ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 319, 2016-07-25 10:41

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: יש לנו הרבה בקשות לדיבור.

אלי אלאלוף: אני מודיע שכל מי שרוצה את רשות הדיבור, שיעביר את שמו לכאן וכל אחד יקבל לא יותר מדקה-שתיים בגלל ריבוי הבקשות.

אלי אלאלוף: ברשותכם, היום ה-25 ביולי 2016, י"ט בתמוז התשע"ו, השעה 10:41 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בהצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי – הוראת שעה ותיקון), התשע"ו-2016, מ/1035.

אלי אלאלוף: אנחנו שמחים ומאוד מעריכים את שר הרווחה והשירותים החברתיים חיים כץ שבא במיוחד להשתתף בדיון הזה.

אלי אלאלוף: אנחנו מברכים אותך על השתתפותך.

אלי אלאלוף: בבקשה, רשות הדיבור שלך, אדוני השר.

חיים כץ: אני שמח לחזור לכאן.

אלי אלאלוף: אתה רוצה להחליף?

חיים כץ: אתה רוצה?

חיים כץ: אין לי בעיה.

חיים כץ: בוקר טוב לכולם.

חיים כץ: אני באמת שמח לחזור לכאן.

חיים כץ: אחרי שהייתי יושב ראש הוועדה נלחמתי לקבל את תיק הרווחה.

חיים כץ: היה חשוב לי לקבל רק את תיק הרווחה.

חיים כץ: מעבר לזה, הציעו לי כל כך הרבה, אבל לא רציתי.

חיים כץ: באתי למשרד הרווחה ואתמול הייתה אצלי עצרת נחמדה ליד הבית ואמרתי את מה שאני הולך להגיד לכם כאן.

חיים כץ: כשבאתי למשרד הרווחה, מצאתי משרד עם המון, המון, המון פצועים ולא היו לי מספיק פרמדיקים.

חיים כץ: אני הייתי צריך להסתובב ולראות מי צריך חוסם עורקים וזה ששבר את הרגל, גם לו כואב.

חיים כץ: הוא לא צועק סתם אלא הוא צועק כי הוא שבר את הרגל.

חיים כץ: אני באתי עם תקציב מוגדר ואני חושב שהעבודה של שר היא קבלת החלטות.

חיים כץ: אם יש במדינת ישראל מיליון ו-709 אלף עניים, ואנחנו שישה אחוזים מתחת לממוצע של ה-OECD, כדי להגיע לממוצע של ה-OECD אנחנו צריכים להגדיל את התקציב ב-72 מיליארד שקלים בשנה והתקציב שלי הוא רק 6.5 מיליארד שקלים, יש תכניות מכל הכיוונים – אז לקבל את ההחלטות לאן אני שולח את הכסף, אין כאן אף אחד שחושב או נדמה לו שמהתקציב אני לוקח משהו הביתה.

חיים כץ: התקציב הזה במשרד הרווחה הולך לתכנית כזאת, לתכנית אחרת, לתכנית שונה.

חיים כץ: אני הסתכלתי והלכתי לראות את נושא החד הוריות.

חיים כץ: אמרתי שמיליון ו-709 אלף עניים, מה מוציא אנשים מהעוני.

חיים כץ: עבודה.

חיים כץ: הסתכלתי על מצב החד הוריות וראיתי שיש 13,315 נשים שמקבלות מזונות מביטוח לאומי ויש 22,746 נשים שמקבלות הבטחת הכנסה.

חיים כץ: יחד, 36,061 נשים שנוגעות בביטוח הלאומי.

חיים כץ: מתוכן 20,718 לא עובדות.

<קריאה: בכאילו.

חיים כץ: בכאילו.

חיים כץ: לא רשומות כעובדות.

חיים כץ: עובדות בשחור.

חיים כץ: לא מעניין.

חיים כץ: לגבי הן לא עובדות.

חיים כץ: 379 מהן מרוויחות בדיוק כמו הדיסריגרד.

חיים כץ: זאת אומרת, לא משלמות מס.

חיים כץ: אז הסתכלתי על האנומליה וראיתי שמעל הסכום של 4,035 שקלים משלמות מס – יש שם 662 דיסריגרד, כל המספרים שאני מתייחס אליהם עכשיו כבר מתייחסים לינואר 2017 כאשר שכר המינימום עולה ל-5,000 שקלים – בגובה של שישים אחוזים.

חיים כץ: אמרתי שזה לא סביר ולא יכול להיות שבמדינת ישראל בשכר המקביל, אנשים בשכר מקביל, 14 אחוזים מס כי איזה תמריץ יש להן לצאת לעבודה?

חיים כץ: באתי לאוצר ושאלתי אותם האם הם רציניים.

חיים כץ: למה זה כך?

חיים כץ: בואו נוריד את המס ל-14 אחוזים.

חיים כץ: הם נכנסו אתי לכל מיני חשבונות ואמרו לי שהם יפסידו כך ויפסידו אחרת, אמרתי להם שהם לא מפסידים כלום.

חיים כץ: אם אנחנו נכניס – אז דיברנו על 3,000 שקלים עם 27 אחוזי מס – 3,000 שקלים ונוריד משישים אחוזים ל-27 אחוזים ונכניס 5,000 נשים וגברים למעגל העבודה, תהיה הכנסה של חמישים מיליון שקלים.

חיים כץ: בהכנסה הזאת אנחנו נכניס אותם וננסה לשפר עוד פעם את מצב האוכלוסיות.

חיים כץ: עת נכנסתי לעניין הזה ראיתי שיש כאן מיליון אפשרויות.

חיים כץ: מיליון.

חיים כץ: שני ילדים, שלושה ילדים, גיל כזה, גיל אחר, מיליון אפשרויות.

חיים כץ: החוק הזה עומד משנת 2003.

חיים כץ: אם לא נעשה מהלך – דב, אתה תהיה כאן בכנסת בעוד 15 שנים – החוק יעמוד.

חיים כץ: אני בטוח לא אהיה.

דב חנין: גם אני.

חיים כץ: החוק יעמוד.

חיים כץ: לא יהיה כלום.

חיים כץ: אנחנו נתווכח, אנחנו נגיד שאנחנו רוצים גם את זה וגם את זה, הכול אנחנו נרצה, אבל לא יהיה כלום אם לא נתחיל.

חיים כץ: אנחנו יצרנו פורמט מיטיב.

חיים כץ: כאשר יש 10,865 נשים וגברים שנהנים, יש אפס נפגעים.

חיים כץ: 10,865 נהנים, אפס נפגעים.

חיים כץ: סדק בקיר.

חיים כץ: במהלך כל הוויכוחים האלה, אני כל הזמן באתי לאוצר ואמרתי להם שבשבילי זה מס.

חיים כץ: מה אכפת לכם איך קוראים לילד?

חיים כץ: הם התייחסו לקצבאות.

חיים כץ: הייתה אצלי מישהי אתמול ואמרה לי שהיא גרה בשדרות והיא לא משלמת מס.

חיים כץ: בלילה חזרתי לאוצר.

חיים כץ: הם הלכו, זה היה נחמד, ואני חזרתי לאוצר.

חיים כץ: בכלל, במהלך התקופה ראיתי שתי נקודות שבגלל כל המצבים הבנתי שאנחנו טועים ועשינו תיקון.

חיים כץ: הלכנו למהלך שהוא התחלה של דרך.

חיים כץ: עשיתי כבר משאים ומתנים בחיים שלי מכל הכיוונים ואי אפשר לקבל הכול בבת אחת.

חיים כץ: אין.

חיים כץ: עלות הצעת החוק היא שישים מיליון שקלים, בפועל, כי אנחנו יודעים כמה מרוויחים הנשים והגברים.

חיים כץ: הצעת החוק מדברת על מעבר לדיסריגרד, 2,538 שקלים.

חיים כץ: אני יכול להסביר כל מספר שאתם רוצים מהיכן הוא נולד.

חיים כץ: יהיו במס של 25 אחוזים וייתנו לנו הטבה של 562 שקלים לאישה ושני ילדים.

חיים כץ: שלושה ילדים, זה סרט אחר.

חיים כץ: לקחנו מודל של שני ילדים, תוספת נטו – 562 שקלים לחודש שזה 6,744 שקלים לשנה.

חיים כץ: יהיו כאלה שיגידו שזה מעט, יהיו כאלה שיגידו שזה הרבה, אבל עם זה מתחילים.

חיים כץ: אם הייתי יודע להביא יותר, הייתי מביא יותר.

<קריאה: אתה יכול להסביר איך הגעת ל-562 שקלים?

חיים כץ: אני אסביר לך כל מה שאת רוצה.

חיים כץ: אם הייתי יודע להביא יותר, הייתי מביא יותר.

חיים כץ: במשא ומתן כל אחד מסתכל בעיניים של השני ורואה כמה הוא יכול למשוך את החבל.

חיים כץ: אם החבל נקרע, לא עשינו כלום.

חיים כץ: אני חושב שזאת התוצאה הכי טובה שהייתי יכול להביא ברגע נתון.

חיים כץ: אני חושב שזה בסיס לשינויים.

חיים כץ: קודם כל, זה פיילוט ונראה אם נכנסים למעגל העבודה או לא.

חיים כץ: אם לא נכנסים למעגל העבודה, לא עשינו כלום.

חיים כץ: אני מבין שכולם מבינים.

חיים כץ: הלכנו לפיילוט.

חיים כץ: אף אחת לא נפגעת.

חיים כץ: 10,865 נהנות.

אלי אלאלוף: פיילוט, אבל בזמן.

חיים כץ: תגדיל את זה לשנתיים, תגדיל לשלוש שנים, זה מיטיב.

חיים כץ: זה לא מזיק לאף אחת.

אלי אלאלוף: הפיילוט הוא לא קבוצה מתוך אלא רק בזמן.

חיים כץ: אתם חברי הכנסת ואתם מחוקקים.

חיים כץ: אני לא מחוקק.

מאיר כהן: שמעתי שבאת למשרד ומצאת רק פצועים.

חיים כץ: לא אמרתי.

חיים כץ: אמרתי שכל הרווחה אלה פצועים.

מאיר כהן: תתקן את עצמך.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: לא צריך לתקן.

חיים כץ: זה מה שאמרתי.

מאיר כהן: לא כל הרווחה אלה פצועים.

חיים כץ: כל הרווחה, אלה פצועים.

מאיר כהן: תכל'ס, אתה משנה קצת?

מאיר כהן: אתה מוסיף כסף?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: כפול ממה שהבאת.

חיים כץ: אם אתה רוצה ככה, כפול ממה שהבאת.

