נכונה.

איתן כבל: אני מכבד אותך יותר מדי.

<בלה שיק: אין עובדות כאלה.

<בלה שיק: המחקרים שלהם הם מן השנים 2008-2011.

<בלה שיק: אם החירום הזה קרה ב-2011 אז איך ב-5 שנים אנחנו עדיין פה ומתפרנסים?

<בלה שיק: המחקרים שלהם, אני יכולה לצטט לכם מתוך הדפים שלהם.

<בלה שיק: החוקרים שלהם אומרים שאיסור הדיג בין 15-40 מטר משמעותו העברת מאמץ הדיג לעומקים בין 40-60 מטר, שעלולים להביא לקריסה מוחלטת של משאב הדגה באותם עומקים.

<בלה שיק: אותם חוקרים, שפנייר ואדליסט ודני גולני, מציינים ש-50% מפדיון ספינות המכמורת מגיע מדיג של חסילונים שמתמקד רובו ככולו בין 15-40 מטר.

<בלה שיק: האנשים האלה לקחו את המחקרים, הוציאו בפינצטה את מה שנוח להם, ואת מה שלא נוח להם הסתירו מתחת לבלטות.

<בלה שיק: זה מקומם.

<בלה שיק: (נשמעות מחיאות כפיים.

<בלה שיק: )

<נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שנכון לדבר על העקרונות.

<נגה רובינשטיין: אם מה שמפריע זה הסלעים אז בואו נמקד את זה לסלעים.

<נגה רובינשטיין: המכמורתנים לא פועלים ליד סלעים.

איתן כבל: רגע, אני לא בונה קריטריונים.

<נגה רובינשטיין: אז מה אתה בונה?

<נגה רובינשטיין: אתה רוצה לקחת קריטריונים שרלוונטיים להסדרה שלהם.

איתן כבל: נגה רובינשטיין, אני לא מנהל אתך עכשיו משא ומתן פה לפני כולם.

איתן כבל: אני כבר יודע לאיזה כיוון אני הולך.

איתן כבל: אני לא אומר עכשיו: 100 מטר מהסלע, כן או לא.

איתן כבל: אני מייצר קודם כול מפה.

איתן כבל: יש קודם כול הסכמה שצריך להגיע למפה, שיש מקומות שזה 30 מטר, או 40 מטר, חלק יהיה לתקופה של שנה, חלק יהיה לתקופה של שנתיים.

איתן כבל: אני רוצה כאן שיח שמייצר איזונים.

איתן כבל: אני לא נכנס בכלל לדיון הזה.

איתן כבל: פופו נסאר, אתן לך לדבר.

איתן כבל: האם יש אפשרות שאצא מפה מבלי שאשמע אותך מדבר?

איתן כבל: אין.

<פואד נסאר: אני לא אצא לפני כן.

איתן כבל: אני מנסה לומר דבר פשוט.

איתן כבל: אני כבר רואה את התמונה מולי אז אל תפריעו לי, אל תשאלו שאלות משפטיות שדוחקות אותי אל הקיר.

<נגה רובינשטיין: זה לא משפטי.

<נגה רובינשטיין: דיברו פה על סלעים.

איתן כבל: אני יודע, אני מודע לזה, אבל אמרת:

איתן כבל: עוד לא הוכיחו לי ולא נתנו לי הוכחות.

איתן כבל: אני לא צריך שום דבר.

איתן כבל: אני אומר פה לפני כולם, לדייגים, שאני נלחם פה עבורם יותר מכל אחד אחר, הים נמצא במחסור.

איתן כבל: אני לא צריך להביא עכשיו שום הוכחה של חוקר כזה או אחר כי גם החוקרים שנפגשתי איתם – אני לא נכנס עכשיו לוויכוח אם זה חסילונים, אם זה זוהרים, אם זה ההוא.

איתן כבל: אני יודע שצריך לייצר מצב שאנחנו מחזירים את החיים לים, ומנקודת זמן מסוימת כשאנחנו נגיע ליישור קו אפשר יהיה לחזור אל תוך התהליך השלם.

איתן כבל: פופו (פואד נסאר), בבקשה, אבל לא הרצאה.

איתן כבל: כשיגיע החלק שלך תוכל לתת את ההרצאה הרחבה.

<פואד נסאר: שלום לכולם.

<פואד נסאר: אני מייצג את ארגון דייגי ישראל החופי.

<פואד נסאר: אני גם מייצג את המכמורתנים.

<פואד נסאר: רבותי, שלא יהיו פה אי-הבנות.

<פואד נסאר: נכון שהמכמורתנים היום במצב גרוע מאוד מבחינת הפרנסה ונכון שצריך לעשות פה חוקים וכללים, אני בעד זה, כולנו בעד.

<פואד נסאר: אבל כשאדון אלון רוטשילד אומר שהמכמורתנים מרסקים את הדגה.

<פואד נסאר: מה קרה?

<פואד נסאר: למה הוא שותק בקשר להנחת קווי גז?

<פואד נסאר: אתה יודע למה אני אומר את זה?

<פואד נסאר: כי זה גם מ-30 מטר ו-20 מטר.

איתן כבל: אתה רוצה לקדם אותי?

איתן כבל: אתה לא מקדם אותי.

תמר זנדברג: במקרה נקלעת לחדר שבו גם התנהלו בראשות היושב-ראש הזה דיונים מאוד-מאוד נוקבים בנושא הגז.

<פואד נסאר: בואו ניקח את הכול בפרופורציה.

<פואד נסאר: פה לא מדובר על הגנת הים.

<פואד נסאר: פה מדובר על חיסול הדייגים במדינת ישראל.

איתן כבל: פופו, חברי, אני חולק עליך.

<פואד נסאר: זכותך.

<מנחם עמנואל לב: אני דובר ארגון הדייגים.

<מנחם עמנואל לב: אני מהכנרת.

<מנחם עמנואל לב: אני שמח מאוד על הישיבה הזאת אבל שוב, אנחנו עולים פה על שרטון מאחר ואין ממשק דיג.

<מנחם עמנואל לב: עם כל החלטה שתתקבל חייבים לחייב את משרד החקלאות לעשות ממשק דיג מסודר.

<מנחם עמנואל לב: לא את שמורות הטבע, שכרגיל שם הם רוצים את החיות ולא רוצים את האנשים במדינה.

<מנחם עמנואל לב: חייבים לבדוק מה קורה.

יעל כהן-פארן: מה זה אומר?

<מנחם עמנואל לב: זה אומר שלא נותנים לאנשים להתפרנס, לא נותנים לאנשים לחיות.

יעל כהן-פארן: מה זה אומר שחייבים ממשק דיג?

יעל כהן-פארן: תסביר.

<מנחם עמנואל לב: ממשק דיג זה שיש אנשים שבודקים את כמות הדגים שיש בים, יש אנשים מומחים לזה, יש מנהל תחום ימי שעושה את זה, שכתב מחקרים על זה, ובודקים מה קורה.

<מנחם עמנואל לב: עושים ממשק דיג.

<מנחם עמנואל לב: אי אפשר לגזור גזֵרות בלי לעשות ממשק דיג וסדר.

<מנחם עמנואל לב: זה דבר אחד, ממשק דיג.

<מנחם עמנואל לב: דבר שני, לגבי כל מיני מפות, אנחנו עברנו את עידן המצפנים.

<מנחם עמנואל לב: היום יש ג'י-פי-אס ומפות.

<מנחם עמנואל לב: דבר שלישי שאני רוצה להגיד, אם רוצים לגזור גזֵרות על דייגים, זה מקובל.

<מנחם עמנואל לב: אני מבקש באותה נשימה לעצור את רצח דגיגי הבורי בשפכים לברכות דגים.

איתן כבל: חברים, אתם כנראה לא קלטתם את מה שאני אומר.

איתן כבל: אתם מתעקשים להרצות.

איתן כבל: אני לא בעניין הזה.

איתן כבל: אתם לא מבינים שאנחנו כבר התקדמנו.

איתן כבל: אני רוצה לסכם את החלק הראשון.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת להגיד משהו.

יעל כהן-פארן: לא דיברתי עדיין.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להציע הצעה.

יעל כהן-פארן: אני מציעה לקבוע בהוראת שעה, שדרומה מבת-ים הקו המותר בדיג יהיה מעומק 30 מטר למכמורתנים; משם צפונה עד הבונים 40 מטר; ואחר-כך צפונה- - -

איתן כבל: אני לא רוצה.

יעל כהן-פארן: תן לי לדבר.

יעל כהן-פארן: נתת לי זכות דיבור.

יעל כהן-פארן: אני רוצה להציע הצעה.

איתן כבל: אני אומר לך כבר עכשיו, לא אקבל את ההצעה, מסיבה פשוטה.

איתן כבל: לא כי היא נכונה או לא נכונה.

איתן כבל: את מחטיאה את המטרה.

איתן כבל: אני רוצה שנשב ביחד עם אנשי המקצוע, אני ביחד איתם.

איתן כבל: למה לי עכשיו לייצר פה הגדרות שאולי הן טובות או אולי הן רעות?

איתן כבל: אני לא יודע.

יעל כהן-פארן: תן לי להציג הצעה ונקבל עליה תגובות.

יעל כהן-פארן: זה המטרה של הדיון הזה.

יעל כהן-פארן: אז מה מטרת הדיון?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אגלה לך סוד, עבדתי קשה כדי לנהל דיונים.

איתן כבל: אני זה שמסכם את הדברים, עד שאני לא אהיה פה.

יעל כהן-פארן: אבל אני רוצה להציע הצעה.

יעל כהן-פארן: אל תפסול אותה.

יעל כהן-פארן: עוד לא סיימתי את המשפט.

איתן כבל: אני לא רוצה להיכנס להצעות, שעכשיו כל אחד פה יתחיל להציע הצעה.

איתן כבל: אני רוצה להציע עיקרון לדיון, לא הצעה ספציפית, שעכשיו אחד יגיד מקו הבונים, ואחר יגיד מהקו ההוא.

איתן כבל: כל מי שמנסה להכניס אותי לפינות – אני כל הזמן רוצה לצאת מהן.

איתן כבל: אני רוצה לקבוע מסגרת פעולה של קביעת אזורים של 30 מטר, של 40 מטר, של תקופות, של מרחקים.

איתן כבל: זה מה שאני רוצה.

איתן כבל: אני לא רוצה כמוך כבר להגיד מאיפה.

תמר זנדברג: שמשרד החקלאות יחזור אלינו עם תקנות חדשות?

איתן כבל: לא תקנות חדשות.

איתן כבל: על הסעיף הזה להציע לנו לקראת הדיון הבא הצעה.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: יכול להיות שהוא יביא חלופה אחת, יכול להיות שהוא יביא שתי חלופות.

איתן כבל: אני לא רוצה שעכשיו כל אחד מחברי הכנסת יציע הצעה ספציפית.

עודד פורר: את תגידי 25 מטר, אני אגיד 20 מטר ונתחיל לריב.

איתן כבל: לשם מה אני צריך עכשיו לעשות הצבעות על הצעות של חברי כנסת?

איתן כבל: זה לא לעניין.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, הבנתי את "הראש" שלך.

יעקב אשר: אני חושב שהובלת את זה בצורה יפה לאזור שבו מתחיל להיות מעין דו-שיח כאשר בסופו של דבר זה יגיעו לאיזו מפת דרכים כזו או אחרת.

יעקב אשר: אני מנסה לעורר עוד פעם את השאלה ששאלתי בישיבה הקודמת, ואפשר במקביל לעשות את זה.

יעקב אשר: אם אני מבין לאן אתה רוצה להגיע, ולשם כנראה תגיע, אני לא יודע כמה הולך לעלות למשרד החקלאות לפקח על כל הדבר הזה.

יעקב אשר: אני שואל, יש דבר על השולחן שנקרא מכמורתנים.

יעקב אשר: יש עוד נקודות שצריך לפתור.

יעקב אשר: יש נושא שהם בעצמם אמרו, שאם משרד האוצר היה הולך לקראתם בקטע מסוים- - -

איתן כבל: מתנהל משא ומתן.

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: לכן אני חושב שבמבחן של עלות-תועלת של הדברים האלה צריך שמישהו יבין, ש"ירד לא האסימון", כי אז אתה חוסך חלק גדול ממפת הדרכים.

עודד פורר: זה חלק מן המפה.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: זה מה שאמרתי.

יעקב אשר: היישום של הדברים יהיה כהתקדמות המשא ומתן עם משרד האוצר.

יעקב אשר: הנושא הזה לא ירד מן הפרק.

איתן כבל: אמרתי בצורה ברורה.

איתן כבל: יש כאן, האמן לי, גם במהלך הדיון ראית את הפתקים.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בזה.

איתן כבל: יש רצון לייצר איזון.

איתן כבל: חלק ייעשה במשא ומתן, שכבר פותח את הים בצד של המכמורתנים למצב אחר.

איתן כבל: אל מול זה יש לייצר את אותה מפת ים, איפה ומתי ואיך.

איתן כבל: זה מייצר לנו איזונים כלשהם.

איתן כבל: אני ער לגמרי לכל מה שאתה אומר.

יעקב אשר: ומשרד החקלאות יבדוק כמה- - -

<יחיאל אברג'יל: אני חושב שאנחנו מפספסים את העיקר והולכים סביב-סביב.

<יחיאל אברג'יל: מה שצריך באמת לעשות זה לכרות חלק מן המכמורתנים, להוריד את מאמץ הדיג.

<יחיאל אברג'יל: בזה אתה פותר את הבעיה של העומק, אתה פותר את הבעיה של התקנות.

<יחיאל אברג'יל: אנחנו לא צריכים תקנות.

<יחיאל אברג'יל: צריך לנהל ממשק דיג.

<יחיאל אברג'יל: ממשק דיג אומר: זה טווח של 10 שנים.

<יחיאל אברג'יל: אף אחד פה לא חי שנה או שנתיים.

<יחיאל אברג'יל: אם אתם לא רוצים את הענף, או רוצים להוריד את מאמץ הדיג, ואתה אומר שיש קטסטרופה בים, בואו נוריד את מאמץ הדיג, בואו ניתן לאנשים שרוצים בכך ללכת בכבוד הביתה, ואלה שרוצים להישאר בענף יישארו בענף.

<יחיאל אברג'יל: זה נקודה אחת.

<יחיאל אברג'יל: נקודה שנייה, מה שהעלה חבר הכנסת יעקב אשר, הוא צודק בהחלט.

<יחיאל אברג'יל: אי אפשר לאכוף את זה.

<יחיאל אברג'יל: חבר'ה, אתם עושים פה תקנות שאי אפשר לאכוף אותן.

<יחיאל אברג'יל: זה כמו חוקים שנמצאים בשמים.

<יחיאל אברג'יל: צריך לעשות תקנות שאפשר לאכוף אותן.

<יחיאל אברג'יל: עומק קשה מאוד לאכוף.

איתן כבל: אל תבנה על זה.

איתן כבל: ניר פרוימן הסתובב בעומקים האלה.

יעקב אשר: השאלה כמה זה יעלה.

<יחיאל אברג'יל: השאלה כמה כסף ניר פרוימן יפסיד.