חיים כץ: אם אתה רוצה לדבר על הפרטים, בוא נדבר על הפרטים.

מאיר כהן: כפול לא עשית ולא תעשה.

מאיר כהן: אני מדבר על החוק הה.

מאיר כהן: אני ואתה לא חשובים אבל החוק הזה חשוב.

מאיר כהן: עשית משהו טוב, נפרגן, לא עשית – לא מפרגן לך.

חיים כץ: בסדר גמור.

חיים כץ: אי לכך המהלך הוא כזה.

חיים כץ: אלה שמקבלות מענק עבודה או מס הכנסה שלילי, במקום לברור אותו בתחילת השנה כמו שהם עושים עכשיו, יבררו אותו בסוף השנה ואז הן יראו מה כדאי להן לקחת.

חיים כץ: את הבטחת ההכנסה הן מקבלות בסוף השנה והן מקבלות סכום.

חיים כץ: כאן הן יקבלו את הבטחת ההכנסה או את הסכום של המס ובסוף השנה הן יראו כמה הן קיבלו, יעשו את החשבון, יאמרו שהן רוצות לקבל מענק עבודה – יקבלו מענק עבודה, יגידו שהן רוצות לקבל את הבטחת ההכנסה שתישאר – יקבלו את הבטחת ההכנסה.

חיים כץ: יחד עם זאת, אני חושב שהוועדה תצטרך לעשות תת ועדה לבדיקת כל נושא המזונות כי יש כאן בעיות.

חיים כץ: אם מישהו אמרה שבשדרות היא לא משלמת מס, והם אומרים שהם מורידים את המזונות ובכל מצב זה כנראה מס, ולא משנה איך יקראו לזה, צריך לעשות תת ועדה שתבדוק את הנושא, תעיר את ההערות וביחד אנחנו נוכל לנסות ולשפר את המצב.

<תמר שוורץ: אתה מציע להחריג את המזונות?

חיים כץ: לא.

מירב בן ארי: להקים ועדת משנה.

חיים כץ: במזונות יש 6182 נשים שעובדות, מתוכן חלק ניכר מקבלות הטבת כסף בסך 500 שקלים לחודש.

חיים כץ: אם היא מקבלת 500 שקלים בחודש, למה להחריג אותה?

חיים כץ: למה אני אקח לה עד שכאן יקבלו ויעבירו חוק?

חיים כץ: אם יהיה חוק בעוד שנה, בעוד שנתיים, בעוד שלוש, בעוד חמש שנים, לא יודע כמה זמן, עד שיהיו תקנות, למה שאני אפגע בה?

חיים כץ: לא רוצה לפגוע בה.

חיים כץ: תהיה לה זכות.

חיים כץ: היא יכולה להחריג את עצמה.

חיים כץ: היא יכולה להגיד שהיא לא רוצה כלום אלא היא רוצה להישאר במצב שלה, החוק לא יחול עליה ולא קרה כלום.

חיים כץ: אם היא לא רוצה את החוק, היא לא מקבלת אותו.

חיים כץ: נקודה.

חיים כץ: היא נשארת במצב הקיים.

חיים כץ: היא מקבלת את הבטחת ההכנסה שלה, המס יורד לה אבל זה לא מעניין.

<קריאה: שישים אחוזים.

חיים כץ: יורד ל-25 אחוזים בחודשי.

<קריאה: מענק עבודה היא תקבל?

חיים כץ: היא יכולה להחליט שהיא תקבל.

חיים כץ: היא תבחר במה שהיא רוצה.

<קריאה: למה היא צריכה לבחור?

<קריאה: למה ההצמדה בין שתי הקצבאות?

אלי אלאלוף: חברים, בין שאלות הבהרה לבין דיונים, זה לא הולך.

אלי אלאלוף: הייתה שאלת הבהרה וקיבלת תשובה.

אלי אלאלוף: תאפשרו לשר לסיים ואז נמשיך.

חיים כץ: אי לכך, שוב אני אומר עבור מאיר שאיחר.

חיים כץ: החוק הזה הוא חוק מיטיב.

חיים כץ: 10,865 נשים נהנות מיידית, המס ירד ל-25 אחוזים, הברירה לבחור היא בסוף השנה ואז כל הנתונים פתוחים, המקסימום שהוא ייתן הטבה חודשית הם 562 שקלים נטו.

חיים כץ: זה סדק בקיר.

חיים כץ: מ-2003 החוק הזה עומד ולא קרה כלום עד היום.

חיים כץ: אני חושב שבאים עם הצעת חוק וכשאתה בא לאוצר ואתה מבקש לשנות, ואם נקודת הפתיחה היא יותר טובה בשישים מיליון, יותר קל להשיג עשרים מיליון מאשר להשיג שמונים מיליון.

חיים כץ: מאחר ואין אישה אחת שנפגעת מהמהלך - - -

<קריאה: בטח שיש.

<קריאה: יושבות נשים כאלה באולם.

<חני פרבר: שאלת הבהרה.

<חני פרבר: ביחס למצב היום, לפי החוק שאתה אומר, איך הגעת למסקנה שאף אחת לא נפגעת?

חיים כץ: כי יש לה את המצב היום.

חיים כץ: היא לא רוצה את החוק, היא אומרת שהיא לא רוצה, אז היא נשארת במצב היום.

<חני פרבר: אבל אם אתה אומר שיש 1,865 נשים שנהנות ואפס נפגעות, מתוך אותן 10,865 נשים - - -

חיים כץ: לא.

חיים כץ: מתוך 15,430.

<חני פרבר: כשאתה מדבר על 15 אלף, הן כוללות את אלה שהן רק בהבטחת הכנסה?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: גם מזונות.

<חני פרבר: אז יכול להיות שאותן נשים, אותן 15 אלף נשים שאתה מדבר עליהן, ה-10,000 הן אותן נשים שמקבלות הבטחת הכנסה ואותו הפרש של 5,000 נשים שנשארו - - -

חיים כץ: לא.

חיים כץ: גם וגם.

חיים כץ: גם מכאן וגם משם.

<חני פרבר: הן שייכות למזונות והן בעצם נפגעות ואנחנו לא סופרים אותן.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אין נפגעות.

<חני פרבר: אבל יש 15 אלף ואתה מחשיב רק 10,000.

<חני פרבר: איפה ה-5,000 הנותרות?

חיים כץ: חלקן עם שלושה ילדים ואז מענק העבודה יותר גבוה והוא מכסה את הרווח.

<חני פרבר: אבל הן נפגעות.

<חני פרבר: אם יש 15,000 עובדות, 10,000 לא נפגעות, איפה ה-5,000 הנותרות?

חיים כץ: מצבן לא משתנה.

<חני פרבר: הוא משתנה.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: יש 10,800 שמצבן הוטב.

חיים כץ: יש 6,000 שהן באותו מצב.

חיים כץ: לא קרה כלום.

חיים כץ: מצבן לא משתנה.

אלי אלאלוף: אם את לא מבינה, אחר כך יינתנו עוד הסברים.

אלי אלאלוף: יש עוד הערה?

אלי אלאלוף: הנושא מעניין, אני לא רוצה לומר טעון, אבל אם תמשיכו כך בדיון, לא יהיה דיון.

אלי אלאלוף: אני מבקש שקט.

אלי אלאלוף: אני רוצה לתת את רשות הדיבור קודם כל לפעילות ואחר כך לחברי הכנסת.

<גילה דרוק: שלום לכולם.

<גילה דרוק: אני נציגת ארגון אם הבנים, חד הוריות חרדיות וקבוצת סנגור ששמה לה למטרה בשש השנים האחרונות לשנות את חוק המזונות.

<גילה דרוק: אני לא מספיק בקיאה במספרים אבל מה שאני מבינה מתוך מה שקראתי ומתוך השיחה שלנו מאתמול, החוק הזה פוגע מאוד מאוד בנשים כיוון שקודם כל מלכתחילה נשים שמתחילות לעבוד מיד מקזזים להן מהמזונות לצד פרנסתן.

<גילה דרוק: על כל שקל שהן מתפרנסות, החל מהשקל הראשון אחרי ה-600 שקלים הראשונים, מקזזים להם שישים אחוזים.

<גילה דרוק: זאת אומרת, אם נוריד את זה ל-25 אחוזים, עדיין זה יהיה הרבה יותר גבוה מאשר כל מה שקיים.

<גילה דרוק: למה הנשים החד הוריות ממוסות ברמה כל כך גבוהה?

<גילה דרוק: מעבר לכך, אנחנו מדברים כאן על תיווך.

<גילה דרוק: ביטוח לאומי בעצם גורם מתווך בין האב שמחויב לילדיו.

<גילה דרוק: למה מערבבים במדינה נאורה ומתקדמת כמו מדינת ישראל, ובאמת יש לנו במה להתגאות, את נושא פרנסת האם החד הורית?

<גילה דרוק: כיוון שהיא התגרשה, מגיע לה עונש ויתחילו לקזז לה מפרנסתה?

<גילה דרוק: מי עוד במדינה הזאת מקבל עונש כשהוא עושה איזשהו משהו אישי?

<גילה דרוק: כשהוא עושה איזשהו פירוד מהילדים שלו, מהמשפחה שלו, לא משנה מה, למה מקזזים לה את פרנסתה?

<גילה דרוק: מה זה קשור?

<גילה דרוק: מזונות האב, הוא חייב לילדיו.

<גילה דרוק: אין שום קשר בין מזונות האב לבין פרנסת האם.

<גילה דרוק: זה הבסיס שהוא כבר מקולקל וזה משהו שצריך לשנות בתקנות והוא לא קשור לנושא של הבטחת הכנסה, אבל זה ה-אלף-בית.

<גילה דרוק: מעבר לזה, כשאתה מצרף את הנושא של הבטחת הכנסה, נכון שכל אזרח במדינת ישראל זכאי להבטחת הכנסה, אבל כשאתה נכנס לנושא של אלה שמקבלות כבר – שוב, בתיווך בטוח לאומי – את המזונות, מה קורה כאן?

<גילה דרוק: בעצם אתה מכיר בהן פעמיים.

<גילה דרוק: צריך להבין שיש כאן אוכלוסייה מאוד מאוד מוחלשת כי נוגעים לה בפרנסה.

אלי אלאלוף: תאפשרי גם לחברות האחרות לדבר.

אלי אלאלוף: אמרתי מראש שכל אחד יקבל בין דקה וחצי לשתיים ולא יותר.

אלי אלאלוף: תתרכזו בדברים שלכם.

אלי אלאלוף: השר יענה בסוף הסיבוב של ארבעת הדוברות מהציבור.

<מיכל געש: שלום.