איתן כבל: בימי החופשה שלו הוא ייצא לצלול באזורים האלה...

<יחיאל אברג'יל: תחזירו אותנו למשא ומתן.

יעל כהן-פארן: עם הטכנולוגיות שיש היום אפשר לחייב כל ספינה לשים על עצמה ג'י-פי-אס.

<יחיאל אברג'יל: איתן כבל, תחזיר אותנו למשא ומתן, תן לנו שעתיים.

<יחיאל אברג'יל: המשא ומתן מתקיים עכשיו.

<יחיאל אברג'יל: בואו נעשה הפסקה של שעתיים ובהן יכול מאוד להיות שנפתור את כל הבעיות של הדיג הישראלי.

איתן כבל: לא תפתור.

<יחיאל אברג'יל: אז אני פתי.

איתן כבל: משפט לתמר זנדברג, אחריה עבד אל חכים חאג' יחיא ואז אסכם את החלק הזה.

תמר זנדברג: אני חושבת שמה שאמר, וגם מה שקצת הובלע בדברים של יחיאל אברג'יל הדובר האחרון, אנחנו צריכים לשים אותו על השולחן גם בהמשך הדיונים.

תמר זנדברג: יש כאן ענף שבמידה רבה מאוד – ועל זה שני הצדדים מסכימים, גם צד שמירת הטבע ובעלי החיים וגם הדייגים והמכמורתנים – אנחנו קצת פוסחים פה על שני סעיפים בכל הדיונים האלה.

תמר זנדברג: יש כאן הסכמה מכל הצדדים שענף המכמורתנים, בוודאי כפי שהוא, לא יישאר כפי שהוא, הוא יעבור שינוי, ואפילו שינוי מאוד-מאוד מאסיבי.

תמר זנדברג: אני חושבת שחלק גדול מאוד מן המחלוקת אפשר לצמצם – אני מאמצת את גישתו של דב חנין בצמצום מחלוקות ולאו דווקא בהכרעה – חלק גדול מן המחלוקת יכול להיות מצומצם באמצעות פיצוי על יציאה מן הענף.

תמר זנדברג: אני אומרת את זה בכוונה כי זה לא נשמע כאן מתחילת הדיון.

תמר זנדברג: אני חושבת שזה צריך להיות במקום מרכזי יותר בשולחן.

איתן כבל: תני לי להעיר לך.

איתן כבל: מתנהל משא ומתן.

איתן כבל: אני מקווה שהוא ממש בהתקדמות גדולה מאוד.

איתן כבל: רוב ההודעות שקיבלתי עד עכשיו תוך כדי הדיון קשורות למשא ומתן, שאני באמת מקווה שהוא הולך בכיוון שאנחנו רוצים ושבסופו של עניין יתקדם.

איתן כבל: אבל זה לא המקום לנהל את המשא ומתן.

איתן כבל: הוא מונח.

איתן כבל: הכללים שמתקיימים בפנינו אמורים להיות כללים במנותק, אבל חלק מתפיסה.

איתן כבל: כפי שאלון רוטשילד אמר ואחרים אמרו, המצב של הים מצריך התייחסות מקצועית ללא קשר לשום דבר.

איתן כבל: נכון שלא דומה אם יש היום X מכמורתנים שפועלים במרחב או מחר יהיו X מינוס.

תמר זנדברג: אני מקבלת את מה שאתה אומר ומבינה את זה.

תמר זנדברג: מכיוון שאתה, בצדק, קובע עקרונות מנחים, שינחו גם את כתיבת התקנות שאנחנו נתקין בוועדה וגם את האטמוספירה שמסביב, אני אומרת להיפך.

תמר זנדברג: מצד אחד צריך לקבוע תקנות קבועות שילוו אותנו אולי לדורי דורות, ולכן חשוב שהן יהיו במסמרות כביכול במנותק מן הסיטואציה הכלכלית והממשקית, ומן הצד השני, אותה סיטואציה כלכלית וממשקית יכולה להפיג הרבה מן האמוציות שקיימות סביב הדבר הזה כי אם חלק מן האנשים שכאשר יוצע להם פיצוי הוגן, סביר וראוי- - -

איתן כבל: אני מקווה שבדיון הבא הדברים כבר ייראו אחרת.

תמר זנדברג: לכן יכול להיות למשל שמכניזם של הוראות מעבר לתקופת המעבר, שאליה ייכנסו גם הוראות המעבר הממשיות וגם אותו פיצוי שבמקביל ילווה לתהליך הזה, יסייע להפגת האמוציות.

איתן כבל: זה חלק מן הדברים שאליהם אני מתכוון.

איתן כבל: כשדיברתי לאורך כל הדרך, אמרתי גם לאלון רוטשילד ולניר פרוימן ולשאול גולדשטיין, שאני מדבר על סוג של תמונה כוללת שיודעת להכניס פנימה אל תוך הפיילה את כל הפרמטרים האלה: הפרמטר של ההסכמות עם חלק מן המכמורתנים, ההסכמות שנוגעות לתקופות, ההסכמות שנוגעות למרחק, גשר בין תקופה לתקופה, תקופות ביניים, דברים כאלה שבאמת יאפשרו לנו להגיע לתמונה שלמה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: בכל החלטה, בכל כיוון לפתרון אנחנו צריכים לקחת בחשבון שיש דברים שמכסים זה את זה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: למשל כשאמרו שהדגים מתרבים בעומקים של יותר מ-40 מטר.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה אוסר דיג בתקופה של ההתרבות אז אתה לא יכול גם לצמצם את העומק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: האחד מכסה את השני.

עבד אל חכים חאג' יחיא: או שאתה מצמצם את התקופה שמתרבים בה או שאתה מצמצם את העומק.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות, אתה אומר לי שמתרבים עד עומק 40 מטר ואתה אוסר על דיג בתקופה של ההתרבות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם כן, לצמצם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דבר אחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, אני בכיוון של לקבוע מפה, לצמצם את העומק, לא ללכת לעומק של 40 מטר אלא לצמצם, מבחינתי ל-20 מטר, ולבוא עם מפה של אזורים שעד 40 מטר אסור להיכנס אליהם.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מבחינתי זה יכול להיות הפתרון שיכול להתקבל ולהיות מעשי.

<אילן ג'ורג'י: אני מייצג חלק מן הדייגים.

<אילן ג'ורג'י: אני דווקא שמח על הישיבה היום כי עד שנכנסנו לכאן היום בין חקיקת התקנות לבין הדייגים הייתה פעורה איזו תהום, או נכון להגיד היום: היה עומק.

<אילן ג'ורג'י: היושב-ראש דווקא הוביל נכון את הישיבה הזאת כי הוא נגע בכל נקודה.

<אילן ג'ורג'י: היה כעס על ה-90 יום – נגע ב-90 יום, אמר: למה באבחת סכין?

<אילן ג'ורג'י: בואו נבחן את זה; דיברו על 30 מטר – שאל: למה 30 מטר?

<אילן ג'ורג'י: למה 40 מטר?

<אילן ג'ורג'י: היושב-ראש פה דיבר על הכול והנחה את המקצוענים להביא בפניו מסקנות כלשהן כדי להמשיך הלאה.

<אילן ג'ורג'י: יחד עם המקצוענים, אדוני היושב-ראש, יש גם ניסיון.

<אילן ג'ורג'י: קחו חלק מן הניסיון.

<אילן ג'ורג'י: יש פה אנשים עם ניסיון.

<אילן ג'ורג'י: באים כל פעם המקצוענים, "מפילים" משהו ואז מתחיל ויכוח.

<אילן ג'ורג'י: אם הניסיון יצטרף למקצוענים האלה – תיעשה פה מפה, מדברים פה על פיצוי.

<אילן ג'ורג'י: זאת אומרת, החבר'ה כבר 30, 40 ו-50 שנים בתוך הביזנס, הם יודעים מה טוב.

מכלוף מיקי זוהר: הסוגיה הזאת ברורה לי ברמת העיקרון.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבין שרוצים לשמר את הים ואני מבין שרוצים לשמר את כמות הדגים בים, הכול בסדר גמור.

מכלוף מיקי זוהר: אבל בואו לא נשפוך את הים עם הים.

מכלוף מיקי זוהר: זה בדיוק הנקודה.

מכלוף מיקי זוהר: אם אנחנו לא יודעים לדאוג למצב שהדייגים מקבלים את המינימום הנדרש כדי שיוכלו להתקיים תוך כדי הפעולה שאנחנו רוצים לבצע, שהיא מוצדקת ומובנת, אנחנו לא מקבלים כאן החלטה נכונה.

מכלוף מיקי זוהר: אני סומך עליך, אדוני היושב-ראש, שתדע להוביל את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שהמשא ומתן הזה באמת יצלח וכך העבודה תהיה הרבה יותר פשוטה.

מכלוף מיקי זוהר: אני סומך עליך להוביל את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שלבך גם עם הדייגים ואנחנו מצפים שהנושא הזה ייפתר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: לא לחינם עד עכשיו אני נמצא בתוך התהליך הזה ואני לא מוותר אבל אי אפשר להחזיק את החבל בשני קצותיו.

איתן כבל: אני מנסה למצוא את האיזונים הדקים, ואני מקווה שאנחנו בסופם.

יעל כהן-פארן: אני מבקשת לברר.

יעל כהן-פארן: הבנתי, והתכתבתי על זה עם שר האוצר, שהדברים "נסגרו" ברמת מכמורתני הצפון.

יעל כהן-פארן: אני רוצה לדעת, אם זה נכון אז בואו נתקדם הלאה עם התקנות.

יעל כהן-פארן: תקבע הפסקה של חצי שעה, של שעה, כמה שצריך, בואו נגיע להסכמות על הדברים.

יעל כהן-פארן: בואו לא נגיד עכשיו שבעוד חודש ניפגש שוב.

יעל כהן-פארן: בואו נתקדם, בואו נסיים עם זה.

איתן כבל: סליחה, אם את יודעת אז את יכולה להיפגש עם השר.

יעל כהן-פארן: אולי השר היה צריך להיות פה.

איתן כבל: תודה רבה לך.

איתן כבל: השר לא צריך להיות פה, אין לכך שום סיבה בעולם.

איתן כבל: הרי בינתיים – לצערי או לא לצערי – אי אפשר לדוג.

איתן כבל: זה לא משנה.

איתן כבל: זה לא העניין עכשיו.

איתן כבל: העניין הוא להוציא מתחת ידינו בשֹום-שכל משהו נכון.

איתן כבל: מתקיים משא ומתן.

איתן כבל: אני חלק ממנו.

איתן כבל: אני לוחץ את המערכת בעניינים האלה.

איתן כבל: יש כאן עורכי-דין שמייצגים.

איתן כבל: זה לא שעכשיו אמרנו: חבר'ה, קחו, שלום, לכו.

איתן כבל: יש כאן תבנית שלמה שצריך לסכם אותה, צריך "לסגור" אותה, צריך להחליט.

איתן כבל: זה לא לשבת חצי שעה בחוץ ולפתור את הבעיה, ממש לא.

יעל כהן-פארן: זה לא "סגור"?

איתן כבל: נכון לרגע זה, לא.

איתן כבל: בעזרת השם בשעות האחרונות עשינו התקדמות גדולה מאוד ואני מקווה שהדברים יסתדרו.

<אלון רוטשילד: לקחים עקביים מאוד מתוכניות דומות בעולם דיברו על כך שאם מצמצמים את הצי – אפרופו אם יהיו הסכמות או לא יהיו הסכמות – או מטילים מגבלות ולא עושים צעדים משלימים שהתקנות פה מציעות- - -

איתן כבל: אני לא מתווכח.

איתן כבל: אלון רוטשילד, למה אתה מחזיר אותי לאחור?

<אלון רוטשילד: רק להשלים.

איתן כבל: לא, אל תשלים.

איתן כבל: כל אחד בתורו חושב שאם הוא לא ידבר לא נתקדם.

איתן כבל: העניין ברור.

איתן כבל: אני לאורך כל הדרך פה אומר, וכך אמרו גם עודד פורר, דב חנין ואחרים, וגם התייחסה לזה תמר זנדברג בדרך כזו או אחרת, אני חוזר ואומר, ברור שאין כאן צעד אחד.

איתן כבל: יש פה צעדים שיוצרים תמונה אחת שלמה.

איתן כבל: תיכף ניגע בשלב הבא בשאר העניינים.

איתן כבל: הבעיה המרכזית היא זו, שאנחנו מדברים על יציאה של חלק מן הדייגים מן הענף ואז יצירת תקופות – פשוט מפה שלמה.

איתן כבל: ברור לי שאם ייצאו מן התחום ולא יבצעו את ההשלמה לא עשינו כלום ונחזור לזה תוך תקופה, רק יהיה להם יותר שלל לטחון אותו מאשר כל ה-27.

איתן כבל: זה ברור, תודה.

איתן כבל: למדתי 3 יחידות מתמטיקה אבל אני מבין.

איתן כבל: ניר פרוימן, נחליט עד סוף היום ביחד אתי על הצוות המקצועי שיישב לדון ברוח כפי שאמרתי, תמונה שיודעת לתת מפה של צפון ודרום, איפה מותר 30 מטרים ואיפה מותר 40 מטר או אסור, ולגבי איזה זמן אנחנו רוצים לתת תקופת מעבר.

איתן כבל: אני לא קובע עכשיו מסמרות מה יהיה או לא.

איתן כבל: כדי שתהיה לנו איזו מפה.

<דן בילו: משהו קטן מאוד.

<דן בילו: אם אתם הולכים לכיוון 30 מטר – כולם הולכים לגריטה, אל תתאמצו.

<דן בילו: יש פה מפות.

איתן כבל: ראיתי את זה.

איתן כבל: אל תחזור על זה.

<דן בילו: אל תתאמצו, אם ייקבע 30 מטר – כולם יגיעו לגריטה.

<דן בילו: אי אפשר לעבוד כך.

איתן כבל: יקירי, אני גם לא יודע לעבוד כאשר כל אחד הצדק רק אצלו.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: סליחה.

<אורי שרון: כבוד היושב-ראש- - -

איתן כבל: אל תגיד לי.

איתן כבל: אתה מהדיון הראשון גורם לי לתחושה לא נעימה.

איתן כבל: אני לא רוצה להוציא אותך.

איתן כבל: אני מבין את המקום שבו אתה נמצא אבל בכל הכבוד- - -

<אורי שרון: זה לא המקום שבו אני נמצא.

איתן כבל: תסלח לי, גם כשמשה רבנו ירד מהר סיני חלקו עליו.

איתן כבל: מה העניין?

איתן כבל: כל הצדק אצלך?

איתן כבל: רק אתם יודעים הכול?

איתן כבל: אנחנו פה בדיון רביעי, מתווכחים בינינו, מנסים למצוא איזונים בין כל הגורמים.

איתן כבל: אין מצב שאתה תקבל את כל אשר אתה רוצה.

<אורי שרון: אבל אני לא רוצה הכול.

<אורי שרון: אני רוצה להראות מפה.

איתן כבל: אני לא רוצה שתראה לי פה שום מפה.

איתן כבל: פה זה לא המקום להראות מפות.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: שמעת?