<מיכל געש: אני אימא לשלושה ילדים, מגדלת אותם לבד שבע שנים בגאווה.

<מיכל געש: הפסקתי לעבוד והילדים קיבלו מזונות דרך ביטוח לאומי.

<מיכל געש: כשעבדתי בסכום של 3,500 שקלים, קיזזו לילדים אלפיים שקלים מהמזונות.

<מיכל געש: כשאני עובדת בשכר של 4,000 שקלים, עברתי עם החוק החדש וישבנו בפורום העוני.

<מיכל געש: אני זוכרת אותך, אתה אמרת שאתה תתמקד במשפחה ובילדים, ושמחתי.

<מיכל געש: אמרתי שסוף סוף יהיה מישהו שייתן לילדים שלנו באמת יותר.

<מיכל געש: אנחנו לא מבקשות לעצמנו.

<מיכל געש: אני לא מבקשת ליפול לנטל על המדינה.

<מיכל געש: אני עובדת.

<מיכל געש: יש לי כושר השתכרות גבוה.

<מיכל געש: זה שאני נאלצת לקחת מזונות לילדים דרך ביטוח לאומי, בתיווך ביטוח לאומי, זה לא באשמתי אלא זה באשמת האבא שטוען, כמו המדינה, שאני לוקחת את הכסף לעצמי.

<מיכל געש: גם המדינה אומרת בדיוק את אותו הדבר: את לוקחת את הכסף לעצמך ולכן אנחנו מתחשבים בהכנסה שלך.

<מיכל געש: כשאתה היית בפורום העוני, אתה אמרת שאתה תתמקד במשפחה ובילדים וזאת תהיה האובססיה שלך, לתקן את המצב של הילדים במדינה.

<מיכל געש: הסתכלתי ולפי החוק החדש וגם לפי התיקון של ה-27 אגורות, אם אני מרוויחה 4,000 שקלים, אנחנו מקבלים תוספת, ואני מוותרת על מענק ההכנסה – אני מקבלת 77 שקלים לחודש כי אני חייבת לוותר על מענק העבודה שלי, על מס הכנסה שלילי.

<מיכל געש: מה אני אעשה עם 77 שקלים בחודש לשלושה ילדים?

<מיכל געש: זה 25 שקלים לילד.

<מיכל געש: מה אני יכולה לעשות עם הדבר הזה?

<מיכל געש: יש לך תשובה לזה?

<מיכל געש: אתה אומר שזה לא פוגע במשפחות ובילדים – זה פוגע.

<מיכל געש: כל משפחה שיש לה שלושה ילדים, שזה ממוצע הילדים במדינה, זה פוגע בה.

<מיכל געש: אני לא מבקשת שתיתן לי איזושהי קצבה, לא מבקשת כלום.

<מיכל געש: ביטוח לאומי מעביר את הכסף מהגרוש לילדים ואתם מתחשבים בהכנסה שלי וזה לא פייר.

<מיכל געש: הדבר הזה שבו אין הבנה שהחוק הזה פוגע בכל משפחה שיש לה שלושה ילדים, זה גרוע ביותר.

<מיכל געש: אנחנו צריכים לעשות הפרדה ולקחת בצורה נבדלת את האימהות שמקבלות מזונות דרך ביטוח לאומי שזאת קבוצה שונה וחריגה.

<מיכל געש: זאת לא קבוצה כמו כל שאר מקבלות הבטחת הכנסה.

<מיכל געש: לא צריך שתהיה הפרדה בינינו לבין אימא שמקבלת את המזונות מהגרוש שלה.

<מיכל געש: אני מבקשת ממך, כמו שדיברת בפורום העוני, וזה לא כל כך קורה כאן, תקים ועדה מיוחדת שתטפל ספציפית ב-5,000, ב-8,000 נשים שמקבלות מזונות דרך ביטוח לאומי, את מזונות הילדים שלנו.

<מיכל געש: תעודד אותנו באמת לצאת לעבודה.

<מיכל געש: אל תגיד לי שבסוף שנה אני אוכל לבחור בין מענק הכנסה לבין מזונות ואז אני אהיה גם חייבת לביטוח לאומי 17 אלף שקלים בסוף השנה.

<מיכל געש: אז אני גם לא אוכל לעבוד שנה אחר כך כי אני אהיה בלחץ מה יהיה עם ביטוח לאומי שיקזז לי את ה-450 שקלים, את קצבת הילדים שלי.

<מיכל געש: הם יקזזו לי במשך עשרים השנים הבאות.

<מיכל געש: מה אני אעשה עם 77 השקלים האלה בחודש?

<מיכל געש: זה נקרא פתרון?

<מיכל געש: בשביל זה אנחנו מתאספים כאן כל כך הרבה פעמים?

<מיכל געש: בשביל 77 שקלים?

<מיכל געש: אני מבקשת ממך להקים ועדה ספציפית לנשים שמקבלות מזונות דרך ביטוח לאומי.

<לאה וינדר: אני סטודנטית לסיעוד.

<לאה וינדר: בעוד חודש אני עושה את המבחן הממשלתי להסמכה.

<לאה וינדר: הרבה אנשים שואלים אותי איך יכולתי לעשות את זה ובאמת זה רק בזכות אנשים טובים.

<לאה וינדר: אתה אומר שנשים לא ייפגעו מהחוק הזה, אבל הפכתם את כל הנושא הזה, את הדיון הזה אם נשים ייפגעו או גברים ייפגעו או גרושים נפגעים יותר או גרושות נפגעות יותר.

<לאה וינדר: הילדים שלנו נפגעים ועל זה אני רוצה לדבר אתכם.

<לאה וינדר: חזרתי עכשיו לשוק העבודה, בחצי השנה האחרונה, אחרי שלא עבדתי שבע שנים.

<לאה וינדר: אני עובדת כסטודנטית לסיעוד שתי משמרות בשבוע ואני מקבלת בסביבות ה-2,700 שקלים, תלוי במשמרות שאני עושה.

<לאה וינדר: קיזזו לילדים שלי מ-3,200 שקלים והילדים שלי מקבלים עכשיו 1,500 שקלים.

<לאה וינדר: כשאני יצאתי לדרך הזאת הקשה לפני שש שנים ואני התייצבתי בפני בית הדין ובכיתי להם, הם אמרו לי שהילדים שלך זכאים ל-3,200 שקלים לארבעתם.

<לאה וינדר: הם לא אמרו לי שהילדים שלך זכאים לזה אם את לא תעבדי.

<לאה וינדר: למה אתם פוגעים בילדים שלי?

<לאה וינדר: אני זכאית לפי חוק חופש הפרט לצאת לעבוד.

<לאה וינדר: זה הכבוד שלי.

<לאה וינדר: אל תפגעו לי בזה.

<לאה וינדר: הילדים שלי זכאים לראות אימא יוצאת לעבוד בלי שהם ייפגעו.

<לאה וינדר: מספיק האבא לא משלם להם, הם צריכים גם להיפגע בגלל שאימא שלהם יוצאת לעבוד?

<לאה וינדר: למה אני צריכה להחליט בין לצאת לעבוד או לקבל את המזונות האלה?

<לאה וינדר: אני חושבת שזאת שערורייה וזה לא בסדר.

<לאה וינדר: אתם פוגעים כאן בילדים.

<לאה וינדר: הנושא כאן הוא לא אם נשים מרוויחות או מפסידות אלא הילדים שלנו מפסידים והם גדלים בתוך מצב של עוני, בתוך מצב שהם רואים את האימא נאבקת לעמוד על הרגליים.

<לאה וינדר: רוב החברות שלי חולמות לצאת ללמוד ורוצות לעמוד על הרגליים.

<לאה וינדר: אני יוצאת לעבוד עכשיו ואני מרוויחה, עם כל הקיזוז שעשו לי, 800 שקלים.

<לאה וינדר: בשביל ה-800 שקלים האלה, אני משאירה את הילדים שלי.

<לאה וינדר: אני בחרתי במקצוע שהמדינה צריכה.

<לאה וינדר: העניין היא שהילדים שלנו נפגעים.

<קריאה: כשיוצאים לעבודה, יש הוצאות.

<לאה וינדר: הילדים שלי זכאים למזונות בלי קשר לזה שאני זכאית לצאת לעבודה.

<לאה וינדר: אין אף אחד אחר במדינה שאומרים לו שאם אתה יוצא לעבוד, הילדים שלך ייפגעו אבל לי כן אומרים את זה.

<לאה וינדר: את זה אני רוצה להפסיק.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: השר יענה.

חיים כץ: שמעתי אותך בקשב רב וגם אותך שדיברת על ה-77 שקלים.

חיים כץ: בואי נגיד שאין חוק.

חיים כץ: שמעתי אותך בקשב.

חיים כץ: אנחנו לא בשכונה.

חיים כץ: ה-77 שקלים יעלו ל-125 שקלים.

חיים כץ: זה לא הרבה.

חיים כץ: שוב אני חוזר ואומר שזה מה שידעתי להביא.

חיים כץ: הקטע עם הילדים, מי שיש יותר, נקודות האיזון משתנות.

חיים כץ: בואי נגיד שאין חוק.

חיים כץ: מה קורה עם הילדים שלך?

חיים כץ: הם ירוויחו פחות.

חיים כץ: יהיה להם פחות.

חיים כץ: אז מה את אומרת?

<מיכל געש: הפרדה.

חיים כץ: את אומרת שאת מעדיפה פחות ושיהיו 10,000 נשים שמרוויחות הרבה כסף מזה,.

חיים כץ: גם 580 שקלים שהיא מקבלת נטו תוספת לחודש, זה לא הרבה.

חיים כץ: להם זה הרבה אבל למישהו אחר זה לא הרבה.

<מיכל געש: איפה אנחנו מקבלים 580 שקלים נטו תוספת לחודש.

<מיכל געש: אני אלך לקבל את זה.

<מיכל געש: איפה מקבלים?

<מיכל געש: מי מקבל 580 שקלים לחודש נטו?

אלי אלאלוף: גברת, את יכולה בסגנון קצת אחר?

חיים כץ: אני אגיד לך מי.

חיים כץ: אחת שמרוויחה 6,573 שקלים ויש לה שני ילדים, היא תרוויח 562 שקלים נטו לחודש, כל חודש יותר.

<לאה וינדר: כמה נשים חד הוריות מרוויחות את הסכום הזה?

<מיכל געש: אני באתי לקבל פתרון אמיתי ולא קיבלתי אותו.

חיים כץ: ה-6,573 שקלים כולל את מענק הבטחת הכנסה של 3,373 שקלים ועוד את הדיסריגרד של ה-662, והיא מרוויחה 2,538 שקלים.

חיים כץ: ב-2,538 שקלים שהיא תקבל מהעבודה, היא תקבל 562 שקלים נטו לחודש יותר.

חיים כץ: תעשי חשבון.

<מיכל געש: איזה חשבון?

<מיכל געש: אני כל הזמן במינוס וכל הזמן מתקשרים אלי.

אלי אלאלוף: אם את רוצה שהסגנון יהיה כמו שאת מובילה אותנו, לא תהיי כאן.

אלי אלאלוף: תקשיבי ותתאפקי.

אלי אלאלוף: השר נותן לך את הכבוד ועונה לך ספציפית.

<מיכל געש: הסכומים שהשר אומר הם לא אותם הסכומים בחשבון הבנק שלי.

<מיכל געש: אני מאוד מצטערת.

אלי אלאלוף: הבנק שלך עוד לא יודע את הסכום הזה כי החוק עוד לא עבר.

אלי אלאלוף: באמת, תפסיקו להיות תוקפניות.

אלי אלאלוף: תקשיבו.

אלי אלאלוף: אם אתם רוצים להבין, זה חוק מורכב.

אלי אלאלוף: זה לא חוק קל.

אלי אלאלוף: תאמינו לי, עשינו הרבה מאוד שיעורי בית ואני עוד לומד ולא מתבייש להגיד את זה.

אלי אלאלוף: זה עוד לא הופעל ואיך את רוצה שזה יהיה בבנק שלך?

אלי אלאלוף: אדוני השר סיים?

חיים כץ: כן.

אלי אלאלוף: בבקשה, חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: יש גם חברי כנסת שבאו במיוחד להשמיע את דבריהם.

אלי אלאלוף: מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה אדוני היושב ראש ואדוני שר.

מירב בן ארי: ראשית, אני רוצה לומר בפתח דבריי שהעוול הזה שמשנת 2003 מקזזים את המזונות, זה עוול ולא משנה איך נסתכל על זה.

מירב בן ארי: לא משנה איך ננסה לצייר אותו, מזונות לילדים הם לא קצבה.

מירב בן ארי: האבא היה אמור לשלם, הלך האבא לאן שהלך, לא משלם ולכן זאת לא קצבה.

מירב בן ארי: התפיסה לראות את זה כקצבה, היא תפיסה בעייתית, מה גם ששישים, חמישים אחוזים, אפשר להתווכח על האחוז, המדינה נכנסת ומתנהלת בהליכי הוצאה לפועל מול החייב וגובה את הכסף.

מירב בן ארי: זאת אומרת שמצד אחד היא חותכת את הקצבה ומצד שני היא הולכת וגובה את הכסף הזה.

מירב בן ארי: שמענו על הליכי הוצאה לפועל מול גברים.

מירב בן ארי: משהו בסיפור הזה נתקע ולכן לדעתי ההסתכלות היא הסתכלות בעייתית.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם שכל מי שחושב, ובעיקר לארגוני הנשים, שהצעת החוק הזאת, ויגיד גם השר, עברה ככה – ממש לא.

מירב בן ארי: היו כאן דיונים ואני ויושב ראש הוועדה יושבים על החוק הזה כבר ימים ארוכים יחד עם השר בשיחות.

מירב בן ארי: שלא תחשבו לרגע שהחוק הגיע ואמרנו, כן, יאללה, בואו נצא לדרך.

מירב בן ארי: המטרה שלנו בסוף היא לבטל.

מירב בן ארי: נכון, אין מס כזה אבל יש כאן הזדמנות להוריד אותו.

מירב בן ארי: אין מס כזה, הוא לא קיים בשום מקו ם.

מירב בן ארי: אני חושבת שכל עוד ימשיכו לקזז, זה גורם לנשים לא לצאת לעבודה ובזה אין שאלה.

<קריאה: נכון לגמרי.

מירב בן ארי: יש עוד בעיה ואני בטוחה שהשר יתייחס גם אליה כי לא דיברנו עליה.

מירב בן ארי: הבעיה היא ההטבות הנלוות.

מירב בן ארי: זאת אומרת, מהרגע שאת חד הורית, את מקבלת הטבות שגם הן מונעות ממך לצאת מהמעגל ואת מעדיפה להמשיך ולקבל הבטחת הכנסה.

חיים כץ: עד 7,680 שקלים לחודש – לא ייפגעו ההטבות.

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: הנה, כבר קיבלנו תשובה.

חיים כץ: מינואר 2017.

חיים כץ: אחר כך זה שכר מינימום.

חיים כץ: עד סכום של 7,600 שקלים.

מירב בן ארי: צריך שכל אישה כאן

מירב בן ארי: לא תצטרך אקטואר שיבוא ויחשב לה מה עדיף לה כי רוב הנשים החד הוריות – ואני מכירה רבות – אין להן אפילו את הזמן.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לכם שלא מזמן הייתה הפגנה מול ביתה של השרה איילת שקד.

מירב בן ארי: הלכנו במוצאי שבת – גלית ממכון רקמן – ובאמת השרה ירדה.

מירב בן ארי: אני חושבת שהיינו 15-20 נשים.

<קריאה: זה היה על חזקת הגיל הרך.

מירב בן ארי: לא משנה.

מירב בן ארי: כאן בסוף הכול מתחבר.

מירב בן ארי: שאלתי את הנשים ואת גלית איפה כל הנשים, הרי זה בנפשכן חזקת הגיל הרך.

מירב בן ארי: הן אמרו לי שהן עסוקות מדי בשביל לבוא להפגנה.

מירב בן ארי: מה אני אומרת בזה ומה המסקנה מכך?

מירב בן ארי: ראשית, נשים צריכות שהדבר יהיה קל ולכן יושב כאן מנכ"ל הביטוח הלאומי שהוא איש משכמו ומעלה שיבוא ויגיד לנו שהן לא יצטרכו אקטואר אלא בביטוח הלאומי יגידו לה בדיוק מה עדיף לה.

מירב בן ארי: זה דבר ראשון.

מירב בן ארי: דבר אחרון שאני רוצה להגיד.

מירב בן ארי: אני לא מתה על החוק הזה.

מירב בן ארי: הוא יודע את זה ואמרתי את זה בכל מקום.

מירב בן ארי: אבל יש משהו אחד שאני כן מסכימה.

מירב בן ארי: יש כאן רגל בדלת.

מירב בן ארי: תחליטו להקים ועדת משנה למזונות, אתה יודע אדוני היושב ראש שאני אתך בנושא של המזונות מהיום הראשון שלי בכנסת.

מירב בן ארי: גם יש לי הצעת חוק ברורה שעשיתי אותה גם עם גלית וגם על רן מעמותת ידיד ולדעתי בשנתיים הראשונות בכלל לא צריך לתזז אלא לתת לשנים לעמוד על הרגליים ולהפסיק עם השטות הזאת.

מירב בן ארי: תנו לה לעבוד, שתתקדם ואז הצעת החוק הזאת מונחת לפתחי האוצר, מדברים עליה ודנים עליה.

מירב בן ארי: אבל יש כאן הזדמנות היסטורית, ובזה אני מסכימה אתך, של רגל בדלת, לשנות את המצב שהוא מצב לא טוב.

מירב בן ארי: אל תתבלבלו.

מירב בן ארי: לכן אני כן אומרת שיש לכן כאן הזדמנות.

מירב בן ארי: נכון, אני בעד לבטל, אני בעד לא לעשות את זה, אבל אם יש לי כאן הזדמנות מסוימת שכן תיטיב עם 10,000 נשים, כמעט עם 11 אלף נשים – ותאמינו לי, כל מספר שהוא אומר כאן, אני בודקת ואני שואלת – אנחנו צריכים לחשוב על זה פעמיים וצריכים לחשוב על הצעת החוק הזאת ולא למהר ולפסול אותה.

אלי אלאלוף: ג'מאל זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, הצעת החוק הזאת לא מסייעת למשפחות ולא באמת מעודדת אנשים, במיוחד נשים, לצאת לעבודה במצב של קבלת מזונות מהביטוח הלאומי.

ג'מאל זחאלקה: הסיוע הזה ניתן לילדים וכמו שקצבת ילדים אינה מותנית בהכנסה של ההורים, כך גם צריך להיות העניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: לדעתי צריך לבטל כליל את הניכוי שניתן.

ג'מאל זחאלקה: היו שישים אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לתת פיצוי לאותן משפחות אותן שמענו ואני חושב שצריך לשמוע את זעקתן של הנשים שדיברו מתוך כאב, מתוך בעיות, ואנחנו אומרים להן לדבר בשקט.

ג'מאל זחאלקה: כל אחד והצרות שלו אני חושב שטוב שנשמע קול הזעקה ולא רק האינפורמציה.

ג'מאל זחאלקה: מי שמגיע ל-77 שקלים בחודש וכל הסיוע שלו מצטמק לסכום הזה, אני חושב שהוא לא רק צריך להגיד 77 אלא זכותו לצעוק.

ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שאם אנחנו רוצים לעבוד בצדק, צריך לפצות את המשפחות האלה על אובדן הכנסה במשך שנים רבות עת לקחו מהן את שישים האחוזים.

ג'מאל זחאלקה: צריך לומר שהאנשים האלה, בעיקר נשים, עבדו, הגדילו את הכנסת המשפחה וצריך לברך אותן ולתגמל אותן בגין כך אבל לא להעניש אותן.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה את הקיזוז שניתן והוא עונש על עבודה וצריך לאפס את זה אבל לפחות למה עד 3,000 שקלים?

ג'מאל זחאלקה: אנחנו הגשנו הסתייגויות וביקשנו להגדיל את הסכום עד לפחות השכר הממוצע במשק ולבטל כל מיני דברים שבעצם מעכבים את היציאה לעבודה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם הייתה ממשלה שמחפשת צדק, הייתה צריכה לשפות ולתגמל ולתת סיוע כמו שפעם היו תכניות למשפחות חד הוריות על מנת לעודד אותן לצאת לעבודה.

ג'מאל זחאלקה: התכנית הזאת מתה.

ג'מאל זחאלקה: הייתה תכנית לפני כעשר שנים נדמה לי ואני חושב שצריך להחיות אותה וצריך למצוא את הדרכים לתת סיוע נוסף למשפחות ולנשים שיוצאות לעבודה.

ג'מאל זחאלקה: על העבודה צריך לתת פרס ולא עונש.

ג'מאל זחאלקה: אני לא הבנתי עד עכשיו למה מענישים משפחות ונשים שיוצאות לעבודה.

ג'מאל זחאלקה: איזה מין הגיון זה?