איתן כבל: לא מראים פה מפות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: שבישיבה המצומצמת יראה את המפה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, רק אל תקבע את המטרים.

איתן כבל: אני לא קובע.

איתן כבל: בוודאי שלא.

איתן כבל: זה כל העניין.

איתן כבל: כל אחד פה מנסה לקחת אותי למקום שלו.

איתן כבל: בכל הכבוד, אני לא לוקח את עצמי לא למקום שלך ולא של אלון רוטשילד או של ניר פרוימן.

איתן כבל: תכבד את זה.

איתן כבל: סלח לי, אתה לא מכבד אותי כשאתה לוקח אותי רק למקום שלך.

<אורי שרון: זה לא שלי, זה של האמת.

איתן כבל: נו, באמת.

איתן כבל: .. נהיית גם נציג של כל הים.

איתן כבל: בחייאת דינק.

איתן כבל: חבר'ה, סיכמתי.

איתן כבל: ניר פרוימן, זה עיקרון אחד שאנחנו אמורים לתת לו את המענה.

איתן כבל: יש לנו נקודה נוספת שאני רוצה להתחיל לדון בה כי להערכתי היא נקודה עקרונית פשוטה יחסית, זה עניין הספורטאים.

איתן כבל: אני לא מבין למה הספורטאים – מה העניין?

איתן כבל: האדם יוצא עם צלצל או עם חכה אל תוך הים.

איתן כבל: הדיִג שלו הוא לא מסחרי ואתו אפשר בפירוש לייצר פתרון.

איתן כבל: כפי שהיה בעבר עם הפרחים שאסור לקטוף.

איתן כבל: אפשר לייצר להם את המפה שקובעת ומגדירה מה אסור להם לדוג ולא משנה מתי.

איתן כבל: אני חושב שזה החלק הכי פשוט יחסית ואפשר לנסות להגיע להבנה.

איתן כבל: ניר פרוימן, בבקשה.

<ניר פרוימן: אגיד את זה בכל זאת במשפט אחד של רוורס, למרות שאתה לא רוצה צעדים תימניים.

<ניר פרוימן: משתמשים כאן אנשים – וזה לא מהיום כי אני חשוף אל הדיון הזה כבר זמן רב – במושגים שלא נהירים להם, שלא צריכים להיות, אבל בואו נפתח אותם בצורה ברורה מאוד.

איתן כבל: אני זה שקובע אם לפתוח או לא.

איתן כבל: אל תפתח לי פה כלום.

איתן כבל: מה שסגרתי, לא פותחים.

<ניר פרוימן: אני השתמשתי במונח והשתמשו בו אחריי.

<ניר פרוימן: דיברו על ממשק דיג.

<ניר פרוימן: תן לי לומר 3 מילים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אתה יודע מה קורה לך?

איתן כבל: במקום להתקדם פה אתה לוקח אותי למקומות שאני לא מתכוון אליהם.

איתן כבל: כשאני אדבר אתך על ממשק דיג, כשאבקש את התייחסותך לממשק דיג אתה תענה על ממשק דיג.

איתן כבל: בשלב הזה, פה כל אחד יכול להיות מה שהוא רוצה.

איתן כבל: אתה עונה על מה שאני מבקש.

<ניר פרוימן: השאלה שהפנית אליי היא האם איסור הדיג בעונת הרבייה, כפי שנעשה השנה, גם על הדיג הספורטיבי עם צלצל וחכה, האם אותו להחריג החוצה מתוך התקנות.

איתן כבל: לא ביקשתי להחריג אלא לקבוע כללים.

איתן כבל: לא ביקשתי להחריג אף אחד.

איתן כבל: אני מדבר על דיג ספורטיבי לא מסחרי.

איתן כבל: מי שפועל בניגוד לחוק – את זה תמיד אפשר לאכוף.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לכל אחד יש את החוקים שלו.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא חייב להיות חוק אחד לכולם.

איתן כבל: ברור.

איתן כבל: חלים עליהם כללים נפרדים.

<יעקב פדידה: גם דיג ספורטיבי צריך להגביל בכללים.

איתן כבל: בוודאי.

<ניר פרוימן: השנה לראשונה יצרנו מציאות, מעבר לתקנות, גם של ניהול הדיג באמצעות רישיונות.

<ניר פרוימן: החל מחודש מאי 2016 הנפקנו לראשונה רישיונות דיג ייחודיים לדייגים ספורטיביים, עם מגבלה יומית של מכסה, של 5 קילוגרם.

<ניר פרוימן: יש מי שטוען שזה הרבה מדי, או מעט מדי.

איתן כבל: אני לא נכנס אפילו לדיון הזה.

<ניר פרוימן: כך קבענו אחרי שיקולים.

<ניר פרוימן: אפשר להגיד שזה מייצר את הנורמה שעל-פיה אפשר לעבוד, ביחד עם מגבלות והתאמות שונות, כפי שאמרו הדייגים הספורטיביים.

<ניר פרוימן: אני חייב להגיד שההסתכלות שלנו, ברוח הדברים שנאמרו גם קודם בדיון, גם אם קשה לשמוע את זה, המחויבות שלי בתור מי שקובע את המדיניות בתוך המשרד, כמובן ביחד עם השר, היא גם להתייחס לנושא האכיפה.

<ניר פרוימן: אכיפה היא חלק אינטגרלי בלתי נפרד מכל פעילות וכל תקנות ותחיקה שיש במדינת ישראל.

<ניר פרוימן: כשאנחנו אומרים שיש אלפי אנשים שמבצעים פעילות של דיג ספורטיבי גם אני מוכן להגיד, רובם ככולם – כמו שאר הדייגים – אנשים שומרי חוק, אנשים שאוהבים את הים וישמרו על החוק כפי שקבענו אותו.

<ניר פרוימן: עדיין מבחינת פעילות האכיפה והיכולת שלנו להתייחס לסך כל הפעילות של הדיג, גם בהשוואה- - -

איתן כבל: אני מציע לך, דוגרי, כמחוקק, אל תגיד את המשפט הבא.

איתן כבל: אני מציע לך עכשיו באמת.

<ניר פרוימן: אני מקבל.

איתן כבל: אסביר.

איתן כבל: אתה לא יכול לקבוע כללים באופן כזה רק כי אתה מתקשה לאכוף אותם.

<ניר פרוימן: זה לא מה שאמרתי.

יעל כהן-פארן: ניר פרוימן אומר שזה לא מה שהוא אמר.

איתן כבל: לפני שנייה הוא אמר את זה.

איתן כבל: עצרתי אותו לפני שהוא יכרה לעצמו את הבור.

איתן כבל: בנקודה הזאת, כאשר עניין האכיפה הופך להיות חלק מן הסך הכולל של קבלת ההחלטות – הבנת אותי ניר פרוימן?

איתן כבל: יש לי הצעה פשוטה.

איתן כבל: היא יכולה לייצר איזון.

איתן כבל: אני חושב שהחלק שנוגע לדיג הספורטיבי הוא באמת החלק הקל.

<צביקה כהן: אני סמנכ"ל מינהלת ההשקעות במשרד החקלאות, ומכיוון שהמנכ"ל שלי בניגוד עניינים אז אני מטפל בנושא האכיפה של הדיג.

<צביקה כהן: רק הערה קטנה.

<צביקה כהן: רציתי להגיד דבר אחד.

<צביקה כהן: אני לא איש מקצוע.

<צביקה כהן: אני חושב שאם אנחנו בתקנות-ברישיונות משביתים את הדיג החופי לחודשיים וזה הפרנסה שלהם, אני חושב שבאותה מידה גם את הדיג הספורטיבי אפשר להשבית, בפרט שזה לא הפרנסה שלהם.

<צביקה כהן: פשוט קצת איזונים.

<צביקה כהן: לא ייתכן שהדייגים הספורטיביים יוחרגו.

<צביקה כהן: אני רק אומר ממבט-על, בשל הנִרְאוּת.

<צביקה כהן: זה הכול.

איתן כבל: מה שאתה אומר לא פסול בעיניי.

איתן כבל: חבר'ה, הפכתם לסטריאופונים עכשיו, אחד פה והשני שם.

איתן כבל: אחד-אחד.

איתן כבל: אני אתן לכם.

איתן כבל: ראשית, אני מבין את מה שאתה אומר.

איתן כבל: מראית-עין היא חלק מן העניין, אני לא יכול להתעלם ממנה.

איתן כבל: יחד עם זאת, צריך לראות מה משקלה בסך הכול.

איתן כבל: בסוף אתה פועל רק בשל נראוּת-עין כשאתה יודע שהנזק שאותו אתה רוצה למנוע בתהליך הכולל של הים הוא שולי.

איתן כבל: אם זה רק בשביל מראית-עין אז עזוב, אנחנו לא מסדרים לעצמנו ספוג רק כדי להיות בסדר עם השאר שיראו את העניין הזה.

איתן כבל: נשאלת שאלה מקצועית אחת.

איתן כבל: זה הדבר היחיד, ניר פרוימן, ואני אומר את זה לאלון רוטשילד ולשאול גולדשטיין באותה נשימה: אם הדיג מוגבל בצורה ברורה, שאתה יודע להגדיר אותו, 5 קילוגרם או 4 קילוגרם, אני לא נכנס עכשיו לדיון הזה, ואתה יודע להגדיר שמותר להם לדוג אך ורק מגודל מסוים, דגים מסוימים, כמו פרחי ארצנו, סרגל דיג, אם זה המצב, אני אומר לעצמי: וואלה, אז למה לא?

<מנחם עמנואל לב: בעונת ההטלה דג כזה גומר כמה אלפי דגיגים.

<מנחם עמנואל לב: אנחנו צריכים להיות הגיוניים.

איתן כבל: אתה כבר קובע איתי עכשיו את הסרגל?

איתן כבל: לא קבעתי אתך עכשיו את הסרגל של מה מותר ומה אסור.

איתן כבל: כאשר נסכים על העיקרון יהיה קל יותר אחר-כך להתמודד עם העניין.

<שאול גולדשטיין: העיקרון בגדול מקובל, אבל הבעיה של האכיפה – זה יהיה בלתי אפשרי.

איתן כבל: תיכף נדבר על זה.

איתן כבל: בואו נלך צעד-צעד.

<אורי בינסטד: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

<אורי בינסטד: אני מאיגוד הדייגים הספורטיביים בישראל (ISFA).

<אורי בינסטד: אנחנו מייצגים את ציבור הדייגים הכי גדול בארץ שמושפע מהתקנות.

איתן כבל: אתה טועה.

איתן כבל: הייתי מוותר על זה.

איתן כבל: אתה יודע למה?

איתן כבל: כי אתה עושה דיג ספורטיבי.

איתן כבל: הם עושים פרנסה.

איתן כבל: לפעמים כשאתה מתהדר יותר מדי זה מקטין את הסיפור.

איתן כבל: עזוב.

איתן ברושי: כמה כאלה יש?

איתן ברושי: זה כמו שתי ספינות.

<אורי בינסטד: בעלי רישיונות דיג על-פי פקיד הדיג יש כ-3,500, אם אני לא טועה, כך נאמר בפגישה האחרונה שלנו.

<קריאה: צריך פה להגביל.

איתן כבל: חברים, אני לא מציע שעכשיו נצא אחד נגד האחר, בטח אתה מהכנרת.

<אורי בינסטד: יש עשרות אלפים, כאשר ההערה היא שהם אנשים שפעם בשנה לפחות עוסקים בפעילות דיג חובבני.

<אורי בינסטד: אני רוצה לחזור להתחלה.

<אורי בינסטד: קודם כול, ככלל דייגי הפנאי, הדייגים הספורטיביים כפי שנוהגים לקרוא לנו, אנחנו בעד הסדרה.

<אורי בינסטד: אנחנו בעד ממשק דיג תקין, אנחנו בעד שיהיה לנו ים עם דגים, זה קודם כול.

<אורי בינסטד: עוד הרבה לפני שהקמפיין של החברה להגנת הטבע התחיל כבר אצלנו אנשים קראו: "למה לא מנהלים את ממשק הדיג?"

איתן כבל: ולעניין?

<אורי בינסטד: אנחנו רוצים שיהיה פה ממשק דיג כפי שמקובל בעולם.

<אורי בינסטד: באף מדינה בעולם אין איסור דיג גורף על דייגים חובבים כפי שעכשיו רוצים להטיל על ישראל.

<אורי בינסטד: הפתרון הנכון לנהל ממשק דיג על דייגי פנאי הוא באמצעות מגבלות שלל יומי.

<אורי בינסטד: מה זה אומר?

<אורי בינסטד: יש מיני דגים שמותר לנו לדוג, החל מגודל מסוים.

<אורי בינסטד: יש מדינות שקובעות אפילו גודל מקסימום למינים מסוימים.

<אורי בינסטד: לצורך העניין, כפי שאמרת, הנקבות הגדולות עם הביצים – מעל גודל מסוים אסור לדוג אותן, כל מיני לוקוסים וכדומה, במדינות אחרות בעולם.

<אורי בינסטד: הנקודה הנוספת היא עונות.

<אורי בינסטד: יש דגים שרגישים יותר בעונות מסוימות ויש דגים שאפשר לדוג אותם כל השנה.

<אורי בינסטד: מנהלים סרגל דיג, יש רשימה של דגים, לכל דג יש חודשים שמותר לדוג אותו, יש הסדר של כל השנה, קובעים אורך מינימום.

<אורי בינסטד: זה מסדיר את המכסות באופן יומי.

איתן ברושי: מי יפקח?

<אורי בינסטד: אם מגבילים אותנו ל-5 קילוגרם ליום אז מן הסתם יש מי שיפקח.

יעל כהן-פארן: מי?

איתן כבל: חברים, השאלה היא מי יפקח על הכול.

יעל כהן-פארן: יש פה 10,000 דייגים.

<קריאה: המכמורתנים יפקחו עליהם.

<קריאה: ..

יעל כהן-פארן: בדיוק בגלל זה לא צריך להתווכח על זה.

יעל כהן-פארן: במשך 3 חודשים אסור יהיה לכם לדוג.

<רפאל כהן: כבוד חברי הוועדה, כבוד היושב-ראש, אני מייצג את תנועת יע"ד – התנועה לשמירת החי הימי, זכויות הדייגים הספורטיביים, פורום הדיג הספורטיבי, ומדבר גם בשם מאות בעלי עסקים ועובדיהם.

<רפאל כהן: פה בוועדת הכלכלה שכחנו משהו.

<רפאל כהן: כפי שאמר כבוד היושב-ראש: לקום בבוקר ולגדוע פרנסתו של אדם.

<רפאל כהן: יש עסק, ענף כלכלי במשק שנקרא ענף של מכירת ציוד לדיג פנאי וספורט.

<רפאל כהן: זה יבואנים, זה חנויות, זה העובדים שלהם, זה מאות אנשים.

<רפאל כהן: אסור לשכוח אותם לרגע אחד, מסיבה פשוטה.

<רפאל כהן: כפי שפרנסת הדייגים המסחריים היא מהדיג, אותו ענף שהזכרתי, הענף הכלכלי השלם הזה – ואולי בגלל זה האישור של תקנות הדיג הוא בוועדת הכלכלה ולא בוועדת הגנת הסביבה – הענף הזה מתפרנס מציבור של אותם אלפי דייגי פנאי וספורט, המכונים ספורטיביים, שהולכים לדוג וקונים ציוד דיג.

<רפאל כהן: צריך לזכור דבר אחד, בצדק נאמר פה, אי אפשר בוקר אחד באבחה אחת לגדוע פרנסה של בעלי עסקים.

<רפאל כהן: פקיד הדיג לצערנו לא לקח את הנקודה הזו בחשבון.

<רפאל כהן: עכשיו לענייננו, בצדק אמר אורי בינסטד, ופה תהיה שאלת השאלות, אין מדינה אחת בעולם – פקיד הדיג אמר בצדק: הוא מסתכל על אירופה, על האיחוד האירופאי, על רגולציית הדיג של האיחוד האירופאי.

<רפאל כהן: למה?

<רפאל כהן: כי לאורך שנים בעולם ובאירופה אספו נתונים.

<רפאל כהן: יש איסוף נתונים ובונים רגולציות דיג.

<רפאל כהן: אני מזכיר דבר אחד, אי אפשר להמציא את הגלגל במקום שלא נעשתה עבודת תשתית.

<רפאל כהן: אם היה מדובר בתעשיות ביטחוניות או בהיי-טק אפשר להגיד שיש לנו בסיס.

<רפאל כהן: יש פה רגולטור שמשרדו, על פי דוחות מבקר המדינה, על-פי הכנסת, אפילו על-פי המחקר שהוא הזכיר משנת 2014, אין נתונים שמאפשרים להחיל רגולציית דיג בר קיימא.

<רפאל כהן: כך נכתב גם במחקר שמימן משרד החקלאות, בדוח מבקר המדינה, בפרוטוקול מספר 238 של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בכנסת.

איתן ברושי: אז מה אתה מציע?

<רפאל כהן: מה שאני מציע הוא דבר כזה.

<רפאל כהן: אחד, לא ממציאים את הגלגל, לא מטילים איסור – אגב, בארצות-הברית נקבע שהזכות לדיג ספורטיבי היא זכות חוקתית.

<רפאל כהן: לא בכדִי אין איסור כזה באף מדינה בעולם.

<רפאל כהן: אני כבר מגיע להצעה.

<רפאל כהן: אין איסור כזה באף מדינה בעולם.

איתן כבל: משפט אחרון.

איתן כבל: עברת כבר את המכסה של הדייגים החופיים.

איתן כבל: ..

<רפאל כהן: אני לא מתקרב למה שדובר פה קודם.

<רפאל כהן: עוד שתי דקות אני מסיים.

<רפאל כהן: לא בכדִי בכל העולם אין מדינה אחת שבה נאסר על פעילות הדיג הספורטיבי.

<רפאל כהן: למה?

<רפאל כהן: ראשית, זה תרבות פנאי.

<רפאל כהן: אי אפשר מחר להוריד את רכיבת האופניים.

<רפאל כהן: אגב, האיסור של פקיד הדיג מעניין.

<רפאל כהן: אם יהיה זיהום אוויר יבוא רגולטור של משרד התחבורה ויגיד שהוא אוסר על כל המכוניות לנסוע?

<רפאל כהן: לא.

<רפאל כהן: צריך שיהיה איזשהו היגיון.

<רפאל כהן: שנית, מעבר לכך שזה זכות לתרבות פנאי, ובארצות-הברית זכות חוקתית- - -

יעל כהן-פארן: בארצות-הברית יש גם זכות חוקתית לשאת נשק.

יעל כהן-פארן: בוא לא נעשה השוואות.

<רפאל כהן: נשק יכול להרוג.

<רפאל כהן: דיג פנאי לא הורג אף אחד.

יעל כהן-פארן: פרט לדגים.

<רפאל כהן: אם אפשר לתת לי לסיים ולא לקטוע אותי.

<רפאל כהן: יש להניח שאיסור כזה לא קיים כי ידוע בכל העולם שהדיג הספורטיבי הוא דיג בררני – פה אני מגיע לפתרון – שמאפשר לך לדוג דגים לפי מינים, לפי זנים, לפי עונות ולפי גדלים.

<רפאל כהן: דבר שלישי, ידוע, ויש את זה גם בחומרים ששלחתי אליכם במייל לפני שבוע, ששלל הדיג הספורטיבי זניח יחסית לשלל הדיג בכלל.

<רפאל כהן: דבר רביעי, התרומה הכלכלית – וגם זה מופיע במייל שנשלח אליכם לפני שבוע – של הדיג הספורטיבי כענף כלכלי למשק בכלל עולה עשרת מונים.

איתן כבל: תודה.

<רפאל כהן: דיברו פה שעות.

<רפאל כהן: אני מבקש להציג את הפתרון שלי.

איתן כבל: הבעיה שלך, שכל משפט שאתה מדבר אתה מקלקל לעצמך, האמן לי.

<רפאל כהן: 30 שניות וסיימתי.

איתן כבל: די, גמרנו.

איתן כבל: לא אתן לך להמשיך.

איתן כבל: האמן לי שאתה מקלקל לעצמך.

איתן כבל: די.

איתן כבל: יש רגע של "ובעת ההיא המשכיל יידום".

איתן כבל: צריך לדעת איפה לשים נקודה.

<אלון רוטשילד: התייחסות קצרה לנושא הדיג הספורטיבי.

<אלון רוטשילד: הדיג הספורטיבי היום הוא כבר בהיקפים של עשרות אלפי אנשים, חלקם דגים בחכה, שזה פטור מרישיון, חלקם עם רישיון בעומק.

<אלון רוטשילד: ההערכה שלנו, על-פי נתונים שאספנו במחקר שלנו, מדברת על סדר גודל של 18% מהשלל השנתי.

<רפאל כהן: אתם מפברקים, ואתה יודע את זה.

<רפאל כהן: הם "קיפלו" את העתירה שלהם בגלל שהראינו את השקרים שלהם.

<רפאל כהן: בושה וחרפה.

<אלון רוטשילד: לא אתייחס למה שאמרת.

<רפאל כהן: שנינו יודעים שפיברקתם.

איתן כבל: רפי כהן ואלון רוטשילד, תודה רבה, יש פה קפה לא מי יודע מה, אתם יכולים לצאת לשתות אותו.

<אלון רוטשילד: 18% מהשלל זה כבר היקף שצריך להתחיל לנהל אותו.

<אלון רוטשילד: בניגוד לדיג המסחרי, שיוצא מנקודות כניסה די מוגדרות, מעגנות- - -

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: למה אתה חושב שלא הבנתי?

איתן כבל: ואז יש בעיה של פיקוח.

איתן כבל: אני מבין, מה לעשות, אני מתנצל.

<אלון רוטשילד: משפט אחד.

<אלון רוטשילד: נאמר פה שבאף מדינה בעולם אין הגבלה על דיג ספורטיבי.

<אלון רוטשילד: במדינת יוון יש תקופה ספציפית- - -

<קריאה: שקר.

<רפאל כהן: העתירה שלכם לבג"ץ נמחקה בבושת ובהדר.

<רפאל כהן: הוא אומר יוון, והוא יודע שזה לא נכון.

<רפאל כהן: אל תשקר.

איתן כבל: אנחנו מתכווננים בנושא השני ליצירת מפה.

איתן כבל: כפי שאמרנו, יש כמות זנים, ונתווכח על הזמנים.

איתן כבל: אני אתווכח.

איתן כבל: לא מבטיח לכם שתהיו מרוצים.

<רפאל כהן: אנחנו בעד.

<רפאל כהן: לזה אנחנו מסכימים.

<קריאה: אתה יכול להבטיח להם שלא יהיו מרוצים.

איתן כבל: שמעת מה שאני אומר ואתה עוד נותן הרצאה?

איתן כבל: חברים יקרים, תודה רבה לכם.

איתן כבל: במסגרת הדיונים נציג את הדברים האלה.

איתן כבל: הם ברורים.

איתן כבל: ננסה למצוא את נקודת האיזון בעניין הזה.

איתן כבל: כל העניין פה הוא נקודת איזון.

איתן כבל: אף אחד פה לא יקבל את מה שהוא רוצה, שיהיה ברור.

איתן כבל: הבנתם?

איתן כבל: זה לא שאתם רואים אותנו כאן כולנו מהצד של הדייגים אז כאילו כל אחד עושה שבת לנפשו.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: אני לפחות בא מהמקום של הים ואיך אנחנו מתאזנים מולו.

איתן כבל: בסדר?

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני יודע שכל אחד בא ויש לו דעה טובה על עצמו ועל מעשיו.

איתן כבל: זה הכול.

<אברהם רומנו: אני דייג כבר 56 שנים, בין ראשוני הדייגים בארץ.

<אברהם רומנו: אנחנו, דייגי המכמורת, באנו לפה לא בשביל לדעת מה כתוב ברישיון ומה מותר ומה אסור.

<אברהם רומנו: באנו מתוך מצוקה כלכלית.

<אברהם רומנו: הטילו עלינו משמים גזרה: תעמדו 3 חודשים.

<אברהם רומנו: אני לבד מפרנס 6 משפחות.

<אברהם רומנו: שלחתי אותם הביתה.

<אברהם רומנו: אני מקבל שיחות טלפון, תחנונים: אין מה לאכול, זורקים אותי מן הבית, לא שילמתי שכר דירה.

<אברהם רומנו: מה אגיד לו? לך הביתה, אין לי עבודה.

עודד פורר: אין פיצוי כספי?

<אברהם רומנו: אילצו אותי.

<אברהם רומנו: שום פיצויים.

<אברהם רומנו: אין עם מי לדבר.

<אברהם רומנו: אני לבד מפרנס 6 משפחות.

<אברהם רומנו: תאר לך, יש כאן 22 ספינות, זה 120-140 משפחות של אנשים שהלכו הביתה.

<אברהם רומנו: הגבר לא קם בבוקר ומביא את הכסף.

<אברהם רומנו: הוא צריך להגיד: אין לי, ולילדים אין.

<אברהם רומנו: הם מתקשרים אליי בפלאפון: חודשיים לא שילמתי שכר דירה, זורקים אותי מן הבית.

<אברהם רומנו: מה אגיד לו?

<אברהם רומנו: מה אגיד לבחור כזה שאומר לי: אני קם בבוקר ואני לא יודע מה לעשות מחר?

<אברהם רומנו: מטילים את זה כמו פצצה.

<אברהם רומנו: לא באים אליך חודש לפני: תעמידו את הספינות במשך 3 חודשים, תעמידו אותן במשך חודשיים, הנה בבקשה תנו לפועלים שלכם.

<אברהם רומנו: כלום.

<אברהם רומנו: לאכול אין, שכר דירה אין.

<אברהם רומנו: זה הטלת פצצה.

<אברהם רומנו: מי שחוקק את החוק היה צריך לחשוב על זה, שזה לא להוריד שאלטר אלא יש בתוך זה אנשים חיים שמתקיימים מזה.

<אברהם רומנו: דייג היום, לא כל אחד קם בבוקר להכין סנדוו'יץ לילד ולקחת אותו לגן.

<אברהם רומנו: הוא יוצא ב-1 בחודש וחוזר ב-17 בחודש הביתה, האישה לבד בבית, כל זה כדי להביא אוכל הביתה.

<אברהם רומנו: כשאתה בא אליו ואומר לו לשבת בבית במשך 3 חודשים אתה הורג אותו מכל הבחינות, כלכלית ונפשית.

<אברהם רומנו: אני מבקש שהדייגים ילכו מפה, יביאו את הפועלים שלהם וייצאו לעבודה, ימשיכו את הדיון כשהם עובדים ומתפרנסים והדיון נמשך הלאה.

<אברהם רומנו: עמדנו מספיק חודשיים וחצי.

<אברהם רומנו: צריך להגיד להם: רבותי, לכו לעבוד, תתפרנסו ונדון בעניין שלכם.

<אברהם רומנו: אחר-כך חוקים, תקנות, לא חשוב, מה שיגידו נגיד כן, אבל עכשיו שנלך לעבוד.

איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, התכוונתי לשאול את השאלה אבל היא יוצאת אחרי ההערה של רומנו, הדברים המרגשים שאמר.

איתן ברושי: היה לי ברור – ואני שואל את משרד החקלאות אם זה מובן, אני רואה שהסמנכ"ל יצא – שאם סוגרים יש פיצוי כספי.

איתן ברושי: יצא לי להיות במשרד החקלאות בשנות התשעים.

איתן ברושי: אז סגרנו את הדיג בכנרת ואני הייתי אמון על הנושא כעוזר שר – חבר הכנסת כבל מכיר – והבאנו צ'קים לדייגים, כשהיה חשבון כמה נזק נגרם מסגירה, לפי סירות.

איתן ברושי: זה לא היה סתם נדבות, זה היה חשבון כלכלי כמה עולה למדינה לסגור את הענף הזה באזור מסוים לכמה חודשים, ולא העזנו.

איתן ברושי: אני אומר את זה פה בקול, שכולם ישמעו.

איתן ברושי: אני לא יודע למה סגרתם.

איתן ברושי: אי אפשר לסגור בלי פיצוי למי שזה הפרנסה שלו.

איתן ברושי: אם המדינה חושבת שצריך לסגור, שתשלם, בדיוק כפי שמשלמים כל פיצוי אחר.

איתן ברושי: לא תהיה סגירה בכל הקשור לים.

איתן ברושי: אני בטוח שגם איתן כבל חושב כך.

איתן ברושי: לא תהיה סגירה בלי פיצוי.

איתן ברושי: לא יכול להיות שיהיו אנשים רעבים ודגים שבעים.

איתן ברושי: מה שצריך לעשות זה לתת פיצוי, ויש לזה כללים, ועשינו את זה בשנות התשעים.

איתן ברושי: לא הייתה בעיה לעשות את זה.

איתן ברושי: (נשמעות מחיאות כפיים.

איתן ברושי: )

<ריצ'רד קנדיוטי: יש כסף ונגבָּה כסף בדיוק בשביל המטרה הזאת.

איתן ברושי: לא חסר כסף.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אני רוצה להעלות נושא נוסף שנוגע לדייגים החופיים.

איתן כבל: נכון שזה לא בדיוק דומה, אבל זה נושק לדייגים החופיים ולמכמורתנים, ובעצם גם יש מי שיאמר לדייגים הספורטיביים.

איתן כבל: זה העניין של התקופות, של 3 חודשים או חודשיים.

<קריאה: למה מכמורתן צריך להשבית את הספינה במשך 3 חודשים?

איתן כבל: עוד לא אמרתי כלום.

איתן כבל: אני בסך הכול מתחיל עכשיו את הדיון בשאלות האלה.

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: בדיוק את הדברים שאדוני שואל אני גם רוצה לברר.

איתן כבל: בואו נראה עכשיו את המסגרת של ניר פרוימן, שהיא השלישית ואולי האחרונה.

<חיים חג'ג': אני דייג מאשדוד.

<חיים חג'ג': דבר אחד לא הצלחתי להבין, ניסיתי להבין גם מפקידי הדיג.

<חיים חג'ג': הרי הם אומרים שהם סוגרים 3 חודשים את הטרולים, ואותנו חודשיים, כי אמרו שזו תקופת הרבייה.