אלי אלאלוף: דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני רוצה לפנות אליך אדוני השר בבקשה.

דב חנין: המגמה שלך בהצעת החוק הזאת היא מאוד מאוד חיובית.

דב חנין: אני משוכנע בכך.

דב חנין: אתה מעוניין לפתור בעיה ואתה מעוניין לאפשר או לעודד נשים לצאת לעבודה והמגמה הזאת היא מגמה חיובית.

דב חנין: אני חייב לומר שאני נכנסתי לכל הסיפור הזה ביממה האחרונה בעיקר בעקבות פנייתה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן שנמצאת בחוץ לארץ וביקשה ממני להגיע לדיון כדי להציג את ההסתייגויות שהיא ביקשה להציג להצעת החוק.

דב חנין: תוך כדי תהליך הלימוד של החומר, אני הבנתי שלמעשה, כמו שאמרת אדוני השר, יש לנו הרבה מאוד פרטים בהצעת החוק הזאת שעליהם צריך לעבוד כדי שהמגמה שאתה הצגת בתחילת הדיון, לעודד נשים לצאת לעבודה, תושג ובדרך לא ייווצרו מצבים בהם על הדרך נפגעו או נפגעות נשים מציבורים מאוד שונים ומגוונים.

דב חנין: לכן ההצעה שלי ברמה המעשית, אדוני השר ואדוני היושב ראש.

דב חנין: יש כאן פורום מאוד מגוון של נציגים ונציגות של ארגוני נשים שהציגו בפני – ואני מניח שגם מציגים בפני הוועדה – שורה ארוכה של נושאים שהם בסופו של דבר נושאים נקודתיים שצריכים טיפול כדי שאנחנו במהלך הזה לא בטעות, או שלא בכוונה רעה, נייצר נזקים ונפגע במעמדן של נשים.

דב חנין: זאת לא המגמה ולא התוצאה.

דב חנין: אני רוצה לחלוק אתכם את ניסיוני, ובזה לסיים את דבריי, בנושא של ניצולי השואה.

דב חנין: אנחנו בקדנציה הקודמת קידמנו ביחד, גם יחד אתך אדוני השר, חקיקה - היית אז יושב ראש ועדה – אינטנסיבית להגן על ניצולי שואה.

דב חנין: החקיקה הזו הייתה חקיקה חשובה, חקיקה חיובית, חקיקה תורמת.

דב חנין: אבל במהלך הזמן אנחנו גילינו שחלק מהדברים שאנחנו עשינו עם קבוצות מסוימות וחוליות מסוימות בנקודות מסוימות, לא יצרו את השינוי הטוב שאנחנו רצינו ואפילו יצרו לקבוצות מסוימות נזק.

דב חנין: אנחנו במהלך של השנה-שנה וחצי האחרונות מתקנים את אותן נקודות בהן טעינו.

דב חנין: אין שום סיבה לעשות את זה בצורה כזאת.

דב חנין: אנחנו יכולים לעשות את זה בצורה יותר מסודרת ונראה לי שמתוך תהליך של דיאלוג עם כל הגורמים ועם כל ארגוני הנשים שנמצאים כאן מסביב לשולחן, ניתן לבצע את הדיאלוג הזה גם בצורה מאוד אפקטיבית ומאוד מהירה ולייצר הצעת חוק שגם תעודד נשים לצאת לעבודה אבל במקביל לא תיצור פגיעות בציבורי נשים שאנחנו ממש לא מעוניינים לפגוע בהן.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: תודה רבה אדוני.

מרב מיכאלי: ראשית, אני מצטרפת לדברים שאמרו כאן חבריי.

מרב מיכאלי: אני רוצה קודם כל לומר לך אדוני השר כל הכבוד על כך שאתה הראשון שבאמת מטפל בדבר הזה.

מרב מיכאלי: אלוהים יודעת שאנחנו נאבקות על זה.

מרב מיכאלי: יושב כאן רן מלמד מעמותת ידיד וחברות אחרות.

חיים כץ: מ-2003.

חיים כץ: אז עוד לא היית בכנסת.

מרב מיכאלי: אבל אני מ-2003 במאבק הזה, גם מחוץ לכנסת, והייתי מעורבת בו לא פחות ואתה יודע את זה.

מרב מיכאלי: אני באה לברך אותך על כך שאתה נכנס לזירה הזאת שהיא מורכבת מאוד.

מרב מיכאלי: אני רוצה לפצל את הנושא לשתי בעיות.

מרב מיכאלי: האחת, התפיסה של יציאה לעבודה וקצבאות.

מרב מיכאלי: אני יודעת שמנכ"ל הביטוח הלאומי, האלוהים של הביטוח הלאומי הנוכחי שלמה מור יוסף, מסכים לתפיסה שאומרת שזה לא יכול להיות או זה או זה.

מרב מיכאלי: זה לא יכול להיות משחק סכום אפס.

מרב מיכאלי: אין שום רציונל חברתי, כלכלי וקונסטרוקטיבי בלומר לבן אדם שאם אתה עובד, אז לא תקבל קצבה.

מרב מיכאלי: צריך לאפשר הדרגתיות, צריך לאפשר חלקיות בכל סוגי הקצבאות.

מרב מיכאלי: זאת בעיה אחת שהגיע הזמן להתחיל לטפל בה באופן כללי.

מרב מיכאלי: הדבר השני שאנחנו חוזרות ואומרות הוא שמזונות זאת לא קצבה.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה לומר, לפחות לפרוטוקול, שלא מקובל למחוא כאן כפיים.

מרב מיכאלי: הדבר הזה שמשרד המשפטים או משרד האוצר או מי שזה לא יהיה מסרב לעשות את ההבחנה המשפטית הזאת, על זה צריך להתעקש.

מרב מיכאלי: את המאבק על הקצבאות צריך לעשות.

חיים כץ: את מחוקקת.

חיים כץ: תחוקקי.

מרב מיכאלי: בסדר.

חיים כץ: זה קשה לך?

מרב מיכאלי: לא בגלל שקשה אלא שקשה לקבל את ההסכמה שלהם ואתה יודע את זה.

חיים כץ: מבחינתי, חוקקי.

מירב בן ארי: יש המון חוקים.

מירב בן ארי: אין מה לדאוג.

מירב בן ארי: חוקים יש הרבה אבל לא כסף.

מרב מיכאלי: אין לי בעיה להרים את הכפפה הזאת.

מרב מיכאלי: אני רוצה לסכם אתך אדוני.

מרב מיכאלי: אם אנחנו מביאות לזה פתרון משפטי, אתה תומך בזה ואתה מעביר את זה.

חיים כץ: מקובל עלי.

חיים כץ: אני עושה מאמץ להעביר.

<שלמה מור יוסף: משרד המשפטים צריך להעביר.

<שלמה מור יוסף: זה חוק שמשרד המשפטים צריך להעביר ולא משרד הרווחה.

מרב מיכאלי: אנחנו מצטרפות לכל ההסתייגויות של מרצ.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב ראש, כל מי שנוגע ומשפר את שכרן ומצבן של החד הוריות, יבורך.

מאיר כהן: אבל יושב כאן מנכ"ל הביטוח הלאומי שיודע שבתקציב 2014, במהלך שנת 2014, לא הייתי מוכן לשום תיקון אלא לעשות הפרדה ברורה - לא קיבלתי שום טיעון של הביטוח הלאומי אלא לעשות הפרדה ברורה - ושמזונות לא יוכרו כקצבה.

מאיר כהן: לשם כך נסעתי ל-OECD, בדקתי מקומות ואתה יודע שבשום מקום לא מכירים במזנות כקצבה, במיוחד לא מזונות שהוכרו על ידי בית המשפט.

מאיר כהן: ישבנו ועשינו הערכה תקציבית.

מאיר כהן: ההערכה התקציבית שלכם דיברה על 72 מיליון שקלים, תקצבנו את זה ב-2014 ואם זה היה עובר, אם הממשלה הייתה ממשיכה להתקיים, ה-72 מיליון שקלים, שזה באמת לא בשמים ובטח לא כאשר השר אומר שהוא יודע להביא מיליארדים - - -

חיים כץ: כאשר שישים אחוזים חוזרים.

מאיר כהן: בסדר.

מאיר כהן: שישים אחוזים חוזרים.

מאיר כהן: אז אמרו חמישים אחוזים והיום אומרים שישים אחוזים.

<קריאה: שבעים אחוזים.

מאיר כהן: זה לא משנה.

מאיר כהן: כלומר, זה לא שמי שמתנגד אומר שאנחנו מתנגדים לחוק או מתנגדים לשר או מתנגדים למשרד הרווחה או לביטוח הלאומי.

מאיר כהן: אבל מה סכנה בדבר הזה?

מאיר כהן: הסכנה בדבר הזה היא שזה נכנס לתוך התודעה של התיקון האמיתי ואז מחר בבוקר מישהו יבוא ויגיד שאנחנו תיקנו, הכנסת תיקנה את מצבן של החד הוריות.

מאיר כהן: אתם יודעים יפה מאוד, גם השר יודע, שזה באמת לא עושה תיקון משמעותי.

מאיר כהן: על אחת כמה וכמה שאתה לא מאפשר להן לקחת את מענק העבודה.

מאיר כהן: לכן אני אומר, תרצו לחוקק את זה – נחוקק את זה.

מאיר כהן: לא יהיה מישהו שירים אצבע כנגד חוק גם אם הוא נותן מאה שקלים לאם חד הורית, אבל חבל.

מאיר כהן: אני קורא לכם, לביטוח הלאומי, כי אתם לוחשים לאוזנו של השר, זאת הייתה הזדמנות פז למצוא את ה-72 מיליון שקלים ולגמור עם זה, ואתה יודע מה?

מאיר כהן: מי שהיה מנף את הדגל זה השר הזה.

מאיר כהן: אני לא הייתי אומר לו שום דבר והיינו מוחאים לו כפיים.

מאיר כהן: חבל שאתם לא לחשתם והתעקשתם להשיג את ה-72 מיליון השקלים האלה וזה לא בשמים.

מאיר כהן: זה פעם אחת היה פותר ומרגיע את כל הרוחות הרעות כי אלה 18,500 חד הוריות שעושים להן עוול לאורך זמן ולעשות תיקון קוסמטי, אולי זה חשוב אבל זה ייכנס לתודעה של הפתרון הכללי וזה לא נכון לעשות את זה.

חיים כץ: אני רוצה לענות לו במשפט.

חיים כץ: בתחילת הדיון אמרנו שיקימו תת ועדה לנושא המזונות.

חיים כץ: בנושא המזונות יש הבדל עצום בין שני ילדים לשלושה ילדים במענק העבודה.

חיים כץ: זאת מקבלת 652 שקלים וזאת מקבלת 600 או 700 שקלים.

חיים כץ: אלה הבדלים עצומים.

חיים כץ: צריך לרדת לפרטים ולראות את האופטימום, לארואת מה זה עושה וללכת על העניין הזה.

מאיר כהן: יש החלטה להקים תת ועדה כזאת?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: אני ביקשתי.

חיים כץ: יחד עם זאת, גם אתה שמת הצעת חוק לגבי הדיסריגרד.

חיים כץ: כשנוגעים בדיסריגרד, יש פועל יוצא שחלק מאלה שמקבלות מזונות, חלק, לא כולן, נהנות.

חיים כץ: אבל בגדול אין אחת שנפגעת.

<תמר שוורץ: יש פגיעה קודמת.

חיים כץ: אני לא יודע לגבי פגיעה קודמת.

<תמר שוורץ: מ-2003.

מאיר כהן: אני בכל אופן אגיש הסתייגות לסעיף 3.

אלי אלאלוף: נרשום את ההסתייגות.

אלי אלאלוף: אנחנו נדבר על ההסתייגויות.

<שמרית שקד גיטלין: אתה מדבר בשם סיעת יש עתיד?

מאיר כהן: אני לא יודע.

מאיר כהן: זאת ההסתייגות שלי.

<שמרית שקד גיטלין: אתה מנמק את ההסתייגות של חברת הכנסת אורלי לוי?

מאיר כהן: אני מנמק את ההסתייגות שלי.

חיים כץ: אנחנו עכשיו בהסתייגויות?

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: עוד לא התחלנו בהקראה.

אלי אלאלוף: הוא ביקש אישור לצאת.

<שמרית שקד גיטלין: ההסתייגות שלך, סעיף 3.

אלי אלאלוף: אדוני מנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופסור מור יוסף, בבקשה.

<שלמה מור יוסף: אני לא רוצה לצאת מכאן בלי שהקול שלי יישמע.

<שלמה מור יוסף: אין לי יותר מדי מה להוסיף אחרי שהשר דיבר אבל מילה אחת לנושא שהוא לא על סדר היום אבל הוא עיקר הדיון, נושא המזונות.

<שלמה מור יוסף: החוק הזה מדבר על חד הוריות באופן כללי, אלה שמקבלות מזונות ואלה שלא מקבלות מזונות ולגבי כל אלה הסביר השר בפרטי פרטים שיש כאן חוק מיטיב ברמות שונות.

<שלמה מור יוסף: אפשר להיטיב יותר.

<שלמה מור יוסף: אף אחד לא נפגע.

<שלמה מור יוסף: זה נושא אחד.

<שלמה מור יוסף: אבל באותו משפט אמר השר שהוא מבין, וזאת גם עמדת המוסד לביטוח לאומי, שנושא המזונות דורש התייחסות אחרת ולכן הוא הציע ליושב ראש הוועדה להקים ועדה, אם זו ועדה של הכנסת או ועדה מקצועית או ועדה מקצועית שתסייע לוועדת העבודה והרווחה, שתיקח את הנושא הזה.

<שלמה מור יוסף: אני רק מזכיר לכם שהנושא של המזונות הוא לא חוק ביטוח לאומי אלא הוא חוק של משרד המשפטים.

<שלמה מור יוסף: זה חוק אחר שמי שצריך להוביל את השינוי בו, זה משרד המשפטים.

<שלמה מור יוסף: אמר כאן השר בקולו שאם החוק הזה יעלה על סדר היום, הוא ייתן את התמיכה וזאת גם עמדת המוסד לביטוח לאומי שבאופן כללי הנושא של המזונות דורש התייחסות אחרת, אבל החוק הזה נותן פתרון לכולם.

אלי אלאלוף: רן נלמד, בבקשה.

<רן מלמד: תודה.

<רן מלמד: בדרך כלל אני מדבר די שוטף אבל הפעם ברשותכם, כתבתי את הדברים ואני אקריא אותם מהר ככל שניתן.

<רן מלמד: בשנת 1994 התגרשתי, שילמתי מזונות גם בימים מאוד מאוד קשים, הרגשתי אפילו שזכויותיי כאב נפגעות אבל אז, בשנת 2003, הכול התהפך.

<רן מלמד: הכרתי אלפי אימהות חד הוריות ששר האוצר החליט שהדרך להוציא אותן לעבודה היא למשוך מתחת לרגליהן את רשת הביטחון הכלכלית הבסיסית ביותר.

<רן מלמד: שמעתי סיפורים, ביקרתי בבתים של אימהות, קראתי את החקירות הבלתי סבירות שעשה להן הביטוח הלאומי והדרכים בהן המדינה התעקשה לקרוא להן פרזיטיות למרות שהן ממש לא כאלה.

<רן מלמד: אז הגיע קיץ 2003.

<רן מלמד: עשרות נשים שטיפלנו בהן צעדו לירושלים.

<רן מלמד: רק דבר אחד הן ביקשו: אל תפגעו ביכולת הקיום הבסיסית שלנו.

<רן מלמד: על קיום בכבוד, אף אחת לא דיברה.

<רן מלמד: הכול היה סביב ההישרדות היום יומית.

<רן מלמד: הקוסם התקשורתי של אז עשה את קסמיו.

<רן מלמד: מי שיכולה ללכת מאתיים קילומטרים, יכולה ללכת לעבוד, הוא אמר, בלי לחשוב בכלל שהעובדה שרוב השנים שהפגינו מולו היו נשים עובדות.

<רן מלמד: תארו לכם, הוא המשיך, שאישה צריכה לעבוד ב-1,200 שקלים ואז היא מקבלת קצבה מלאה.

<רן מלמד: הוא המשיך כאילו בסכום של 4,000 או 5,000 ואפילו 6,000 שקלים של היום אפשר לחיות והרי לא משנה אם זאת אם חד הורית עם ארבעה ילדים או אחת עם ילד אחד אבל תיק מלא חובות שהשאיר לה באהבה גדולה הגרוש שזנח אותה לאנחות והיא צריכה לשלם חלק מההכנסה שלה, חלק גדול, כדי לשלם אותם.

<רן מלמד: הקוסם הצליח.

<רן מלמד: הסטיגמה נשארה אבל יותר מזה, החסם המרכזי שיאפשר לאימהות החד הוריות לצאת לעבודה ולהתפרנס בכבוד נשאר גם הוא.

<רן מלמד: במשך שנים, במשך עשר השנים האחרונות או אפילו קצת יותר, הממשלה המשיכה בניסיונותיה.

<רן מלמד: לא ממש עבדו.

<רן מלמד: לסייע לנשים לצאת לעבודה.

<רן מלמד: הייתה לנו את תכנית ויסקונסין שהייתה יכולה להיות תכנית טובה אבל היא נכשלה בשלב הביצוע בצורה מחפירה.

<רן מלמד: בשלב מסוים הבין משרד האוצר והבינו במשרד הכלכלה שצריך לתת לאימהות החד הוריות שני תמריצים מאוד מאוד גדולים מעבר לנושא הדיסריגרד: מענק על התמדה בעבודה והמשך מתן ההטבות.

<רן מלמד: זה לא בוצע.

<רן מלמד: הגיעה שנת 2013 והממשלה הקודמת ניסתה לעשות שינוי אבל השינוי הזה לדעתי לא צלח כי הממשלה התפרקה.

<רן מלמד: עכשיו מגיע שר הרווחה עם הצעת חוק שאני מודה שאני יכול לאהוב אותה מאוד בגלל שהיא פותחת יותר מסדק בדלת.

חיים כץ: סדק.

<רן מלמד: היא פותחת לדעתי יותר אבל כמו תמיד, יש מי שיודע לקלקל והמישהו הזה הוא מי שיצר את תכנית ויסקונסין, המישהו הזה הוא מי שיושב ומחליט ונאמר לי במפורש על ידי פקיד בכיר במשרד האוצר שאנחנו נעשה הכול עבור האימהות החד הוריות, רק אל תבקשו לבטל את הדיסריגרד כי זה פוגע לנו באגו משנת 2003.

<רן מלמד: המלים נאמרו והן נאמרו חד משמעית.

חיים כץ: עזוב.

חיים כץ: זה סדק בקיר.

חיים כץ: הבנת?

<רן מלמד: אני מסיים.

<רן מלמד: עוד שלושה משפטים.

<רן מלמד: חשבתי באמת איך צריך להתייחס להצעת החוק הזאת ואמרתי לעצמי שצריך להתייחס לארבע שאלות.

<רן מלמד: האחת היא האם החוק יגרום הפסד לאימהות.

<רן מלמד: השנייה, האם הוא יגרום לכך שהמאבק שלנו על זכותן של האימהות להתפרנס בכבוד ולהמשיך לקבל את מימון הביניים של המזונות לא ייפגע.

<רן מלמד: האם החוק יביא לכך שמי שאנחנו רוצים שיעזור לנו בהפרדת המזונות אכן יעשה זאת והאם ההטבות הנלוות יימשכו.

<רן מלמד: קיבלתי משר הרווחה תשובה על ארבעת הדברים האלה עמו שוחחתי בסוף השבוע.

<רן מלמד: לכן, עם כל הקושי, אני חושב שיש כאן בשורה אמיתית אלא ששני דברים צריך לזכור: האחד, אם חד הורית שלא נמצאת במסלול הבטחת הכנסה ומזונות יכולה להשתכר עד 10,000 שקלים בלי שהיא משלמת מס הכנסה.

<רן מלמד: אז למה צריך להוריד לה?

<רן מלמד: הדבר השני, אדוני, אנא בקש שכבר במחצית שנת 2018 ולא בסופה יוגש לך דוח ביניים על מה התוצאות של הוראת השעה כדי לראות אם להמשיך.

חיים כץ: אני מקווה שלפני זה כבר יהיה שינוי.

<קריאה: לא יהיה שינוי.

<קריאה: אני מבקשת לכבד את הקול של הילדים שלא נמצאים כאן.

אלי אלאלוף: אל תגררי אותי להערות לא נעימות.

אלי אלאלוף: אל תביאי אותי לכך שאני אזהיר אותך.

<קריאה: אני שש שנים בזירה הזאת.

<קריאה: ידיד קיבל רבע שעה ואני מבקשת דקה.

<קריאה: ילדים שזכאים למזונות - - -

אלי אלאלוף: את רוצה שאני אשתמש בסמכותי?

<קריאה: ההכנסה שלהם נופלת מעבודה.

<קריאה: היא לא כמו הבטחת הכנסה.