<חיים חג'ג': תקופת הרבייה מתקיימת עד 40 מטר.

<חיים חג'ג': שאלתי דבר פשוט, למה שלא יתנו לעבוד למרחק של יותר מ-40 מטר או יותר מ-50 מטר?

<חיים חג'ג': מה הבעיה?

<חיים חג'ג': שם אין רבייה, אין כלום, לא מפריעים לאף אחד.

<חיים חג'ג': יוכלו להתפרנס גם הטרולים וגם כולנו.

<חיים חג'ג': אמרו לנו: את זה אי אפשר לאכוף.

<חיים חג'ג': אמרתי: מה זאת אומרת שאי אפשר לאכוף?

<חיים חג'ג': שימו לנו בכל סירה ג'י-פי-אס, איזה מכשיר שאתם רוצים ותראו שאנחנו נעבוד בעומק הזה ולא בעומק נמוך יותר ואז יהיה טוב לכולם ולא יצטרכו לסגור אותנו ל-3 חודשים או לחודשיים.

איתן כבל: ראשית, אין לי תשובה.

איתן כבל: אבל מעבר לעניין של אכיפה כן או לא, זה החלק הפחות חשוב, אני לא יודע להגיד אבל זה גם דבר שנצטרך להתייחס אליו.

איתן כבל: ככל שאתה מרחיק אל הים הפתוח ולעומקים אחרים לגמרי השאלה אם יש שם את הדגים שאתם רוצה לתפוס.

<חיים חג'ג': יש.

<חיים חג'ג': אנחנו מוכנים.

איתן כבל: אני לא פותח עכשיו את הדיון הזה אבל כן ארצה כאשר ניפגש אלון רוטשילד, שאול גולדשטיין וניר פרוימן לוודא האם יש אפשרות כזאת.

איתן כבל: בהתקיים מצב שיש יכולת לאכוף, אני לא נכנס עכשיו לתוך הדיון הזה, אני רק מציג את השאלה הזאת, האם דבר כזה בכלל יכול להתקיים?

איתן כבל: אני מניח את השאלה הזו לפתחנו, תקבלו תשובה ממני.

איתן כבל: בסדר?

<חיים חג'ג': יש לי עוד בקשה.

<חיים חג'ג': אותה קבוצה שקובעת את המפה על-פי המומחים, אני מבקש שיהיה בה נציג אחד של הדייגים.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: עכשיו נכנסת כבר לתחום שלי.

איתן כבל: זה כבר לא בתחום הדיג.

איתן כבל: תודה, יהיה בסדר.

איתן כבל: סיימנו נושא שני.

איתן כבל: אנחנו עוברים לנושא השלישי, לתקופות הרבייה ותקופת הגיוס.

איתן כבל: נדמה לי שזה נוגע רק למכמורתנים.

איתן כבל: אני מבקש שניר פרוימן יציג בפנינו את העניין.

איתן כבל: יש עוד עניין עקרוני שאנחנו צריכים לפתוח?

<קריאה: עניין הרשתות.

איתן כבל: נכון, אבל זה חלק שאפשר להתמודד אתו.

<ניר פרוימן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<ניר פרוימן: אני מניח שאתה רוצה לדעת על מה נשען העיקרון של השבתות הדיג, כפי שנקבע השנה גם ברישיונות הדיג ובכלל בתוך התקנות.

<ניר פרוימן: כפי שאמרתי כבר בהתחלה, במשפט הראשון שלי בתחילת הדיון, ממשק דיג מנוהל על-ידי יצירת ניהול במרחב, בזמן ובשימוש בטכנולוגיה המתאימה.

<ניר פרוימן: זה גם בנוגע לרשתות שנדון בהן אחר-כך.

<ניר פרוימן: הגבלת הדיג בעונות המתאימות באה בעצם כדי להגן על מרבית הדגים שמתרבים באזור שלנו.

<ניר פרוימן: מי שמחפש איזה פתרון שמאפשר זיהוי נקודתי של כל דג והיכולת להגן עליו, אם זה עם חכה שתופסת אותו עם הקרס או אם זה בעזרת רשת עמידה שמעמידים דייגים חופיים, שזו בעצם פעילות פסיבית, מניחים רשת והדגים נתפסים כשהם עוברים נתפסים בה ולמחרת מרימים אותה.

<ניר פרוימן: כדי לאפשר הגנה מספיק טובה על הדגים שמתרבים ועל הדגיגים הצעירים שיוצאים אחר-כך גם לעומק הים – אנחנו לא המצאנו שום דבר – מקובלת שיטה אכזרית לצורך העניין אבל נכונה.

<ניר פרוימן: דיג זה באמת עבודה שעושים אותה לאורך השנה.

<ניר פרוימן: יש תקופות שבהן הדייגים בעצמם צריכים לעצור כדי לתת לדגים, שמביאים את הדור הבא, להתרבות ולייצר את האפשרות לדור הבא עבורנו.

<ניר פרוימן: נכון, ההישרדות של הדגיגים נמוכה.

<ניר פרוימן: אני עונה כבר לשאלות הבאות ששואלים אנשים.

<ניר פרוימן: אבל כדי לייצר את האפשרות שההישרדות הנמוכה הטבעית תהפוך להיות משהו ראוי צריך לעמוד בתקופה מסוימת שבה אין דרך טכנולוגית ראויה או רלוונטית שמאפשרת גם לדייג להתקיים איתה וגם לנו לנהל אותה, פרט לכך שמעמידים את הצי הנכון באותו זמן.

<ניר פרוימן: הדיג החופי והדיג הספורטיבי פעילים בעיקר באזורים הרדודים ובעיקר מול קבוצות דגים שמתרבות בשטחים הרדודים יותר, בעונת האביב, בין החודשים מרץ ליולי.

<ניר פרוימן: זה מרבית הדגים המקומיים.

<ניר פרוימן: יש גם חלק מן הדגים הפולשים שעברו אלינו מים סוף ב-150 השנים האחרונות והם מתרבים גם בתקופות מאוחרות יותר, כשהמים חמים יותר, כי זה המקור שממנו הם הגיעו.

<ניר פרוימן: אבל רוב הדגים שחשוב לנו לשמור עליהם הם מקומיים, זה תקופת הרבייה שלהם.

<ניר פרוימן: אנחנו קבענו בתקנות סעד של 90 ימים באופן מקסימלי לעצירת הדיג.

<ניר פרוימן: קבענו בתוך התקנות מגבלה של עד 90 ימים לכל היותר, שלאור תמונת המצב הנלמדת נוכל להגדיר.

<ניר פרוימן: השנה למשל בדיג החופי והספורטיבי קבענו 60 ימים, קובעים את ההשבתה של פעילות ספינות הדיג בתקופה שבה מרבית הדגים מתרבים כדי שיהיו גם לתקופה מאוחרת יותר וגם לשנה הבאה דגים שאפשר יהיה לתפוס אותם בגודל המתאים.

<ניר פרוימן: לצד תקופת הרבייה, שרלוונטית בעיקר לדיג החופי ולדיג הספורטיבי- - -

איתן כבל: אני רוצה לשאול שאלה אחרת.

איתן כבל: אני מתקדם.

<שמעון אזולאי: אני חייב לשאול שאלה, גם אותך ואת חברי הוועדה.

<שמעון אזולאי: יש פה דבר שאי אפשר לפסוח עליו.

איתן כבל: אל תשאל עכשיו שאלה.

איתן כבל: אתה עוד לא יודע לאן מתקדמים.

<שמעון אזולאי: אני מקשיב.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני רוצה להודיע שהישיבה תסיים ב-16:15 ובדיון הבא כבר יובאו הסיכומים רק להצבעות.

איתן כבל: נודיע מתי הוא יתקיים.

איתן כבל: בקרוב.

איתן כבל: אני מקווה שאוכל לעשות את זה כבר בשבוע הבא, זה הרצון שלי.

איתן כבל: במה שתלוי בי, אשב כדי לתאם את הדברים האלה עוד השבוע.

איתן כבל: בקיצור, אני רוצה בשבוע הבא להגיע להצבעות וזה הכול.

איתן כבל: בסדר?

<לאה ורון: היושב-ראש עושה את המאמצים.

איתן כבל: אני יודע ומבין את הדברים.

איתן כבל: אני קצת מכיר את עבודת הכנסת ואת הבעייתיות.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, לוח הזמנים הזה מחייב גם את מה שהולך מאחורי הקלעים?

איתן כבל: כן.

תמר זנדברג: בעיקר את מה שהולך מאחורי הקלעים.

איתן כבל: אני מקווה ששם אנחנו נתקדם.

איתן כבל: דרך אגב, אני מבין לחלוטין את הצורך שבעונת הרבייה תהיה השבתה.

איתן כבל: האמירה שלי – שמעון אזולאי, כשאתה באמצע העבודה בספינה אם אפריע לעובדים שלך- - -

<שמעון אזולאי: תן לנו רק לעבוד, אין בעיה.

איתן כבל: שאול גולדשטיין, אלון רוטשילד וניר פרוימן, אני שואל את הדבר הבא.

איתן כבל: פה קבעתם 3 חודשים, פה קבעתם חודשיים.

איתן כבל: אני שואל שתי שאלות.

איתן כבל: אני אפילו לא רוצה להתווכח על הזמן, ממש לא.

איתן כבל: על הנחת העבודה אני יכול להתווכח אתכם, זה עם מומחים כאלה או עם כאלה.

איתן כבל: אני שואל למה היה צריך להביא את זה במכת גרזן החל מן השנה הראשונה.

איתן כבל: קבעתם 3 חודשי השבתה השנה.

איתן כבל: למה בשנה הבאה זה לא יהיה חודשיים?

איתן כבל: שהם יידעו להתכונן לקראת תקופה כזאת, להכניס את כל העסק הזה בצורה מדורגת, לא באבחה.

איתן כבל: דמה בנפשך שאתם הייתם באים אליי ולא הייתי נחמד אליכם, ואני אופוזיציה ויש לי רוב בוועדה הזאת ואני יודע להביא את כל חברי הכנסת, בגדול, סביב העניין הזה לצד שלי, ולא הייתי נותן לכם רוח גבית, ואז עד שהייתם עושים ועד שהייתם מתקדמים ועד שהבג"ץ היה אומר את דברו – הלכה עוד שנה.

איתן כבל: אני מנסה להגיד לך, אני מנסה להגיד לאלון רוטשילד שבא ממקום אחר והגיש את העתירה לבג"ץ, ולא פחות מכך לשאול גולדשטיין ידידי מרשות הטבע והגנים, שבנסיבות האלה אני רוצה לייצר מפת איזון אחרת.

איתן כבל: אם אנחנו מדברים על תקופה של 4 שנים, שאנחנו נכנסים לתקופה שנגדיר כתקופת חירום לשיקום הים כדי להפיח בו חזרה את החיים, בואו ננסה לייצר ביחד איזון בתוך התהליך הזה, כדי שרומנו לא יקום הבוקר ויגיד: לא הייתי ערוך למצב כזה של השבתה במשך 3 חודשים.

איתן כבל: אילו היית מכין אותי, אילו ידעתי לא הייתי יוצא מגדרי אבל הייתי יודע איכשהו לכלכל את מעשיי.

איתן כבל: זה כל מה שאני מבקש מכם.

איתן כבל: הבעיות של הים באבחה הזו לא יפתרו אם ייקבע חודש אחד יותר או חודש אחד פחות, מבלי שיישמע, אני רוצה שיבינו גם הדייגים, בעניין הזה אני לגמרי בצד שלהם.

איתן כבל: כל מה שאני אומר, צריך לייצר איזון נכון, ואפשר לייצר איזון נכון.

איתן כבל: כפי שאני אומר לכם, דמו בנפשכם שלא הייתי פה ולא היה מי שיעביר את התקנות השנה ואז עוד 3 חודשים או חודשיים היו הולכים.

<בלה שיק: דילגו על הוועדה והנחיתו את ההשבתה הזאת גם כך.

איתן כבל: תודה יקירה, אני מודה לך, טוב שהודעת לי.

<נגה רובינשטיין: אבל הנוסח כאן מאפשרת השבתה במשך 120 ימים, לא 90 ימים.

<קריאה: הם מחקו את העתירה שלהם, אין להם עתירה, שיהיה ברור.

<ניתאי גלוזמן: כבוד היושב-ראש, שאלת לשמי.

<ניתאי גלוזמן: אני דייג מכמורת מיפו.

איתן כבל: תיכף אתן לך להתייחס, למרות שכפי שאומרים כבר "נסענו" עם המכמורתנים.

<ניתאי גלוזמן: לדעתי לא בעניין הזה.

איתן כבל: לא בעניין הזה, אתה צודק.

<נגה רובינשטיין: הנוסח מאפשר 120 ימים, לא 90 ימים.

<נגה רובינשטיין: הנוסח מאפשר בין 1 במאי ו-31 באוגוסט בכל שנה, ובלבד שאינה עולה על 90 ימים רצופים.

<נגה רובינשטיין: כלומר, אפשר להשבית ל-90 ימים, לעשות הפסקה של יום ואז להשבית לעוד 30 ימים.

איתן כבל: תיכף.

איתן כבל: אני מבין לחלוטין את מה שאת אומרת.

איתן כבל: זה עונת רבייה?

איתן כבל: זה עונת רבייה וגיוס.

איתן כבל: זה מה שאמרתי בפתיח.

איתן כבל: אני גם יודע שיש חורף שאז אתה לא יכול לצאת לים.

יצחק וקנין: יש דייגים דתיים שלא דגים בשישי-שבת.

יצחק וקנין: אסור לדוג בשבת.

יצחק וקנין: אני אפילו לא דיברתי.

יצחק וקנין: כשאני אדבר לא יהיה טוב, האמינו לי.

<ניר פרוימן: אתחיל מן הנקודה שהעלתה עו"ד רובינשטיין.

<ניר פרוימן: אם נצטרך לעשות תיקון, נעשה תיקון.

<ניר פרוימן: התקנה שמתייחסת לעונת הגיוס, שנוגעת לדיג המכמורת, הפרשנות והכוונה שלה, ואם צריך לתקן נתקן, היא 90 ימים ולא יותר, עד 90 ימים רצופים ולא יותר, לא 90 ימים עם הפסקה של יום ואז עוד 29 ימים, לא זו הכוונה.

<ניר פרוימן: יש חלון של 120 ימים ובתוכו טווח שקובעים אותו עד 90 ימים.

<ניר פרוימן: העובדה שקראתי את הדברים בתחילת הדרך היא התשובה שלי.

<ניר פרוימן: לגבי דיג המכמורת אני מתחיל מעונת הגיוס.

<ניר פרוימן: עונת הגיוס היא תקופה קריטית שבה הדגים הצעירים מתחילים את החיים שלהם אחרי ששרדו את עונת הרבייה הראשונה.

<ניר פרוימן: בכל העולם כאשר יש דיג מכמורת – אני חוזר בכוונה לא רק לאירופה.

<ניר פרוימן: דיברו על אירופה, אני מדבר גם על אלג'יר, סוריה, מצרים ולוב.

<ניר פרוימן: במדינות האלו מדרום לנו, אני לא מדבר רק על אירופה, חל איסור של 5-6 חודשים.

<שמעון אזולאי: אין דיג מכמורת בסוריה.

<שמעון אזולאי: גם בלבנון אין דיג מכמורת.

איתן כבל: חברים, המורדים הקימו להם מחדש.

איתן כבל: ..

איתן כבל: תעזוב עכשיו.

איתן כבל: הכול יקום וייפול על השאלה אם בסוריה יש או אין דיג מכמורת?

<שמעון אזולאי: איך הוא לוקח דוגמאות מסוריה ומלבנון?

<שמעון אזולאי: שם אין דיג מכמורת.

איתן כבל: די, מספיק.

<ניר פרוימן: הייתה התייחסות לדיג מכמורת בלבנון רק לפני שבוע, להזכירכם.

<ניר פרוימן: אבל אתייחס לתקנות שקובעות את הכללים.

<ניר פרוימן: בשביל שיהיה אפקט שישפר את המצב בים, גם אם קשה לשמוע את זה, עבור הדייגים שמתפרנסים ממנו, גם הדייגים החופיים וגם דייגי המכמורת, יש צורך בתקופה לא קצרה של השבתה.

<ניר פרוימן: נכון, היא רבע מן השנה.

<ניר פרוימן: אני אומר עוד פעם, במדינות אירופה מקובל אפילו 5 חודשים או חצי שנה.

<ניר פרוימן: אלה התקנות.

<ניר פרוימן: אין לי בעיה להתמודד עם זה.

<נגה רובינשטיין: הנתונים שלנו אחרים לחלוטין.

<ניר פרוימן: אני מבין שיש נתונים אחרים.

איתן כבל: אתן לך, לא יעזור לך כלום, גם אם לא תרצה לדבר אני אכריח אותך.

איתן כבל: ..

יצחק וקנין: לאט-לאט תגיע ל-12 חודשים.

יצחק וקנין: אתה לאט-לאט מתפשט.

יצחק וקנין: תגידו להם: "לכו הביתה".

יצחק וקנין: הם מוכנים.

יצחק וקנין: תנו להם פיצוי – הם הולכים הביתה.

יצחק וקנין: תגמרו את כל הסאגה הזאת.

יצחק וקנין: תן להם פיצוי – הם הולכים הביתה מחר.

יצחק וקנין: מה אתה מכשכש בזנב שעות, שזה 90 ימים, ונטו וברוטו?

יצחק וקנין: מה הסיפור הזה?

יצחק וקנין: אתם רוצים להוציא אותם, שיילכו?

יצחק וקנין: הם לא רוצים לדוג יותר.

יצחק וקנין: תנו להם פיצויים ונגמר העסק.

<אבראהים סורי: זה הפתרון כי טוב, להוציא אותם.

<אבראהים סורי: "רצחו" את הים המכמורתנים האלה, הרגו אותנו.

<אבראהים סורי: בדיג החופי אין לנו מה לאכול בגללם.

<אבראהים סורי: קורעים לנו את הרשתות, מה לא עושים לנו.

יצחק וקנין: עכשיו גם סכסכתם ביניהם.

איתן כבל: החבר מיפו, קודם כול, בלי עין הרע, אני רואה שאתה מרים רשתות באופן רציני.

יצחק וקנין: אי אפשר לתקן תקנות כשאתה גוזר עליהם גזר-דין מוות.

יצחק וקנין: אני אתך, אני אומר לך, אני בעד.

יצחק וקנין: נשמור על החופים, כל מה שאתם רוצים.

יצחק וקנין: נמצא פתרון, חבר'ה.

יצחק וקנין: אי אפשר כך.

איתן כבל: חבר הכנסת וקנין, אזמן אותך לוועדת האתיקה כי אתה מפריע לי...

יצחק וקנין: כבר אי אפשר.

יצחק וקנין: אני יושב פה וכמעט לא מדבר.

יצחק וקנין: תנו להם פיצוי והם ילכו הביתה.

יצחק וקנין: הם אומרים את זה.

<אבראהים סורי: אני מדייגי החוף ביפו.

<אבראהים סורי: כבודו, עושים בלגן במדינה.

<אבראהים סורי: מדובר בסך הכול ב-27 מכמורתנים, מהם 17 עובדים.

<אבראהים סורי: 12 מה-17 האלה בכל המדינה שייכים ל-4 אנשים והם עושים את כל הרעש הזה.

<אבראהים סורי: שוחחתי עם חצי מהם, הם רוצים לצאת.

<אבראהים סורי: תנו להם פיצוי והם יוצאים, שלושה-רבעים מהם יוצאים.

<אבראהים סורי: אז לשם מה כל הבלגן הזה?

<אבראהים סורי: הם "רצחו" את הים.

איתן כבל: נהיית מנהל אגף הדיג?

איתן כבל: התחלת לדבר על הפגיעה בדיג החופי.

<אבראהים סורי: הם נכנסים לשטחים שלנו, מ-40 מטר פנימה, הם לוקחים לנו את הרשתות ואת הדגים שאנחנו דגים.

איתן כבל: איזה דגים אתה דג?

<אבראהים סורי: אני דג פלמידות, יש לי תמונות פה, אם כבודו יסכים לראות, הדג הכי גדול הוא בגודל כזה.

<אבראהים סורי: אלה הדגים שהם לוקחים.

<אבראהים סורי: אראה לך את הדגים שהם זורקים, לא תאמין, בגודל של מצית.

<אבראהים סורי: בכוונה שמנו ליד זה מצית כדי שתראו בהשוואה.

<אבראהים סורי: זה מה שהם דגים, זה מה שהם תופסים ב-40 מטר.

<אבראהים סורי: הם הרסו את הים.

<אבראהים סורי: הרבה אנשים פה מפחדים לדבר נגד הטרולים.

<אבראהים סורי: אני לא מפחד מאף אחד, רק מאלוהים.

<אבראהים סורי: הם הרסו את הים.

<אבראהים סורי: הרבה אנשים פה רוצים לדבר ומפחדים מהם.

<אבראהים סורי: הם "קרעו" את הים.

<אבראהים סורי: הם לוקחים לנו רשתות.

<אבראהים סורי: אתה יודע מה, צבי ים, אלמוגים – לא השאירו כלום.

<אבראהים סורי: הטרול הזה הוא מכונת טרור, הוא "רוצח" את הים, הוא לא משאיר כלום למטה.

<אבראהים סורי: הלוואי ומישהו ייקח מצלמה ויצלם למטה מה הולך.

<אבראהים סורי: הם הרסו את הים, לא השאירו כלום.

<אבראהים סורי: איפה כל הפלמידות, האינטיאס, איפה הלך הבייבי לוקוס?

<אבראהים סורי: הם אומרים שזה גדל בסלעים.

<אבראהים סורי: זה לא נכון.

<אבראהים סורי: הלוקוס האורגינל הלבן גדל בבוץ.

<אבראהים סורי: אין כבר לוקוסים.

<אבראהים סורי: הדברים שהם מדברים עליהם: שרימפס – אין שרימפס, סבידה – אין סבידה, קלמרי – אין קלמרי.

<אבראהים סורי: איפה הברבוניות?

<שמעון אזולאי: אם היינו עובדים היינו מביאים.

<אבראהים סורי: אבו חיים (שמעון אזולאי), אני מכבד אותך, אתה כמו אבא שלי, אבל זו האמת, חייבים להגיד אותה.

<אבראהים סורי: חצי מהמכמורתנים פה, שמעון אזולאי ואורי שרון, לימדו אותי לדוג בים.

<אבראהים סורי: אורי שרון ואבו חיים, אני מכבד אותם על הראש שלי, אבל הגיע הזמן להגיד את האמת.

<אבראהים סורי: תודה לכולם.

<אבראהים סורי: (נשמעות מחיאות כפיים.

<אבראהים סורי: )

איתן כבל: תודה לך.

איתן כבל: כל דייגי יפו פה?

<לאה ורון: בשביל זה הזמנו אולם גדול יותר.

<אבראהים סורי: בקיצור, תנו להם פיצוי, שיירגע הים, שינוח.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה להתכנס.

איתן כבל: הבנתי את העניין.

איתן כבל: אלון רוטשילד, שאול גולדשטיין ואחר-כך אתן לך.

<אלון רוטשילד: שלושה דברים לגבי עונת הרבייה.

<אלון רוטשילד: דבר ראשון, צריך לראות, לא כמו בבדיחה הידועה, שמורידים לסוס רגל ועוד רגל ועוד רגל.

<אלון רוטשילד: אותו טיעון גם לגבי הים.

<אלון רוטשילד: אי אפשר להגיד: בואו נתפשר פה, פה, פה ופה.

<אלון רוטשילד: ד"ר ניר שטרן מאוניברסיטת תל-אביב עשה עבורנו עבודה מקיפה מאוד ואפיין את עונות הרבייה.

<אלון רוטשילד: עונת הרבייה של הדיג בים התיכון היא כ-4 חודשים.

<אלון רוטשילד: פקיד הדיג בחר להתפשר על 3 חודשים, בסדר, אבל לבוא עכשיו אחרי הפשרה שפקיד הדיג כבר עשה, כשירד מ-4 חודשים ל-3 חודשים, ולהתפשר הלאה?

<דוד ויצמן: הוא שותף לעבודה.

<דוד ויצמן: שיגיד לך שהוא שותף לעבודה.

<אלון רוטשילד: גם פה צריך לשים קווים אדומים כלשהם.

<אלון רוטשילד: יש לנו פה את כל הטבלאות ופילוח לפי סוגי דיג.

<אלון רוטשילד: הדבר השני הוא סינרגיה גם עם ערכי טבע נוספים.

<אלון רוטשילד: חוק שמירת הסביבה החופית מגדיר ערכים מסוימים שצריך להגן עליהם.

<אלון רוטשילד: בדיוק בעונת הרבייה יש גם את שיא עונת ההטלה של צבי הים.

<אלון רוטשילד: אנחנו מרוויחים פה פעמיים במחיר של אחד.

<אלון רוטשילד: הדבר השלישי, רציתי להתייחס לטענות פה, שלא נותנים לדוג ולא נותנים לחיות.

<אלון רוטשילד: חקלאי אתה לא מצפה ממנו שיקטוף מנגו כל השנה.

<אלון רוטשילד: למה?

<אלון רוטשילד: כי הטבע יודע לפרוח בעונה מסוימת ולתת פירות בעונה מסוימת.

איתן כבל: אני עוצר אותך.

איתן כבל: זו דוגמה רעה.

יצחק וקנין: הוא לא משאיר כלום על העץ.

<אלון רוטשילד: אבל יש עונות שבהן הוא לא קוטף.

איתן כבל: אבל אז הוא מגדל משהו אחר.

<נגה רובינשטיין: את אותם עובדים הוא מעסיק בדבר אחר.

<שמעון אזולאי: מאיפה הוא קבע 3 חודשים, חודשיים?

איתן כבל: היית בסדר, "עפת" על הטענה שלך, ראית ששותקים והתלהבת.

איתן כבל: הדוגמה שלך הייתה טובה בחלקה.

איתן כבל: מה זה חקלאי?

איתן כבל: אנחנו דיברנו על החקלאי, לא על המוצר.

איתן כבל: מה שמטריד אותי עכשיו זה האיזון, לא אם זה 3 חודשים או חודשיים, ונתווכח על זה.

איתן כבל: אם היית נותן לו זמן להתארגן, לייצר לעצמו מקורות פעולה אחרים, ניחא.

<שמעון אזולאי: - - -

איתן כבל: חקלאי שמגדל אבוקדו או פרי עונתי נשיר אחר גם יודע לתקופה האחרת לשמר לעצמו עבודה, אז הוא מגדל עגבניות או גידול אחר.

<נגה רובינשטיין: ואת אותם פועלים הוא מעביר מהמנגו לעגבניות.

<אלון רוטשילד: והדייגים לא יודעים מתי מתרבים הדגים?

<אלון רוטשילד: אתם צריכים לעבוד כל-כך קשה בגלל שיש פה חוסר רגולציה.

איתן כבל: כל העניין נבע מכך שבעצם כל שומרי הסף כשלו.

איתן כבל: אילו שומרי הסף היו עושים את עבודתם כפי שצריך במשך כל השנים הדיון הזה לא היה מתקיים.

איתן כבל: מכיוון שאני לא פותח את זה, זה גם לא מקדם אותי, לכן אני אומר, עזוב את זה.

איתן כבל: בנסיבות המתקיימות עכשיו יש שאלה האם זה באמת 3 חודשים או אולי אפשר לפעול בשלבים.

איתן כבל: ייתכן שכן, אני לא יודע.

איתן כבל: אנחנו צריכים לייצר לנו, כפי שדיברנו על סרגל ומפה איפה דגים, 40 מטר, 30 מטר, אולי מעבר, אני לא יודע להגיד את זה, אני רוצה שנייצר גם מפה של תקופות, שתוכל להגיד: אני בשנתיים הקרובות יודע לעשות מעשה כזה או לא יודע לעשות.

איתן כבל: אני לא יודע להגיד את זה.

איתן כבל: תזכור דבר אחד לאורך כל הדרך.

איתן כבל: אני היום מול רוב חברי הכנסת, אני לא רוצה להגיד כל חברי הכנסת כי אני לא יודע את עמדתם של כל 120 חברי הכנסת, אני בגופי חוסם את כולם כדי שהתקנות יהיו הכי קרובות למה שאנחנו רוצים.

איתן כבל: אני אומר את זה פה בקול, בלי להתחבא.

איתן כבל: יגיד לך את זה חבר הכנסת וקנין, יגידו לך אחרים.

איתן כבל: הרי מדברים אתי.

איתן כבל: לכן אני מדבר מהמקום הזה.

איתן כבל: התפקיד שלי לא רק להיות יושב-ראש, לא רק לייצג אדם שבא מתוך העולם הזה, שרק לאחרונה הניח, עם עוד קבוצת חברי כנסת, הצעת חוק לשמירת הים של מדינת ישראל, ועשיתי את זה עוד לפני שהתקנות הונחו כאן לפניי.

איתן כבל: אני בא מהמקום הכי כן, הכי נכון.

איתן כבל: אני לא צריך לתת הסברים לאף אחד, אני גם לא צריך להתנצל בפני אף אחד.

איתן כבל: כל שאני אומר, בשורה התחתונה, הוא שאני רוצה למצוא איזונים.

איתן כבל: אין "חיה" כזו שאי אפשר למצוא איזונים, בוודאי לתקופות מסוימות מאוד.

איתן כבל: שאול גולדשטיין, רצית להגיד משהו?

<שאול גולדשטיין: 4 משפטים.

<שאול גולדשטיין: אם אפשר לומר אותם ברצף.

<שאול גולדשטיין: אחד, אנחנו בהחלט נהיה בעד הכיוון שהיושב-ראש מוביל, של תקופת מעבר, בעיקר בגלל הדייגים, לא בגלל הים.

<שאול גולדשטיין: הים לא צריך תקופת מעבר אבל הדייגים צריכים.

איתן כבל: אני לא מתווכח אתך.

<שאול גולדשטיין: שנית, דיג זה לא חקלאות.

<שאול גולדשטיין: דיג דומה יותר לציד.

<שמעון אזולאי: המדינה הכירה בנו כחקלאים.

איתן כבל: חבר'ה, אני יודע שאתם מומחים לכול.

איתן כבל: יש פה עוד נוספים שהם מומחים לא פחות מכם.

איתן כבל: הוא לא התכוון לזה שאתה לא חקלאי.

<שאול גולדשטיין: לא אמרתי שאתה לא חוקי.

<שאול גולדשטיין: רק אמרתי שדיג דומה יותר לציד וחקלאות זה ברכות דגים, כלובי דגים וכן הלאה.

איתן כבל: נכון.

<שאול גולדשטיין: דבר שלישי, הכיוון שלך נכון, אדוני היושב-ראש, אבל צריך לדעת שבסוף הכיוון הזה יהיה ממשק דיג נכון על כל המרכיבים שלו.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: תודה רבה.

<שאול גולדשטיין: דבר רביעי, חשוב מאוד לדעת שבישראל אין היום שמורות טבע ימיות כפי שיש בכל העולם.

<שאול גולדשטיין: התחלנו בשמורה הראשונה באזור ראש הנקרה.

<שאול גולדשטיין: כבוד היושב-ראש מתוך דאגתו לים צריך לעזור לנו לקדם את השמורות הימיות שיגנו על הדגים.

<שאול גולדשטיין: דרך אגב, זה גם עוזר לדייגים.

<שאול גולדשטיין: את זה ראינו בעולם בכנסים בין-לאומיים, שבכל מקום שיש שמורה ימית מסוימת לידה הדיג נהדר, ולנו אין התנגדות לזה.

<קריאה: יש עשרות כאלה בכל-כך הרבה מקומות סגורים בארץ.

<דקל קליין: אני מנהריה.

<דקל קליין: אני דייג.

<דקל קליין: יש שמורת טבע ותסביר לי אילו דגים יש בתוך שמורת הטבע בראש הנקרה שאין לנו מחוץ לשמורת הטבע ובמה המצב שם טוב יותר מאשר מחוץ לשמורה.

<שאול גולדשטיין: אם כך, אנחנו מסכימים.

<שאול גולדשטיין: אם אנחנו צריכים להסביר את זה, סימן שאנחנו מסכימים.

<שאול גולדשטיין: ברגע שהשמורה נותנת אפשרות לדגים לגדול שם, בסוף הם גם יוצאים החוצה ואתה בסוף תתפוס אותם.

<דקל קליין: אני הולך לתפוס אותם באזור עכו.

<שאול גולדשטיין: אבל בפנים אנחנו נשמור על המערכת האקולוגית הנכונה.

<שאול גולדשטיין: דרך אגב, וגם מה שאני הולך להגיד עכשיו לא מדויק לחלוטין, אני מודה, אל תתקוף אותי על המילים, אבל מערכת אקולוגית נכונה גם תמעיט את כמות המדוזות.

<שאול גולדשטיין: מערכת אקולוגית מקולקלת מביאה לכל התופעות שלא הכרנו בעבר.

<דקל קליין: הדבר היחיד שיש בשמורה בראש הנקרה יותר זה אבו נפחא ומינים פולשים שדייגים לא מוציאים אותם.

<דקל קליין: כדי לדוג אני עובר דרומה ומגיע אפילו לעכו.

<שאול גולדשטיין: עדיין אין שם שמורה ימית, להזכירך.

<שאול גולדשטיין: השמורה הזאת מוכרזת רק עכשיו.

<שאול גולדשטיין: כשהיא תהיה תוך 5-10 שנים- - -

יעל כהן-פארן: טוב שהם האמינו שהיא שמורה.

<קריאה: עשו עכשיו סקר עדכני ומצאו בדיוק ההיפך ממה שאתה אומר.

<קריאה: רק אתם עושים סקרים?

<קריאה: רק אתם עושים מחקרים מלומדים?

<ניתאי גלוזמן: אני דייג מכמורת ביפו.

<ניתאי גלוזמן: אני עוסק בדיג מכמורת משנת 1989.

<ניתאי גלוזמן: מכמורת עובדת על דגים נודדים.

<ניתאי גלוזמן: בכל השנים שאני זוכר, וגם מחקרים מראים על כך, יש יציבות בדיג המכמורת לאורך כל השנים.

<ניתאי גלוזמן: אם אתם מדברים על מצב של דיג-יתר או מאמץ דיג, אנחנו לא רואים אותו.

איתן כבל: אני יכול לעצור אותך?

איתן כבל: אני היושב-ראש אז אני עוצר אותך.

איתן כבל: אתה מחזיר אותי למה שדיברנו עליו לפני 4 דיונים.

איתן כבל: אל תהיה שם.

איתן כבל: אנחנו עוסקים עכשיו – בשביל זה גם ביקשת את זכות הדיבור ונתתי לך – בשאלה האם באמת 3 חודשים זה זמן הגיוני וסביר.

איתן כבל: זה מה שאני צריך מכם.

<ניתאי גלוזמן: אגע בנקודה הזאת.

<ניתאי גלוזמן: אף אחד לא יודע אם 3 חודשים הם התקופה הנכונה, אבל אני יודע שבסוף חודש אוגוסט נגמר החוזה עם "בר שירותי ים בע"מ" לגבי סקר שמתבצע 3 יממות בחודש לאורך כל חופי הארץ לגבי ספינות המכמורת.

<ניתאי גלוזמן: נכון לאתמול לא ידוע לי על המשך הקשר עם "בר שירותי ים" לגבי סקר שיתבצע בחודש ספטמבר, שאז אמורה להסתיים תקופת ההשבתה של 3 חודשים.

<ניתאי גלוזמן: מי יבדוק את העניין הזה?

<שמעון אזולאי: אדוני היושב-ראש, דנים פה בימי השבתה, יותר ופחות.

<שמעון אזולאי: כפי שאמרת, הדבר אמור להיות הדרגתי: חודש, ואחרי זה מכנסים ועדת מומחים שתקבע אם צריך להאריך את זה או אולי לקצר, אולי חודשיים, אולי משהו אחר.

<שמעון אזולאי: אבל לא ייתכן במציאות של 106 ימים בשנה שהם שישי ושבת, לא רק אני אלא יש פה עוד שניים ששומרים שבת והספינות שלהם לא עובדות בשישי ושבת.

<שמעון אזולאי: נוסף על זה יש 90 ימי חגים של שאר הדתות בארץ.

<שמעון אזולאי: ניקח רק את ערבי החג והחגים הראשיים, זה 47 ימים.

<שמעון אזולאי: ניקח סערות – 52 ימים בשנה.

<שמעון אזולאי: ניקח תקלות טכניות ותיקוני רשתות וקריעת רשתות.

<קריאה: וסגירה על-ידי הצבא.

<שמעון אזולאי: ויש את ה-90 ימים שגזרו עלינו.

<שמעון אזולאי: נשארו לי 18 ימים בשנה לעבוד.

<שמעון אזולאי: רבותי, זה לא ייתכן, זה גזר-דין מוות.

<שמעון אזולאי: זה לקחת אותנו לטבח.

יצחק וקנין: זה האדם הראשון לפני החטא, כך הוא היה עובד.

<שמעון אזולאי: וגם בחוק העונשין שמו אותנו בעוון, לא בחטא.

<שמעון אזולאי: אתה מבין?

<שמעון אזולאי: לא ייתכן.

איתן כבל: הבנתי.

איתן כבל: התקדמת יפה.

איתן כבל: לא תרמת לי לדיון.

<שמעון אזולאי: אני מקווה שהיום בסיום הישיבה תגידו לנו שאנחנו יכולים לצאת לים.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: פואד פופו נסאר, בבקשה.

איתן כבל: אתם דייגי החופים מושבתים רק חודשיים.

<פואד נסאר: נכון.

<פואד נסאר: החודשיים האלה הם הכי גרועים בחיים.

<פואד נסאר: קודם כול, לא הוכח בשום מחקר שזה תקופת הרבייה.

<פואד נסאר: דרך אגב, אנחנו בעד, אבל בתנאי שבמקביל לזה יהיה תקציב.

<פואד נסאר: אני בעד לסגור במשך חודשיים את הדיג החופי, אבל בתנאי שיהיה אל מול זה תקציב כדי לכסות את הדייגים האלה להמשך מחייתם, ויש להם משפחות.

<פואד נסאר: פה מדברים על 120 משפחות.

<פואד נסאר: הדייג החופי זה לא 120 משפחות.

<שמעון אזולאי: זה לא 120.

<פואד נסאר: אני סתם אומר.

<פואד נסאר: דיברתי על משפחות.

<פואד נסאר: לא דיברתי על יחידים.

<פואד נסאר: זה יכול להיות גם כפול עשר.

<פואד נסאר: אנחנו קרוב ל-3,500 שמתפרנסים מדיג חופי.

<פואד נסאר: ריבונו של עולם, נתת לי לעצור במשך חודשיים, בחודשים אפריל ומאי.

<פואד נסאר: אדוני הסמנכ"ל, אחרי שעשינו הפגנה הבטחתם:

<פואד נסאר: אם תפסיקו את ההשבתה נדבר ותקבלו את מה שמגיע לכם.

<פואד נסאר: עד היום לא קיבלנו כלום.

<פואד נסאר: הם רק רוצים לקבל מאתנו.

<פואד נסאר: אתה רוצה ממני?

<פואד נסאר: תן לי כדי שאתן לך.

<פואד נסאר: אמרת דבר נכון, ההיגיון הוא לשבת בדיונים, לסכם דברים, להגיע להבנות.

<פואד נסאר: אמרת את זה גם בישיבה הראשונה.

<פואד נסאר: עד היום לא דנו אתנו על כלום.

<פואד נסאר: את זה אמרתי לך וכתבתי לך וכל הזמן אני כותב.

איתן כבל: כמה דייגי חופים יש שמוכרים אצלכם?

<פואד נסאר: יש לנו 460 רישיונות עוסק בדייג.

<פואד נסאר: כל רישיון כזה יכול להכיל בין 3-4 נפשות של אנשים שעובדים על הסירה.

<פואד נסאר: תכפיל אותם.

<פואד נסאר: כמה זה?

<פואד נסאר: שלא יספרו לך סיפורים אחרים.

<שמעון אזולאי: זה 1,600.

<שמעון אזולאי: אבל יש יותר.

<שמעון אזולאי: גם אלה שלא רשומים מגיע להם לחיות.

<פואד נסאר: דיברתי על סירות.

<פואד נסאר: דיברתי מקצועית.

<פואד נסאר: אני לא רוצה לקטוף כל מיני פירות.

<פואד נסאר: אני רוצה שהוא יידע את האמת.

<פואד נסאר: יש דיג חופי, שגם עליו השיתו גזר-דין מוות.

<פואד נסאר: אנשים עובדים עשרות שנים מהחוף עם משוטים.

<פואד נסאר: זה קיים בכל העולם.

<פואד נסאר: זה האותנטיות של הדייגים.

<פואד נסאר: למה פתאום אדון ניר פרוימן גוזר עליהם גזר-דין מוות?

<פואד נסאר: אדם מיפו טבע לפני 5 חודשים בגלל שפחד מהתקנה הזאת.

<פואד נסאר: הוא קורא לה תקנה אבל היא לא תקנה בכלל, זה נוהל, אני לא יודע מאיפה המציאו את זה.

<פואד נסאר: האדם, אבא ל-7 ילדים, יצא בלילה מיפו עם משוטים, בגניבה, פחד מהפיקוח של ניר פרוימן.

<פואד נסאר: התהפכה הסירה בגלל שזה בלילה והוא לא הדליק אורות והאדם מת בגלל שהוא הלך להתפרנס.

<פואד נסאר: שולחים אותו או למות או להיות עבריין.

<פואד נסאר: תודה.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אורי בינסטד, איך אתה מתערב גם פה?

<אורי בינסטד: כי רוצים להשבית אותנו.

איתן כבל: זה לא אומר שלא.

איתן כבל: אנחנו עוסקים עכשיו באלה שמתפרנסים מזה.

איתן כבל: ב-16:15 אסיים את הדיון.

איתן כבל: אנחנו עוסקים בנושא שהוא עוד רגל כבדה בתהליך הזה אז אנא לקצר בדברים.

איתן כבל: בבקשה גברתי.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: אם אפשר לשאול, מה הכיוון?

יעל כהן-פארן: אני מבינה שאם מסיימים את הדיון עוד רבע שעה אז את התקנות לא נקרא היום ולא נצביע.

יעל כהן-פארן: לאן זה הולך?

יעל כהן-פארן: אני מבינה שאתה קורא להקמת צוות מקצועי שידון.

איתן כבל: אני לא קורא.

איתן כבל: אני קובע להם.

יעל כהן-פארן: מי יהיה בצוות הזה?

איתן כבל: אני, החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים ובוודאי בראשם משרד החקלאות.

<קריאות: ומה עם נציג לדייגים?

איתן כבל: תסלחו לי, אני קובע פה.

איתן כבל: אתייעץ עם מי שצריך ואיך שצריך.

איתן כבל: זה יהיה הצוות המקצועי.

<קריאה: זה רק אופוזיציה.

איתן כבל: תשאירו את זה לי.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם איך נכנסתם לדיון הזה, אז עשו לי טובה.

יעל כהן-פארן: קיבלתי תשובה.

יעל כהן-פארן: תודה.

יעל כהן-פארן: לגבי 3-2 חודשי ההשבתה, אני לא פוסלת שתהיה הוראת שעה לתקופה מסוימת ושְלַבִיוּת וכולי, כל עוד זה מקובל על כל הצדדים, אבל אני כן רוצה לומר משהו.

יעל כהן-פארן: אני מצטערת לומר, הרי היום אתם מסתכלים על הטווח הכי קצר, ואני מבינה אתכם, לבי אתכם, אבל בסופו של דבר עצם זה שהיום אין עצירה של הדיג בעונת הרבייה פוגעת בכם.

יעל כהן-פארן: זה שיש דגים כל-כך קטנים כי הם לא מתרבים – זה פוגע בכם, זה הכול.

יעל כהן-פארן: סיימתי.

יעל כהן-פארן: תודה.

<סעדו זיינב: אני יושב-ראש עמותת דייגי נמל יפו.

<סעדו זיינב: כולם מדברים כל-כך יפה.

<סעדו זיינב: בזמן שהיינו בישיבת הוועדה במרץ אמרת שמשרד החקלאות צריך להיפגש אתנו ו"לסגור" כל מיני דברים.

<סעדו זיינב: אחרי זה משרד החקלאות הוציא פקחים, לקח רשתות לאנשים בעשרות אלפי שקלים בלי להודיע להם, בלי שיידעו כלום, השבית משפחות שלמות.

<סעדו זיינב: אמרת להם שאם רוצים להשבית לחודשיים צריך לפחות לשלם לדייגים את הכסף אך הם לא עשו את זה בכלל.

<סעדו זיינב: אני מבקש שיתייחסו, שיחזירו את הרשתות לאנשים שלקחו מהם, כי השביתו משפחות שלמות בלי שום קשר עם אף אחד, בלי להודיע להם.

<סעדו זיינב: אני לא רוצה לדבר יותר מזה כי כולם דיברו.

<סעדו זיינב: תודה לכולם.

<אדוארד גאנם: אני ממשרד עורכי-דין אמנון גת, אני מייצג את שמעון אזולאי.

איתן כבל: שמעון אזולאי, מה יקרה כשהדיונים יסתיימו?

איתן כבל: איך תחזור לים?

איתן כבל: בבקשה, אבל ממש בקצרה כי אני מניח ששמעון אזולאי ייצג את עצמו.

איתן כבל: הוא צריך לייצג אותך עוד מעט...

יעל כהן-פארן: הוא פשוט רוצה עוד מישהו שידבר במקומו, זה הכול.

<אדוארד גאנם: במסגרת האיזונים שעליהם דובר פה לא ראיתי בתקנות שום התייחסות לנושא הפיצוי על השבתה.

<אדוארד גאנם: אציג דוגמה.

<אדוארד גאנם: לשמעון אזולאי יש 5 ספינות דיג מכמורת.

<אדוארד גאנם: בעקבות השבתה של חודש אחד – ואני שלחתי מכתב למשרד החקלאות – נגרם לו נזק של מאות אלפי שקלים.

<אדוארד גאנם: דייג מכמורתן לא יכול להתארגן להשבתה.

<אדוארד גאנם: הנזק הכלכלי שנגרם לו הוא נזק שחייבים למצוא לו נוסחה לפיצוי בתקנות, עוד לפני אישורן.

<אדוארד גאנם: אני רוצה להגיד עוד משהו.

<אדוארד גאנם: התשובה של משרד החקלאות הייתה ברורה: לא מפצים על השבתה.

<אדוארד גאנם: את הנוהל הפסול הזה צריך להפסיק.

<אדוארד גאנם: יש פה פרנסה של דייגים שצריך לפצות אותם בתקנות.

<אדוארד גאנם: אי אפשר להצביע על תקנות ולאשר אותן בלי לדאוג לפרנסה ולפיצוי גם על השבתה.

<דרור צוראל: אני מן המשרד להגנת הסביבה.

<דרור צוראל: אני מבקש להכניס אותנו גם כן לצוות המקצועי.

איתן כבל: אחרי שתיתנו כסף גם אתכם נכניס...

<קריאה: הם גובים כסף.

<דרור צוראל: הידע שיש לנו שווה את כל הכסף.

<נגה רובינשטיין: התקנה מתייחסת ל-90 ימים, בהנחה שתעשו את התיקון שדיברתם עליו.

<נגה רובינשטיין: 90 ימים זה באמת המון זמן.

<נגה רובינשטיין: צריך היגיון שיהיה צורך דווקא ב-90 ימים.

<נגה רובינשטיין: יש הסדרה למשל באיטליה שמדברת על בין 30-45 ימים, כאשר בכל שנה יש הפעלה של שיקול דעת כמה באמת צריך, כאשר בתקופה הזאת גם יש פיצוי.

<נגה רובינשטיין: הדבר הזה מוכר לא רק במדינות אחרות אלא גם בישראל.

<נגה רובינשטיין: רק עכשיו החקלאים לא יכלו לייצר כפי שהם יצרו קודם כי היה היוון והם קיבלו פיצוי.

<נגה רובינשטיין: הדבר הזה מקובל וחייב להיות חלק אינטגרלי מכל הסדרה.

<נגה רובינשטיין: אנחנו כבר קרובים ל-90 ימים.

<נגה רובינשטיין: אם מכאן נוכל לצאת חזרה לעבודה זה יהיה מבורך ביותר.

<נגה רובינשטיין: הדיונים מתקדמים, וחשוב שהם מעמיקים, אך בינתיים האנשים לא עובדים.

<מיכאל זמל: אני עוסק בדיג מכמורת במעגן הדיג קישון.

<מיכאל זמל: אני רואה פה לפי התקנות שאף אחד לא בדק מאיזה מקום אנחנו נוחתים על התקנות האלה.

<מיכאל זמל: המצב הסוציו-אקונומי של דייג בישראל בכלל לא משתווה לדייג באירופה.

<מיכאל זמל: חלק מן המגבלות רוצים "להלביש" עלינו בסגנון אירופאי ולהיפך אך מצבנו לא משתווה לגמרי למדינות שסביבנו, שעלות הייצור שם הרבה יותר נמוכה.

<מיכאל זמל: לכן צריך להתייחס לזה ולהמציא את התקנות לפי המיקום הספציפי שלנו, על-פי איסוף נתונים ודברים כאלה.

<מיכאל זמל: תודה.

<ניר פרוימן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד דבר מה.

<ניר פרוימן: המגבלות שבאות לכאן בתוך התקנות האלה הן מגבלות.

<ניר פרוימן: התכלית שלהן היא המשך פעילות הדיג בישראל.

<ניר פרוימן: העובדה שנקבע 90 ימים, לא 120 ימים ולא חצי שנה, 90 ימים בעונת קיץ, שבה נתפסים, על-פי דוחות של מיטב החוקרים שיושבים כאן, עד 80% מהדגים צעירים ונזרקים חזרה לים, באה להיטיב עם הפעילות ועם הבזבוז של הדיג בעונה הלא רלוונטית הזאת.

<ניר פרוימן: לא סתם כך קורה סביבנו, ואין לי בעיה להתעמת עם כל אחת מן ההערות לגבי כל אחת מן המדינות.

<ניר פרוימן: אני מכיר אותן טוב לפחות כמו כל מי שהציג את הדוגמאות.

<ניר פרוימן: לגבי הדיג החופי והדיג הספורטיבי, מדובר עד 60 ימים.

<ניר פרוימן: בתקנות כתוב "עד 90 ימים" כי יש כאן התייחסות בתקנה גם להשבתה באזור מסוים של קינון ורבייה בכנרת.

<ניר פרוימן: ה-90 ימים שמצוינים בתקנה מתייחסים לדיג בכנרת כי זה מתייחס לעונת הרבייה והקינון של הדגים, ו-60 ימים בים התיכון.

<ניר פרוימן: אלה הימים שאנחנו חושבים שהם המינימום הנדרש, גם על-פי כל המחקרים, כדי לתת מענה למצב הקשה שאנחנו נמצאים בו עכשיו.

איתן כבל: דבר אחרון שלא העלנו הוא גודל הרשת, גודל העין.

איתן כבל: ניר פרוימן, אין מחלוקת, גם אנחנו פה לא במחלוקת לגבי השינוי.

איתן כבל: רק מה, מבירור שעשיתי עם דייגים ועם מומחים, אני מבקש שתיעשה בדיקה לגבי ההתאמה הנדרשת של גודל העין לדיג במדינת ישראל.

איתן כבל: אתה לא יכול לעשות גודל שמתאים למדינה מסוימת שדגים בה דגים מסוימים כאשר פה בארץ הדיג אחר.

<ניר פרוימן: אתה מתכוון לרשתות של דיג המכמורת או גם לרשתות של הדיג החופי?

איתן כבל: אני מדבר על הרצון שלכם להחליף את זה למעוין.

<ניר פרוימן: בהצעת התקנות אנחנו מדברים גם על שינוי העין בשק הרשת של המכמורת וגם על שינוי גודל העין ברשתות עמידה בדיג החופי, כל אחד מהם בנפרד.

איתן כבל: צריך לערוך בדיקה.

<נגה רובינשטיין: הקושי גדול יותר.

<נגה רובינשטיין: מצוין כאן שהצורה תהיה של ריבוע.

<נגה רובינשטיין: אנחנו לא מכירים רשתות שיש בהן ריבועים.

<אלון רוטשילד: זה תקנות של האיחוד האירופי.

<ניר פרוימן: בנוסח שמופיע בפני הוועדה לאישור, השק של רשת המכמורת הוא בצורת ריבוע, כאשר אורך הצלע של כל ריבוע הוא 20 מילימטרים, 2 סנטימטר.

<נגה רובינשטיין: אתה אומר שהשק הוא ריבוע?

<ניר פרוימן: לא השק.

<ניר פרוימן: חורי העין.

<שמעון אזולאי: יש פה רשת רגילה והיא של מעוינים.

<שמעון אזולאי: אם אני הופך את הרשת זה הופך להיות מרובעים.

<שמעון אזולאי: האם זה מקובל עליך, אדוני פקיד הדיג?

<שמעון אזולאי: אדוני היושב-ראש, ביררתי, בכל המפעלים בעולם לא מייצרים רשת מרובעת.

<נגה רובינשטיין: מישהו חייב לדון אתנו על הדברים האלה.

<מיכאל זמל: האם הריבון יכול להטיל על אזרח משהו שהוא לא יכול לעמוד בו?

תמר זנדברג: לא ממציאים פה את הגלגל.

<נגה רובינשטיין: אז למה אי אפשר לדבר אתנו?

<נגה רובינשטיין: אם אתם חושבים שלא ממציאים את הגלגל אז זה בעיה.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, אנחנו לא חושבים שום דבר.

תמר זנדברג: אנחנו אנשי ציבור והוועדה הזאת מפקחת על משרד החקלאות.

תמר זנדברג: לא ממציאים פה את הגלגל.

תמר זנדברג: יש תקנים, יש איחוד אירופאי, יש פקיד דיג.

תמר זנדברג: יש פה אנשי מקצוע.

איתן כבל: זה החלק הכי קל מתוך כל התהליך הזה.

איתן כבל: חברים יקרים, לא המצאנו פה את הגלגל.

איתן כבל: אף אחד פה לא יבלבל את המוח.

איתן כבל: סליחה שאני משתמש במילה לא פרלמנטרית.

איתן כבל: ניר פרוימן, על זה נדבר בצוות.

איתן כבל: לא אתם תמציאו ולא אנחנו נמציא.

איתן כבל: זה דווקא החלק שהכי קל להתמודד אתו.

איתן כבל: זה אפילו לא כמו תקנות הלולים שאנחנו רוצים להעביר, על לול בגודל כזה ולול בגודל אחר.

איתן כבל: פה זה או שיש או שאין והתאמת הרשת.

<שמעון אזולאי: אני מנסה לעשות קומבינציה שזה יהיה מרובע.

איתן כבל: שמעון אזולאי, פראייר אתה לא, שמנו לב, ולדעתי אתה שומע גם יותר טוב ממני, אבל עזוב, זה דיון אחר.

איתן כבל: הלוואי וזאת תהיה המחלוקת הכי גדולה שלנו.

איתן כבל: ניתן לה מענה מוסכם.

<אלון רוטשילד: אני מתעלם כרגע מצורת העין.

<אלון רוטשילד: לגבי גודל העין במכמורת, מוצע כרגע לקטין יותר מפי שתיים את גודל העין.

<אלון רוטשילד: אני לא מכיר מדינה בעולם שסובלת מדיג-יתר שמקטינה את גודל העיניים, אני לא מכיר תופעה כזאת.

איתן כבל: חברים, תודה רבה.

איתן כבל: אמרת את הדברים שלך לפרוטוקול.

<רפאל כהן: הוא דיבר 10 פעמים.

<רפאל כהן: אני יכול להוסיף משפט אחד?

<רפאל כהן: לא יכול להיות שכל אחד מדבר שעות, אלון רוטשילד דיבר 7 פעמים, המכמורתנים דיברו 30 פעמים.

<רפאל כהן: לא יכול להיות שנציגי הדייגים הספורטיביים לא ידברו.

<רפאל כהן: אני מבקש לומר משפט אחד.

<רפאל כהן: תודה רבה.

<רפאל כהן: בצוות המקצועי אני מבקש- - -

איתן כבל: לא.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: סליחה, אתה לא תנהל לי פה את הדיון.

איתן כבל: שמעת אותי?

איתן כבל: אתה לא מדבר יותר.

איתן כבל: תודה.

איתן כבל: אתה מפריע לי עכשיו.

איתן כבל: דיברתם די והותר.

איתן כבל: אחרון הדוברים הוא חבר הכנסת וקנין ואחריו אני אסכם.

איתן כבל: די, אתם לא מבינים כמה אתם מקלקלים לעצמכם.

יצחק וקנין: אני אומר גם למשרד החקלאות וגם למשרד האוצר, כמי שמלווה את החקלאות בכלל, שמעתי שאין דבר כזה פיצוי על השבתה.

יצחק וקנין: אני מחדש לכם – בענף שאני חי בו הייתה תקופה שהשבתנו את הלול וקיבלנו רנטה חודשית בכל חודש.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לכם אפילו כמה כסף, באחריות.

יצחק וקנין: אז שאף אחד לא יספר סיפורים.

יצחק וקנין: אם אתם מטילים עליהם השבתה מישהו צריך לדאוג שלאנשים האלה תהיה פרנסה, חד וחלק, ושלא יספרו סיפורים.

יצחק וקנין: אני יכול להגיד לכם שבתקופה מסוימת קיבלנו 4,000 שקל לחודש על השבתת הלול.

יצחק וקנין: היו עודפי ביצים.

יצחק וקנין: שאלו: איך נאזן את העסק הזה?

יצחק וקנין: בואו נשבית חלק מן המגדלים.

יצחק וקנין: חלק מן המגדלים השביתו והם קיבלו פיצוי חודשי.

יצחק וקנין: ההסדר הזה פעל במשך 4 שנים, ואם מישהו רוצה לבדוק שיבדוק, אשלח אתכם אחורה לשנת 2002-2003.

יצחק וקנין: יש פיצוי על השבתה.

איתן כבל: תודה רבה.

איתן כבל: אני מקווה שחבר הכנסת וקנין ושאר חברי הקואליציה יעזרו לי מול שר האוצר ומול שר החקלאות לדאוג לפיצויים.

יצחק וקנין: תמיד אנחנו עוזרים לך.

יצחק וקנין: לא נעזוב אותך לבד לרגע אחד.

איתן כבל: לא אמרתי שלא, לא אמרתי את זה חס וחלילה בציניות.

איתן כבל: אני מסכם.

איתן כבל: מחר מנהלת ועדת הכלכלה תודיע על מועד הישיבה הבאה.

איתן כבל: אני רוצה שאנחנו נסכם את הדברים בתוכנו במהירות ובלוח זמנים צפוף.

איתן כבל: אין לי עניין למשוך את זה.

איתן כבל: אני כבר אומר, הדיון הבא יהיה אחרי שנסכם את הדברים ואז התקנות יובאו להצבעה.

איתן כבל: אעדכן את חברי הכנסת.

איתן כבל: אני כבר מודיע, אף אחד לא ייצא מרוצה.

איתן כבל: אעשה הכול כדי שאף אחד לא ייצא מרוצה.

איתן כבל: אני אומר את זה כדי לקדם את כל התהליכים פנימה.

איתן כבל: אנחנו נגיע להבנות.

איתן כבל: דניאל קלמנט, המתמחה בלשכה המשפטית של ועדת הכלכלה, זה היום האחרון שלו כמתמחה.

איתן כבל: בואו נמחא לו כפיים להמשך הדרך.

איתן כבל: שיהיה לך בהצלחה, מכול הלב.

איתן כבל: דניאל, תודה על הכול.

איתן כבל: תודה רבה לכם.

איתן כבל: הישיבה נעולה.