<קריאה: מוציאים אותה מהעבודה.

אלי אלאלוף: בינתיים את מפריעה לדיון.

אלי אלאלוף: שמעתי כבר הערות למה לא ועדה מקצועית.

אלי אלאלוף: אני מחליט, זאת סמכות יושב ראש, להקים – במיוחד עם המלצת שר הרווחה – ועדת משנה לענייני המזונות בראשותה של חברת הכנסת מירב בן ארי.

<קריאה: אבל בוא נוציא אותה מהחוק.

אלי אלאלוף: אל תפריעי לי באמצע הדברים.

<שלמה מור יוסף: מה להוציא?

<שלמה מור יוסף: את רק מקלקלת להם.

אלי אלאלוף: אני כיבדתי כל אחד שדיבר.

אלי אלאלוף: אין לי הרבה משפטים לומר, תאפשרו לי.

אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שאנחנו מקימים ועדת משנה בראשותה של חברת הכנסת מירב בן ארי בהשתתפות חברי כנסת שירצו להצטרף.

אלי אלאלוף: הוועדה רשאית להזמין לדיוניה גם אנשי מקצוע לפי הצורך.

אלי אלאלוף: הדבר השני.

אלי אלאלוף: הוועדה הזאת, אנחנו נבקש ממנה, תקיים דיון – הכנסת יוצאת לפגרה – עד סוף המושב הבא.

אלי אלאלוף: דהיינו, אם אפשר בסביבות נובמבר היא תסיים את עבודתה.

אלי אלאלוף: כמובן ועדת משנה רשאית להזמין גם ציבור וגם נציגי ארגונים.

אלי אלאלוף: עכשיו אנחנו מתחילים בהקראת הצעת החוק.

אלי אלאלוף: לפני כן, מילה.

אלי אלאלוף: זה לא החוק האופטימלי אבל זאת ראשית דרך.

אלי אלאלוף: מי שרוצה לראות דרך מתחילה, שייתן ליועצת המשפטית שלנו לקרוא אותו.

אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לסיים את הישיבה עד שעה 12:00.

<שמרית שקד גיטלין: ראשית, אני רוצה להסביר שבהצעת החוק הממשלתית נכלל סעיף 4 להצעת החוק.

<שמרית שקד גיטלין: סעיף 4 להצעת החוק מדבר על העברת מידע מהמוסד לביטוח לאומי לרשות המסים בישראל.

<שמרית שקד גיטלין: כרגע הסעיף הזה – עדיין אין לו נוסח מגובש וההצעה היא לפצל את הסעיף הזה מתוך הצעת החוק.

<שמרית שקד גיטלין: זה לא מונע את יישום החוק.

<שמרית שקד גיטלין: זאת אומרת, אפשר ליישם את החוק באמצעות תקנות וגם ככל שירצו לעשות איזה שהן סימולציות עוד לפני קבלת המענק, יוכלו לקדם את הצעת החוק המפוצלת.

<שמרית שקד גיטלין: לכן אני מציעה לוועדה, בהסכמת משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, לפצל את סעיף 4 שעניינו העברת מידע מהצעת החוק.

חיים כץ: מה זה אומר?

חיים כץ: החוק הזה צריך להיות מיושם בינואר והפעם הראשונה שיצטרכו לגשת למס יהיה בדצמבר שנה אחרי כן.

<שמרית שקד גיטלין: שוב, אין בעיה ליישם את החוק גם בלי הסעיף הזה עם התקנת תקנות.

<שמרית שקד גיטלין: אפשר להצביע על הפיצול.

אלי אלאלוף: מי בעד פיצל סעיף 4 מהצעת החוק?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד הפיצול – פה אחד

אלי אלאלוף: אושר.

<שמרית שקד גיטלין: פיצול סעיף 4 אושר וזה כמובן כפוף לאישור מליאת הכנסת.

<שמרית שקד גיטלין: אנחנו נעלה את זה לאישור מליאת הכנסת.

<שמרית שקד גיטלין: חוק הבטחת הכנסה – הוראת שעה בתקופה שמים תחילתו של חוק זה עד תום שנתיים מהיום האמור (בחוק זה – תקופת הוראת השעה) יקראו את חוק הבטחת הכנסה, התשמ"א-1980 (להלן – חוק הבטחת הכנסה), כך: אני אזכיר שהתחילה היא ב-1 בינואר 2017, כך שמדובר בשנתיים מתאריך זה.

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 12(א), בפסקה (2), בסופה יבוא "ולעניין הורה עצמאי – סכום כמפורט להלן, לפי העניין, (בפרק זה – סכום הניכוי להורה עצמאי).

<שמרית שקד גיטלין: לעניין חלק ההכנסה מתגמול וכן מהמקורות המפורטים בסעיף 2(1) ו-(2) לפקודה (בפסקה זו – הכנסה מגמול ומעבודה) - כאן יש תיקון שהשר הכריז עליו כרגע ואת המספרים המדויקים קיבלנו כרגע מהמוסד לביטוח לאומי – עד ל-33.81 אחוזים מהשכר הממוצע – סכום השווה ל-75 אחוזים מההכנסה מתגמול ומעבודה לאחר שנוכה ממנה הסכום האמור בפסקה (1).

<שמרית שקד גיטלין: לעניין חלק ההכנסה מתגמול ומעבודה העולה על 33.81 אחוזים מהשכר הממוצע – סכום השווה לארבעים אחוזים מההכנסה מתגמול ומעבודה".

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 12א(א) בפסקה (2), בסופה יבוא "ולעניין הורה עצמאי – סכום הניכוי להורה עצמאי".

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 12ב(א), בפסקה (2), בסופה יבוא "ולעניין הורה עצמאי – סכום הניכוי להורה עצמאי".

ג'מאל זחאלקה: ארבעים אחוזים נשארים?

<שמרית שקד גיטלין: ארבעים אחוזים נשארים מעבר לסכום של ה-33.

<שמרית שקד גיטלין: 81 אחוזים.

מירב בן ארי: עבר ל-33.81 אחוזים.

ג'מאל זחאלקה: צריך להגיש את ההסתייגות לסעיף הזה עכשיו?

<שמרית שקד גיטלין: אני מניחה שנעשה זאת בסוף.

אלי אלאלוף: בסוף.

<שמרית שקד גיטלין: אנחנו נסיים לקרוא.

<שמרית שקד גיטלין: נצביע על ההסתייגויות ואז נצביע על נוסח הסעיף, כמובן בהתאם להחלטת היושב ראש.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו את רק מקריאה.

<שמרית שקד גיטלין: כן.

אלי אלאלוף: למי שיש הסתייגות, בסוף נצביע עליה ואחר כך נצביע על כל החוק.

<שמרית שקד גיטלין: תיקון חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003) בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002, בסעיף 21(ב)(2), אחרי "לפי סעיף 12א" יבוא "ולפי סעיף 12ב" והמלים "כנוסחו בחוק זה" – יימחקו.

<שמרית שקד גיטלין: תיקון חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בשוק העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) בחוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה), התשס"ח2007 (להלן – חוק מענק עבודה): כאן לא מופיע הנוסח שנכלל בהצעת החוק הממשלתית שדיבר על כך שכל מי שקיבלה את הניכוי המוגדל לא זכאית למענק עבודה.

<שמרית שקד גיטלין: תכף נסביר מה יש במקום.

<שמרית שקד גיטלין: יש כאן בעצם שני תיקונים.

<שמרית שקד גיטלין: התיקון הראשון הוא בקשה של רשות המסים להכניס בתוך החוק הזה איזשהו תיקון טעות בסכומים של מענק עבודה ואני אבקש שהם יסבירו את זה, ברשותך אדוני.

אלי אלאלוף: כן, בבקשה, נציג רשות המסים.

<ישי פרלמן: לפני מספר חודשים עבר תיקון לחוק מענק עבודה במסגרתו נעשתה טעות סופר.

<ישי פרלמן: כאן אנחנו רק מתקנים את טעות הסופר.

<ישי פרלמן: עברנו על זה עם הלשכה המשפטית ואין כאן משמעות מעבר לתיקון של טעות סופר.

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 6ב בפסקת משנה (א)(1)(ג), במקום "9,450" יבוא "9,334.71".

<שמרית שקד גיטלין: בפסקת משנה (ב)(2)(ב), במקום "3,960" יבוא "3,904.33".

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף קטן (ג), במקום "3,960" יבוא "3,904.44".

<שמרית שקד גיטלין: אחרי סעיף 6ב יבוא: זה בעצם הסעיף החדש שאמור לתת מענה לבעיה שהועלתה.

<שמרית שקד גיטלין: "6ג.

<שמרית שקד גיטלין: עובד שקיבל גמלה או תשלום להורה עצמאי, בחודש עבודה מסוים בשנות המס 2017 ו-2018, ינוכה מסכום המענק שזכאי לו העובד בהתאם להוראות חוק זה, בעד אותו חודש, סכום השווה להפרש שבין הגמלה שהשתלמה לו לפי הוראות חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה), התשע"ו-2016, לבין הגמלה שהייתה משתלמת לעובד לולא הוראות חוק הבטחת הכנסה (הוראת שעה), התשע"ו-2016, ולא יותר מגובה המענק שהוא זכאי לו בעד אותו חודש.

<שמרית שקד גיטלין: כלומר, עובד מגיש כרגיל תביעה למענק עבודה כפי שהוא היה מגיש לפני החוק הזה אלא שממענק העבודה מנוכה בעצם התוספת שהוא קיבל בעקבות החוק הזה שמחוקקים כרגע.

<שמרית שקד גיטלין: ככל שהתוספת שהוא קיבל בחוק הזה גדולה יותר ממענק העבודה, בעצם הוא לא מקבל הפרש שלילי אלא הוא פשוט לא מקבל מענק עבודה.

<שמרית שקד גיטלין: "גמלה או תשלום להורה עצמאי" – גמלה או תשלום, להורה עצמאי, לפי חוק הבטחת הכנסה או חוק המזונות, שלצורך חישובם נוכה סכום הניכוי להורה עצמאי כאמור בסעיפים 12(א)(2), 12א(א)(2) או 12ב(א)(2) לחוק הבטחת הכנסה.

<שמרית שקד גיטלין: "חוק הבטחת הכנסה" – חוק הבטחת הכנסה, התשמ"א-1980.

<שמרית שקד גיטלין: "חוק המזונות" – חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל"ב-1972".

<שמרית שקד גיטלין: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה, למעט סעיף 2, ביום ג' בטבת התשע"ז (1 בינואר 2017) (להלן – יום התחילה).

<שמרית שקד גיטלין: סעיפים 1 ו-3 לחוק זה יחולו לגבי גמלה, תשלום או מענק המשתלמים לפי חוק הבטחת הכנסה, חוק המזונות (הבטחת תשלום), התשל"ב-1972, או חוק מענק עבודה, בעד תקופת הוראת השעה.

<שמרית שקד גיטלין: חובת דיווח בתקופת הוראת השעה יבחן המוסד את יישומו של סעיף 1 לחוק זה, לרבות שינוי בהכנסה מעבודה של הורים עצמאים הזכאים לגמלת הבטחת הכנסה או לתשלום מזונות, ולרבות שינויים בסכום גמלת הבטחת הכנסה או בתשלום מזונות של הורים עצמאיים, וידווח על הנתונים האמורים והמסקנות מהם לוועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת עד ליום 1 בנובמבר 2018.

<שמרית שקד גיטלין: כלומר, חודש לפני שמסתיימת הוראת השעה, המוסד לביטוח לאומי יצטרך להעביר דיווח.

<שמרית שקד גיטלין: אני רק אומר לגבי הנושא שפיצלנו את סעיף 4, בעצם המוסד ורשות המסים צריכים לדאוג או להתקנת תקנות או לחוקק את החוק בתוך זמן קצר על מנת שבאמת יהיה אפשר ליישם את העניין באופן מלא.

<שמרית שקד גיטלין: בעצם אין חובה שיהיה חוק אלא יכול להיות שהם יוכלו לפתור את כל העניין הזה בהתקנת תקנות.

אלי אלאלוף: נעבור להסתייגויות.

אלי אלאלוף: מי שיש לו הסתייגויות שעוד לא הועברו, בבקשה תעבירו אותן.

ג'מאל זחאלקה: אני עברתי על ההסתייגויות של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן ואני מצטרף אליהן.

ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שזה רשום כך.

<שמרית שקד גיטלין: אתה מנמק אותן בשם כל הסיעה או רק בשמך?

ג'מאל זחאלקה: בשם כל הסיעה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לוודא שזה רשום.

<שמרית שקד גיטלין: אני אומר מה ההסתייגות שלך.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לוודא שאנחנו רשומים.

<שמרית שקד גיטלין: כן.

אלי אלאלוף: אתה מנמק בשם הסיעה?

ג'מאל זחאלקה: כן.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שיירשמו השמות שלנו, שתהיה לנו זכות דיבור.

<שמרית שקד גיטלין: אתה מדבר על הסתייגות או על רשות דיבור?

ג'מאל זחאלקה: הסתייגות בשם הסיעה.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לוודא שהשמות שלנו יופיעו.

<שמרית שקד גיטלין: השמות יופיעו.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להקריא את ההסתייגות שלי.

אלי אלאלוף: נקרא את השמות.

<שמרית שקד גיטלין: חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומאס סלימאן, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה, אחמד טיבי, עבד אל חכים חאג' יחיא, חנין זועבי, דב חנין, טלב אבו עראר, יוסף ג'בארין, באסל גטאס, אוסאמה סעדי, עבדאללה אבו מערוף.

ג'מאל זחאלקה: ההסתייגות שלי היא כדלקמן.

ג'מאל זחאלקה: בסעיף 1, אני הבעתי את העמדה העקרונית שלא צריך להיות שום ניכוי.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו באופן עקרוני נגד כל קיזוז או נגד כל הפרדה מהסכום של המזונות מה שמשלם הביטוח הלאומי בגלל העבודה כי אסור להעניש משפחה בגלל שהאימא עובדת.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאלה דברים ברורים.

ג'מאל זחאלקה: העמדה של השר ושל המשרד היא רבע עבודה.

ג'מאל זחאלקה: שיפור קטן, אבל בעצם הוא יביא לנזק כי במקום לשנות את זה, זה ימנע את השינוי האמיתי שצריך לעשות אותו.

ג'מאל זחאלקה: זה כאילו קרב בלימה למניעת השינוי המיוחל.

ג'מאל זחאלקה: בכל זאת אנחנו מציעים תיקון קטן שלדעתי הוא צריך להתקבל על ידי השר ועל ידי הרוב בוועדה והוא שהסכום העליון של 3,000 שקלים, זה משהו שרירותי ואין מאחוריו שום הגיון כלכלי.

ג'מאל זחאלקה: יש מספר שהוא שכר מינימום במשק.

חיים כץ: ממש לא.

חיים כץ: אני מוכן אחר כך לשבת אתך ולהסביר לך.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר את דעתנו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מציעים שבמקום המלים "עד 33.

ג'מאל זחאלקה: 81 אחוזים מהשכר הממוצע" יבוא "עד לשכר המינימום כהגדרתו בחוק שכר מינימום".

ג'מאל זחאלקה: זה בפסקה (א) ובפסקה (ב) לסעיף 1(1).

ג'מאל זחאלקה: זה התיקון המוצע.

<שמרית שקד גיטלין: אני מבינה שאין עוד חברי כנסת שמסתייגים מסעיף 1.

<שמרית שקד גיטלין: אתה יכול להציע על ההסתייגות לסעיף 1.

<שמרית שקד גיטלין: מציינת נציגת האוצר שמדובר בהסתייגות תקציבית.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות לסעיף 1 שהגיש חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – 4

אלי אלאלוף: ההסתייגות לסעיף 1 לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

<שמרית שקד גיטלין: ההסתייגות של הרשימה המשותפת לסעיף 1 לא התקבלה.

ג'מאל זחאלקה: הסתייגות שנייה.

<שמרית שקד גיטלין: אני רוצה לוודא שלסעיף 2 לא הוגשו הסתייגויות.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו מצביעים על סעיף 1 כנוסח הוועדה?

<שמרית שקד גיטלין: לא.

<שמרית שקד גיטלין: אנחנו נצביע על כל ההסתייגויות ואז נצביע על נוסח החוק.

<שמרית שקד גיטלין: לסעיף 2 אין הסתייגויות.

<שמרית שקד גיטלין: לסעיף 3 יש לנו הסתייגויות.

<שמרית שקד גיטלין: אתה רוצה לנמק?

ג'מאל זחאלקה: שוב, אותו עיקרון.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו חוזרים שוב על אותו עיקרון שלא צריך לפגוע באישה בגלל יציאה לעבודה או בגלל הכנסה נוספת.

ג'מאל זחאלקה: גם כאן אני מציע להצביע על ביטול סעיף 3.

ג'מאל זחאלקה: זאת אותה הסתייגות כפי שיש למאיר כהן.

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 3, יש פסקה (1) שהוא תיקון טעות וסעיף (2) שזה הקיזוז של מענקי העבודה.

<שמרית שקד גיטלין: אתה רוצה להסתייג על כל סעיף 3 או רק על סעיף 3(2)?

ג'מאל זחאלקה: תיקון הטעות, שיעשו את זה במקום אחר.

ג'מאל זחאלקה: זה עניין טכני.

ג'מאל זחאלקה: על סעיף 3(2).

<שמרית שקד גיטלין: יש לנו עוד חברי כנסת שיש להם את אותה הסתייגות.

<שמרית שקד גיטלין: מרב מיכאלי בשם המחנה הציוני, למחוק את סעיף 3(2).

ג'מאל זחאלקה: גם מאיר כהן.

אלי אלאלוף: כל המחנה הציוני?

אלי אלאלוף: לא ראינו רשימה.

<שמרית שקד גיטלין: העבירו לנו.

<שמרית שקד גיטלין: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בשם כל המחנה הציוני.

<שמרית שקד גיטלין: הועברו לנו חתימות של מרצ גם לעניין זה שסעיף 3(2) יימחק.

<שמרית שקד גיטלין: חברת הכנסת אורלי, גם כן הסתייגות לעניין זה שסעיף 3(2) יימחק.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

<שמרית שקד גיטלין: סעיף 3(1) הוא תיקון של רשות המסים.

<שמרית שקד גיטלין: סעיף 3(2) מדבר על הקיזוז של מענק עבודה.

<שמרית שקד גיטלין: גם חבר הכנסת מאיר כהן הגיש הסתייגות שסעיף 3(2) יימחק.

<שמרית שקד גיטלין: על כל ההסתייגויות האלה אתה יכול להצביע.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור ההסתייגויות לסעיף 3(2)?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגויות – 6

אלי אלאלוף: ההסתייגויות לסעיף 3(2) לא נתקבלו.

אלי אלאלוף: אורלי, ברשותך, אני לא יודע אם את יכולה להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה, אם אין נציג מישראל ביתנו.

אורלי לוי אבקסיס: תבדקו את התקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, יש לי ייעוץ מאיל ינון.

אורלי לוי אבקסיס: או שהם יבואו ויעבדו או שתספור את ידי כחברה.

אלי אלאלוף: אני חוזר על ההצבעה.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגויות לסעיף 3(2)?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגויות – 6

אלי אלאלוף: ההסתייגויות לסעיף 3(2) לא נתקבלו.

אלי אלאלוף: ההסתייגויות לא התקבלו.

<שמרית שקד גיטלין: לסעיף 4 שפוצל, ההסתייגויות שהוגשו לסעיף לא רלוונטיות כי הסעיף פוצל מהצעת החוק.

<שמרית שקד גיטלין: לסעיף 5, יש לנו רק הסתייגות של חברת הכנסת אורלי לוי לגבי התחולה.

<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 5(ב) המלים "חוק המזונות, הבטחת התשלום" – יימחקו.

אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסעיף 5?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד ההסתייגויות – 6

אלי אלאלוף: ההסתייגות לסעיף 5 לא נתקבלה.

אלי אלאלוף: ההסתייגות לא התקבלה.

<שמרית שקד גיטלין: אצלנו לא רשומות הסתייגויות נוספות.

<שמרית שקד גיטלין: יש עוד חברי כנסת שרוצים להגיש הסתייגות?

אלי אלאלוף: חברים, הגענו לשעה מכרעת ואני חייב להקדים ולומר שלמרות כל ההערות שהיו, החוק הזה הו לך להיטיב עם האוכלוסייה שזקוקה לעזרה ואני שמח על כך.

אלי אלאלוף: אני מביא את הצעת החוק להצבעה.

אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הבטחת הכנסה (ניכוי להורה עצמאי - הוראת שעה ותיקון), התשע"ו-2016?

אלי אלאלוף: מי נגד?

אלי אלאלוף: מי נמנע?

אלי אלאלוף: בעד הצעת החוק – 10

אלי אלאלוף: נמנעים - 2

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, לפרוטוקול, אני בעד הצעת החוק.

אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית ותועבר למליאה.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכם.