הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 66, 2016-07-20 09:00

אלי כהן: בוקר טוב, אנחנו פותחים את הישיבה.

אלי כהן: ברשותכם, נעבור לייעוץ המשפטי שייתן לנו סקירה.

<תומר רוזנר: בוקר טוב אדוני היושב ראש.

<תומר רוזנר: בעקבות הדיונים שהיו בהצעת החוק לקראת הקריאה הראשונה ובעקבות שאלות שעלו במהלך הכנת הצעת החוק לקראת הדיון היום בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, ביצענו מספר שינויים שהם יותר הבהרות בנוסח שמונח בפניכם, בנוסח שאושר לקריאה ראשונה.

<תומר רוזנר: השינוי האחד, הוחלף סעיף קטן (ט) המוצע, כך שיובהר באופן ברור שהחובה שמוטלת בחוק הזה לתת הקלה של עשרה אחוזים במספר יחידות הבנייה אינה גורעת מהסמכות של הוועדה המקומית לפי שיקול דעתה לתת את ההקלות שמותר לה לתת לפי שיקול דעת, כלומר, בין אפס לשלושים אחוזים.

<תומר רוזנר: כלומר, גם אם מוגשת בקשה להקלה של למשל עשרה אחוזים ולא מתקיימים התנאים שמופיעים כאן ומפורטים כאן, עדיין לוועדה המקומית יש שיקול דעת לתת או לא לתת אם היא רוצה וגם בין עשרים לשלושים אחוזים.

<תומר רוזנר: עוד דבר שהובהר הוא שהבקשה להקלה חייבת להיות מוגשת כך שתתבקש בה לפחות עשרה אחוזים תוספת יחידות דיור.

<תומר רוזנר: אם מתבקש פחות, לא חלה החובה לתת את ההקלה.

<תומר רוזנר: כלומר, החובה נוצרת אם מתבקשים עשרה אחוזים ואז הוועדה חייבת לתת את עשרת האחוזים במסגרת ההקלה.

<קריאה: מעל עשרה אחוזים?

<תומר רוזנר: זה לפי שיקול דעתה.

<תומר רוזנר: עשרה אחוזים – חובה, מעל זה – זה לפי שיקול דעתה של הוועדה.

<תומר רוזנר: נקודה נוספת שעלתה ואני מבקש להבהיר.

<תומר רוזנר: נשאלה השאלה למה בעצם אנחנו הולכים במנגנון של הקלה בהקשר הזה כי לכאורה זאת חובה ולמה יש צורך לפרסם וכולי.

<תומר רוזנר: עדיין אנחנו סבורים שכדי להפעיל את הסמכות הזאת, נדרש, ראשית, להביא את הדבר לידיעת התושבים שגרים מסביב, ושנית, עדיין צריכה להיות ביקורת ציבורית ואחרת על הפעלת ההוראה הזאת.

<תומר רוזנר: לפיכך אני מציע שגלעד יקריא את הצעת החוק ונשמע את ההערות.

<גלעד קרן: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' - הוראת שעה) (חובת מתן הקלה לתוספת דירות למגורים), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 147 החל ביום פרסומו של חוק זה ועד יום כ"א באב תשפ"א (1 באוגוסט 2021) יקראו את סעיף 147 לחוק התכנון והבנייה התשכ"ה-1965, כך שאחרי סעיף קטן (ז) יבוא: "(ח) (1) ועדה מקומית תיתן הקלה לתוספת דירות למגורים בתחום רשות עירונית בשיעור של עשרה אחוזים מהמספר המרבי של דירות המגורים המותר לבנייה על מגרש או על מספר מגרשים גובלים לפי העניין, על פי הוראות התכנית החלה על המגרש, אף אם נקבע בתכנית כי סטייה מהוראות התכנית כאמור לעניין זה תהיה סטייה ניכרת בהתקיים כל אלה: שטחן הממוצע של דירות המגורים במגרש או במגרשים לפי העניין לאחר מתן ההקלה יעלה על שמונים מטרים רבועים.

<גלעד קרן: שטחה של כל דירת מגורים שתיווסף לבניין מעבר למוצע לפי התכנית לא יעלה על שמונים מטרים רבועים.

<גלעד קרן: בסעיף קטן זה – דירה קטנה.

<גלעד קרן: הבקשה להקלה חתומה בידי כל בעלי הזכויות במגרש או במגרשים לפי העניין ומבוקשת בה הקלה בשיעור של עשרה אחוזים לפחות מהמספר המרבי של דירות המגורים המותר לבנייה על המגרש או המגרשים כאמור.

<גלעד קרן: המגרש מיועד למגורים בבנייה רוויה.

<גלעד קרן: בעת הגשת הבקשה להקלה טרם התחילה הקמת הבניין שלגביו מתבקשת התוספת.

<גלעד קרן: לעניין זה לא יראו את תחילת הקמתו של הבניין בהריסתו של בניין קיים, בעבודות חפירה או בעבודות פיתוח או בעבודות כיוצא באלה הנעשות כהכנה להקמת הבניין.

<גלעד קרן: התכנית כאמור נכנסה לתוקף לפני יום כ"ה בטבת התשע"ה (1 בינואר 2011) ואינה תכנית לפינוי ובינוי.

<גלעד קרן: בבקשה להקלת סיוע מספר דירות המגורים המותרות לבנייה במגרש או במגרשים לפי התכנית וההקלות שאושרו לגבי מספר דירות המגורים במגרש או במגרשים קודם להגשתה.

<גלעד קרן: (2) חובת מתן ההקלה כאמור בפסקה (1) לא תחול על ועדה מקומית במחוז הצפון או הדרום או בתחום רשות עירונית ששר האוצר קבע לגביה בצו כי נוכח קיומו של מלאי מספיק של דירות קטנות בתחומה או נוכח מספר הדירות הקטנות שבנייתן הותרה בתחומה בשנה קדמה למועד מתן הצו, אין צורך או הצדקה לחייב מתן הקלה כאמור.

<גלעד קרן: (3) בסעיף קטן זה – "בנייה רוויה" – בנייה בצפיפות של שש דירות מגורים לדונם לפחות.

<גלעד קרן: "דירת מגורים" – מערכת חדרים או תאים שנועדה לשמש יחידה שלמה או נפרדת למגורים בלבד.

<גלעד קרן: "שטח דירת מגורים" – השטח הכולל המותר לבנייה של דירת מגורים לרבות שטחו של מרחב מוגן.

<גלעד קרן: אין בהוראות סעיף קטן (ח) כדי לגרוע מסמכותה של ועדה מקומית ליתן הקלה מהמספר המרבי של דירות המגורים המותר לבנייה על מגרש לפי שיקול דעתה אף אם לא נתמלאו בבקשה להקלה התנאים האמורים באותו סעיף קטן ובכפוף להוראות שנקבעו לפי סעיף 151(ב).

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: אנחנו נפתח את הדיון להתייחסויות ככל שיש.

אלי כהן: נתחיל בלשכת עורכי הדין.

אלי כהן: יצחק נטוביץ'.

אלי כהן: אחריו אורי זרובבל וערן פיטלסון.

<יצחק נטוביץ: בוקר טוב.

<יצחק נטוביץ: קודם כל, תודה רבה לחבר הכנסת אלי כהן על היוזמה, יוזמה ברוכה.

<יצחק נטוביץ: אני אעבור על כמה הערות שיש לי להצעת החוק.

<יצחק נטוביץ: אגב, ההערה החשובה ביותר שהייתה לי, אני רואה שמחקו אותה בנושא של בני מקום וטוב שכך כי זה היה מאפשר לעשות חסם ולעצור את עשרת האחוזים חובה.

<יצחק נטוביץ: לגבי סעיף (ח)(1), אמר תומר שלמעשה צריך פרסום.

<יצחק נטוביץ: שאלה שלי היא, ראשית, למה צריך פרסום?

<יצחק נטוביץ: אם אנחנו מדברים כאן על חוק, כמו שאנחנו יודעים חוק גובר על תכנית.

<יצחק נטוביץ: במספר הדירות לפי התכנית לא צריך פרסום, אבל כאשר החוק, כאשר יש חוק של תוספת עשרה אחוזים, לשם מה הפרסום?

<יצחק נטוביץ: הרי פרסום נועד כדי שיגישו התנגדויות.

<יצחק נטוביץ: אנחנו יודעים שהתנגדויות לא יהיו כאן אלא אם כן יגידו שכיוון שיש פרסום, מן הסתם יש התנגדויות של דיירים.

<יצחק נטוביץ: זה יכול להביא לפרשנויות, לוועדות ערר ולבתי משפט.

<יצחק נטוביץ: אני חושב שצריך לכתוב הקלה.

<יצחק נטוביץ: בסדר, כי זאת אולי הקלה אבל ללא פרסום כי אחרת אין טעם בכל ההקלה.

<יצחק נטוביץ: אין טעם בכל החובה, כי לשם מה לפרסם?

<יצחק נטוביץ: כדי שהשכנים יריבו?

<יצחק נטוביץ: כמו שיש בתכנית מספר דירות, היום יש חוק ובמקום עשרים זה 22 שאפשר לעשות.

<יצחק נטוביץ: לדעתי לא צריך את הפרסום כי זה רק יכול לגרום לתקלות.

<יצחק נטוביץ: בסעיף (ב) מדובר על שמונים מטרים.

<יצחק נטוביץ: בדירות החדשות, באותם עשרה אחוזים דירות, שמונים מטרים כולל ממ"ד.

<יצחק נטוביץ: לפעמים אדוני היושב ראש יש מקרים תכנוניים, בגלל בעיות תכנון, שאי אפשר לייצר את הדירה הזאת של השמונים מטרים.

<יצחק נטוביץ: אני הייתי מציע שאם מבחינה תכנונית יהיה קשה, לתת עוד עשרה מטרים, עוד 15 מטרים, כדי שלא יהיה משהו קטיגורי ובגלל זה נפסיד דירות שיכולים לבנות אותן.

<יצחק נטוביץ: יש כאן הגבלה על שמונים מטרים.

<יצחק נטוביץ: אני אומר שהמטרה היא נכונה אבל שייכתב שכאשר מבחינה תכנונית לא ניתן לעשות את זה – תנאי השטח, יש מגרשים לא מודולריים – יהיה אפשר לעשות אולי עד מאה מטרים, עד תשעים מטרים, עד 95 מטרים.

<יצחק נטוביץ: אני משאיר את זה לשיקול היושב ראש.

<יצחק נטוביץ: בסעיף (ג) כתוב שהקלה לפחות עשרה אחוזים.

<יצחק נטוביץ: מאותה סיבה, אם אני יכול רק חמישה אחוזים, אז אני אתן את הרשות?

<יצחק נטוביץ: אני יכול עוד דירה או עוד שתי דירות במקום ארבע דירות לייצר באותו מגרש.

<יצחק נטוביץ: אני חושב שאפשר לכתוב שאפשר גם פחות מעשרה אחוזים.

<יצחק נטוביץ: הכוונה הייתה שאתה יכול להגיש את הבקשה מעשרה אחוזים עד שלושים, כאשר עשרה אחוזים הם חובה.

<יצחק נטוביץ: כך אני מבין את סעיף קטן (ג).

<יצחק נטוביץ: באותה בקשה אתה יכול להגיש גם עשרה אחוזים חובה וגם עוד עשרה או עשרים אחוזים שהם ברשות ולא חובה.

<יצחק נטוביץ: אגב, לא הייתי כותב את המילה שיקול דעתה בסעיף (ט), שם נאמר לשיקול דעתה.

<יצחק נטוביץ: בחוק עד היום, לא בחוק ולא בתקנות, לא כתוב שיקול דעתה של הוועדה.

<יצחק נטוביץ: אין את המלים האלה.

<יצחק נטוביץ: אני הייתי כותב בהתאם לתקנות סטייה ניכרת.

<יצחק נטוביץ: אין שיקול דעתה היום למרות שיש פרשנויות כאלה ואחרות.

<יצחק נטוביץ: אל תרחיבו בחוק את הסמכויות של ועדות התכנון כי זה לא שיקול דעתה.

<יצחק נטוביץ: אפשר לערער על שיקול דעתה בפני ועדת ערר.

<יצחק נטוביץ: לדעתי המינוח שיקול דעתה לא קיים בחוק, ולכן אל תכתבו את זה שיש לה שיקול דעת בשלושים אחוזים, מה שיש לה, יש לה, זה בתקנות סטייה ניכרת, שם כתוב במפורש ואפשר לערער על זה, יש מידתיות ויש ועדות ערר.

<יצחק נטוביץ: נחזור לסדר הסעיפים.

<יצחק נטוביץ: קודם כל, בסעיף (ח)(1)(ג) שיהיה אפשר להגיש גם פחות מעשרה אחוזים בחובה, בהקלת חובה.

<קריאה: כתוב עד עשרה אחוזים.

<יצחק נטוביץ: לא כתוב עד עשרה אחוזים.

<יצחק נטוביץ: כתוב מעשרה אחוזים.

<קריאה: כתוב בשיעור של עשרה אחוזים.

<יצחק נטוביץ: אנחנו עורכי הדין קצת מבינים.

<יצחק נטוביץ: לגבי סעיף (ו).

<יצחק נטוביץ: אם אפשר את ה-1 בינואר 2011, שלמרות שאני מבין את התכניות שהוגשו באותו מועד, אני לא יודע למה אנחנו מגבילים את עצמנו בתכניות שנכנסו לתוקף לפני ה-1 בינואר 2011.

<יצחק נטוביץ: למה לא תכניות שנכנסו לתוקף?

<יצחק נטוביץ: זאת הרי הוראת שעה והכוונה שלנו שיבנו כמה שיותר דירות.

<יצחק נטוביץ: זה סתם חסם שאנחנו מייצגים לעצמנו.

<יצחק נטוביץ: בהוראה כמותית, אני מבין, אומרים שב-2012, ב-2013, כבר יש מצוקת דיור וכנראה נתנו את מרב השטחים אבל כאן אנחנו מדברים על דירות בלי להגדיל את השטחים ולכן לא בטוח שצריך את המגבלה הזאת.

<יצחק נטוביץ: בסעיף (ז) כתוב שבבקשה להקלה צוין מספר דירות המגורים המותרות לבנייה במגרש ובמגרשים לפי התכנית, הקלות שאושרו.

<יצחק נטוביץ: אני מבין שאם אני כבר בא בתכנית בנייה, כבר יש לי היתר בנייה או הגשתי בקשה, ההקלות לא מצטברות.

<יצחק נטוביץ: בשטח אין דבר כזה.

<יצחק נטוביץ: אנחנו חוששים שיהיו דברים לא ברורים בחוק וינצלו זאת כדי לתקוע דברים.

<יצחק נטוביץ: ב-(ז) זה ברור שההקלות שכבר ניתנו בעבר נחשבות כהקלות, כי אחרת אני לא מצליח להבין את הסעיף.

<יצחק נטוביץ: בסעיף קטן (2) נאמר שחובת מתן ההקלה לא תחול על ועדה מקומית במחוז צפון ולא דרום.

<יצחק נטוביץ: זה בסדר.

<יצחק נטוביץ: אבל באזור המרכז נתתם סמכות לשר האוצר לקבוע בתקנות באיזה מקומות לא תחול החובה לתת את ההקלה.

<יצחק נטוביץ: אני אומר, בסדר, היום יש לנו שר אוצר כזה, מחר שר אוצר אחר, כך שלפחות זה יהיה באישור הוועדה המיוחדת.

<יצחק נטוביץ: שר אוצר וראשי ערים, יש להם אינטרסים – הפעם יש לנו שר אוצר - - -

אלי כהן: אני אומר לך למה אנחנו מתכוונים.

אלי כהן: לדוגמה עיריית לוד שנמצאת במרכז הארץ במקום גיאוגרפי מאוד מרכזי.

אלי כהן: כאן לצורך העניין אנחנו דווקא רוצים לאפשר לה כן למשוך אוכלוסייה מבוססת.

אלי כהן: זה השיקול שהיה כאן.

אלי כהן: גם בתוך המרכז יש ערים שהן לא ערים חזקות.

<יצחק נטוביץ: אני מבין מההוראה הזאת שיש ערים במרכז שלא תהיה חובה של עשרה אחוזים.

אלי כהן: השר הוא נבחר.

אלי כהן: הוא לא יעשה החלטות טובות – יחליפו אותו בקדנציה הבאה.

<יצחק נטוביץ: בהרבה תקנות, בהרבה מקרים כאלה, זה באישור הוועדה.

<יצחק נטוביץ: תקנה של שר באישור הוועדה.

<יצחק נטוביץ: חבל לפספס את הסמכות כי הוא יכול לעשות את זה גם ברמת גן.

<קריאה: אבל זאת מדיניות ממשלתית.

אלי כהן: ההערה ברורה.

<יצחק נטוביץ: אני חוזר לסעיף ט.

<יצחק נטוביץ: אני חושב שכדאי למחוק את המלים לפי שיקול דעתה.

<יצחק נטוביץ: אין היום שיקול דעת.

<יצחק נטוביץ: זה לא שיקול דעת בלעדי.

<יצחק נטוביץ: תודה רבה.

<יצחק נטוביץ: ההצעה מבורכת, מצוינת ואני מקווה שהיא תעבור.

אלי כהן: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף ולאחר מכן אורי זרובבל.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה.

עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכבוד היושב ראש.

עבדאללה אבו מערוף: אכן הצעה מבורכת וטובה מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: בתחום רשות עירונית, בתחם רשות כפרית שתושביה מעל 10,000 תושבים.

עבדאללה אבו מערוף: לא רק רשות עירונית.

עבדאללה אבו מערוף: אם רוצים לעשות חוק, אז למה רק לערים?

עבדאללה אבו מערוף: אם זה כפר עם 15 אלף תושבים, אין לו זכות?

<תומר רוזנר: מדובר רק על בנייה רוויה.

עבדאללה אבו מערוף: לא חשוב.

עבדאללה אבו מערוף: אולי יש בנייה רוויה באיזשהו מקום?

<קריאה: בנייה כפרית רוויה?

אלי כהן: חבר הכנסת צודק.

אלי כהן: אין לנו בעיה.

אלי כהן: אם יש שש יחידות דיור ומעלה, אין הבחנה.

עבדאללה אבו מערוף: רשות מקומית או אני מוכן להסכים שלא כל כפר שיש לו מאתיים או 300 או 3,000 תושבים אבל כפר מעל 10,000 תושבים.

אלי כהן: חבר הכנסת עבדאללה מערוף, התיקון התקבל.

עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה.

עבדאללה אבו מערוף: התיקון השני.

עבדאללה אבו מערוף: אני מבין שהעניין הוא בכל זאת הצפון והדרום.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אוותר על מחוז הצפון.

אלי כהן: לא הבנתי.

אלי כהן: תסביר לי.

<תומר רוזנר: שמחוז הצפון יהיה.

אלי כהן: אני רוצה להסביר לך.

אלי כהן: זה נועד לתת יותר כלים לצפון ולדרום.

אלי כהן: הצעת החוק הזאת אומרת חובה לעשות.

אלי כהן: בצפון ובדרום על פניו יש לנו רשויות יותר לשות ואנחנו רוצים לחזק את הישובים האלה.

אלי כהן: לכן הם ישובים יותר חלשים.

אלי כהן: כלומר, אם ראש העיר רוצה לתת שם חמישה אחוזים, עשרה אחוזים, 15 אחוזים, שלושים אחוזים, הוא יכול לתת.

אלי כהן: אנחנו אומרים לראש עיריית חולון שהוא חייב לתת.

אלי כהן: כלומר, אנחנו לוקחים לו סמכות.

אלי כהן: לצפון ולדרום, הם יותר רחוקים, יש להם פחות אזורי תעסוקה ושם אחוז התשלום לארנונה הוא נמוך יותר, שיעור המשפחות שנשענות על רווחה הוא גבוה יותר.

אלי כהן: לכן אנחנו לא רוצים לכפות עליהם.

עבדאללה אבו מערוף: הכול אני מבין אבל זה חוק.

עבדאללה אבו מערוף: מי שרוצה, בבקשה, יש לו זכות.

עבדאללה אבו מערוף: אתה לא כופה.

אלי כהן: על אחרים אנחנו כופים.

עבדאללה אבו מערוף: אני מסתייג.

עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה שמחוז הצפון יישאר.

אלי כהן: בסדר.

אלי כהן: תרשום הסתייגות.

עבדאללה אבו מערוף: זה באמת חוק טוב ומבורך ואני מברך אותך.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: מר אורי זרובבל.

אלי כהן: אחריו עמותת במקום ואחריה בוני הארץ.

אלי כהן: כל דובר עד שלוש דקות.

אלי כהן: יש לנו עוד שישה דוברים.

<אורי זרובבל: בוקר טוב.

<אורי זרובבל: עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל.

<אורי זרובבל: אני יושב ראש ועדת החקיקה של העמותה.

<אורי זרובבל: שתי הערות.

<אורי זרובבל: ראשית, לעורך דין נטוביץ'.

<אורי זרובבל: השמונים מטרים, מדובר בממוצע של כלל הדירות בבניין.

<אורי זרובבל: זאת אומרת, כל הכוונה שלא לייצר בניין - - -

אלי כהן: אף אחד לא העיר להערותיך.

אלי כהן: אתה פשוט מעיר הערות לוועדה.

אלי כהן: יכול להיות שהן יתקבלו ויכול להיות שלא.

<אורי זרובבל: בסדר.

<אורי זרובבל: ההצעה מבורכת על ידינו.

<אורי זרובבל: אני חושב שצריך להוסיף בה סעיף שקיים גם בהוראות השעה של העשרים-שלושים אחוזים, אלה שנקראות שבס-כחלון.

<אורי זרובבל: כאשר יש בניין עתיר דירות, לדוגמה מאה דירות, ואני הולך להוסיף רק עשר דירות, זה אומר שתיים וחצי קומות, שתי קומות.

<אורי זרובבל: יש הרבה מאוד תב"עות, תכניות בניין עיר, בהן יש משפט כמו מגבלת מספר – הבאתי לכאן דוגמה – הקומות וקווי בניין תיחשב סטייה ניכרת.

<אורי זרובבל: בהוראות השעה יש אמירה גם לבטל את האמירה הזאת אלא אם כן זה כתוצאה מתעופה אזרחית, מחסימה של קרן רדיו בסביבות נתב"ג ודברים כאלה.

<אורי זרובבל: כאן כתוב שיאפשרו עשרה אחוזים, אף אם נקבע בתכנית כי סטייה מהוראות התכנית תיחשב סטייה ניכרת.

<אורי זרובבל: מדובר על כמות הדירות וצריך להוסיף גם לגבי גובה הבניין.

<אורי זרובבל: דבר נוסף.

<אורי זרובבל: כאשר מוסיפים דירות, השטח העיקרי לדירות האלה נגזר מהשטח העיקרי של הבית בתכנית המקורית, אבל כאשר בעקבות זה מוסיפים מספר קומות, נוספות לנו כמה מבואות של מדרגות, נוספים ממ"דים לדירות הנוספות ולפעמים יש כסף לסטייקים, שזה השטח העיקרי אבל אין מספיק מטרים לפלפל ולתבלינים.

<אורי זרובבל: לכן אני חושב שאפשר לאפשר העלאת שטחי השירות גם עבור חניות תת קרקעיות וגם עבור שטחי שירות מעל פני הקרקע לתוספת הזאת, ברגע שזאת כפייה, כי הרבה פעמים קרה שבשטח העיקרי נתנו מספיק אבל אין מספיק שטח שירות.

חיים ילין: מה שהוא אומר, זה יעשה את הפרויקט לפעמים יותר אטרקטיבי.

חיים ילין: זה נכון מבחינה כלכלית.

<אורי זרובבל: יש לי פרויקט באשדוד בו אני לוקח שטח עיקרי ו-150 ומשהו דירות, 350 מטרים מהשטח העיקרי המרתי לשטח שירות כי לא היה מספיק.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: יש עוד התייחסויות?

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: התאחדות בוני הארץ.

<אמיר הלר: תודה אדוני היושב ראש.

<אמיר הלר: אני חושב שבהחלט ראוי לציין שההצעה הזאת היא תקדימית בכך שהכנסת מחליטה להתערב באופן כזה, ראוי ונכון לאור המצוקה ולאור הצרכים, ולאור זה שהרשויות המקומיות לא משתמשות בסמכות שניתנה להן על פי החוק.

<אמיר הלר: על כך כל הכבוד.

<אמיר הלר: שלוש הערות קצרות.

<אמיר הלר: בסעיף (ה), המועד שניתן להגיש את הבקשה להקלה, אני יודע שלקחתם את זה מסעיפים אחרים שבחוקים אחרים אבל יכול להיות ששווה להקל כאן.

<אמיר הלר: אני מציע ניסוח של "טרם הסתיימה בניית שלד הבניין".

<אמיר הלר: גם זה נמצא במקומות אחרים בחוקים אחרים.

<אמיר הלר: יכול להיות שקבלן יתחיל, יזם יתחיל לבנות, והוא נמצא עדיין בשלד ויכול לבקש הקלה ולקבל תוספת יחידות דיור וזה לא פוגע בבניין ולא פוגע בחניות ובאפשרות לעשות תכנון מחדש.

<אמיר הלר: אגב, זה קורה היום בכל מיני בקשות להקלות שיזמים מתחילים ובמקביל פונים לוועדה המקומית ומבקשים הקלה ומקבלים אותה תוך כדי.

<אמיר הלר: הערה שנייה.

<אמיר הלר: בדיון הקודם דובר על התאריך ה-1 בינואר 2011 שלאחר מכן היה כבר תכנון של דירות קטנות וכולי.

<אמיר הלר: אני חושב שהנימוק הזה הוא נכון לגבי 2014.

<אמיר הלר: תיקן 101 נכנס ב-2014 וחייב עשרים אחוזים דירות קטנות בל תב"ע מעל גודל מסוים.

<אמיר הלר: הוא לא תופס לגבי 2011.

<אמיר הלר: זה שהשתמשתם בשנת 2011 בחקיקה קודמת שקשורה לשבס-כחלון כפי שנאמר, זה לא רלוונטי לחקיקה הזאת לעניין ההקלה הזאת של תוספת יחידות דיור.

חיים ילין: אתה מתייחס ל-2011-2014, רק לשלוש שנים האלה.

<אמיר הלר: אני מתכוון לכך שאם נכון להחיל מגבלה כלשהי על תב"עות, שההקלה הספציפית הזאת לא תחול עליהן, זה מ-2014 ואילך.

<אמיר הלר: תכניות שאושרו משנת 2014 ואילך מאחר שב-2014 היה תיקון 101 לחוק התכנון והבנייה.

חיים ילין: מ-2011 עד 2014.

<אמיר הלר: נכון להפעיל את זה.

<אמיר הלר: אין הבדל בין תב"ע שאושרה ב-2012 לבין תב"ע שאושרה ב-2010.

חיים ילין: משנת 2014 תיקון 101 כבר פותר את הבעיה.

<אמיר הלר: כן.

<אמיר הלר: לכן אין הבדל בין תב"ע של 2012 ל-2010.

<אמיר הלר: בשתיהן, אם יש דירות שמתוכננות כגדולות, אין סיבה לא להגדיל את כמות יחידות הדיור על חשבון השטח של הדירות האלה.

<אמיר הלר: הערה אחרונה לעניין החרגת מחוז צפון ודרום.

<אמיר הלר: אני חושב שפשוט לא נכון לא להחיל את החוק הזה על ערים כמו נהריה, כרמיאל, עפולה או אשקלון או באר שבע.

<אמיר הלר: גם שם יש מחסור עצום ביחידות דיור ונכון להחיל את ההקלה הזאת גם שם.

<אמיר הלר: אני יודע שזה בשיקול דעת.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: נשמע עכשיו את מינהל התכנון.

חיים ילין: הערה קצרה.

חיים ילין: דיברנו בפעם הקודמת על כך שבעצם זה וולנטרי בדרום ובצפון.

חיים ילין: אני מודיע לכם שבצפון זה מתחיל להיות כמו במרכז.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא מתחיל.

עבדאללה אבו מערוף: זה כבר קיים.

חיים ילין: הצפון בלבד.

עבדאללה אבו מערוף: כן.

עבדאללה אבו מערוף: הצפון.

חיים ילין: לא סתם ציינו את הערים האלה.

אלי כהן: לפני חודש אני הייתי בסיור בתיבות.

חיים ילין: לא בדרום.

חיים ילין: אני מדבר על הצפון.

עבדאללה אבו מערוף: אני אמרתי שאני מוותר על הדרום.

חיים ילין: הצפון מתחיל להיות בדיוק כמו המרכז, במיוחד הערים שצוינו כאן.

עבדאללה אבו מערוף: ולא נחכה עד עוד שנה.

עבדאללה אבו מערוף: לכן אמרתי שאני מוותר על הדרום אבל שלפחות בצפון זה יהיה.

אלי כהן: אנחנו נשמע את אפרת ממשרד האוצר ואחריה את עמותת במקום.

אלי כהן: אפרת, אני ארצה שתתייחסי לסוגיה של 2011 או 2014.

<אפרת ברנד: אם אפשר שענבר וייס ממינהל התכנון תוכל להתייחס ואני אתייחס להערות המשפטיות.

<ענבר וייס: בהתייחס למה שנאמר כאן לגבי מחוז צפון ודרום.

<ענבר וייס: אני עוזרת מקצועית של בינת שוורץ במינהל התכנון.

אלי כהן: תתייחסי למה שאת מוצאת לנכון, אבל כן תכללי בהתייחסות שלך לפחות התייחסות לשתי הסוגיות 2011-2014 וצפון ודרום.

<ענבר וייס: לעניין הצפון והדרום.

<ענבר וייס: החקיקה הזאת היא איזשהו עיקרון חריג שבו אנחנו מתערבים בשיקול הדעת של הרשות המקומית שיודעת בדרך כלל מה נכון, מה טוב, כמה דירות וכולי.

<ענבר וייס: זה הליך חריג.

<ענבר וייס: לכן על פניו אנחנו לא צריכים להחיל אותו היכן שאין הצדקה.

<ענבר וייס: בנתונים שאנחנו בדקנו – בדקנו ארנונות לגבי יחידות דיור, גם בצפון וגם בדרום, ביקנעם, באופקים, בדימונה, בקריית שמונה – אנחנו מדברים על בין 25 עד ארבעים וחמישים אחוזים יחידות דיור עד שמונים מטרים רבועים באזורים האלה.

<ענבר וייס: אלה אזורים שאנחנו יודעים שהם היו רוויים ביחידות דיור קטנות ובנייה לעולים.

תמר זנדברג: סליחה, אדוני, אני מתנצלת, יש לי חוק בוועדה אחרת.

תמר זנדברג: יש לי הסתייגויות כתובת בשם סיעת מרצ.

תמר זנדברג: אם אני לא אספיק לחזור, אני מבקשת לרשום אותן או לרשום לי הסתייגויות דיבור.

אלי כהן: את רוצה שנצביע עליהן?

תמר זנדברג: היום?

אלי כהן: כן.

תמר זנדברג: אני אשתדל לחזור לקראת סיום הישיבה.

תמר זנדברג: אם אני לא אספיק ולא תצביעו, פשוט תרשמו הסתייגויות דיבור.

אלי כהן: בסדר.

תמר זנדברג: תודה וסליחה.

<ענבר וייס: זה ביחס לצפון ודרום.

<ענבר וייס: אנחנו חושבים שלא נכון להחיל את החוק הזה על המחוזות האלה, לאור הנתונים שעלו, נתוני ארנונה, מבדיקה שערכנו וגם כי באמת זה עיקרון חריג.

<ענבר וייס: יש כאן מעשה שהוא חריג ולא נכון להחיל אותו במקום כזה.

אלי כהן: חברי הכנסת ילין ומערוף, כיוון שדיברתם על הסוגיה הזאת, אני חושב שהערת מינהל התכנון ברמה המקצועית חוזרת שוב שהמחוזות האלה הם מחוזות חלשים יותר סוציו אקונומית.

עודד פורר: אני מצטרף לדעה הזאת.

אלי כהן: גם אני מצטרף.

אלי כהן: אנחנו רוצים מה שנקרא לכפות על החזקים ולהיות גמישים עם החלשים.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני הבנתי את זה ולכן אני רק הערתי.

חיים ילין: לא ביקשתי הסתייגות.

אלי כהן: חשוב לי גם חבר הכנסת מערוף.

חיים ילין: אנחנו יודעים שגם בצפון מתחיל להיות כך.

חיים ילין: לא מנצלים.

חיים ילין: בחלק מהערים צריך להכריח אבל אנחנו לא יכולים להחריג עיר מסוימת מכל מה שקורה אלא לפי מחוזות.

<קריאה: זה לא שזה לא יקרה.

אלי כהן: אנחנו נותנים להם את הגמישות.

אלי כהן: אם ראש העיר רוצה, הוא ייתן.

חיים ילין: אצלנו זה שונה כי אצלנו כל ההסדרה הייתה על פני הקרקע ולא לגובה כי אצלנו אין בנייה לגובה.

עודד פורר: הבעיה שאצלכם יש כאלה שבונים לעומק.

חיים ילין: הכי מעצבן שלא משלמים היטל חפירה.

<אפרת ברנד: לגבי השאלה השנייה, לגבי המועד של 2011-2014.

<אפרת ברנד: בהמשך למה שענבר ציינה שבאמת מדובר כאן בשינוי תפיסה ובסמכות של חובה, ההנחה שלנו היא שהחל מ-2011 תכניות נתנו דעתם לסוגיית הדירות הקטנות, מה גם שחשוב לציין שהחוק מאפשר לגבור אפילו על הוראה של סטייה ניכרת.

<אפרת ברנד: זאת אומרת, אפילו אם תכנית ספציפית בדקה בהקשר מסוים ואמרה שתוספת יחידות דיור תהיה סטייה ניכרת, החוק מאפשר לגבור על ההוראה הזאת.

<אפרת ברנד: לכן אנחנו סבורים שקביעה של קו פרשת המים בשנת 2011 לתכניות ישנות יותר, היא סבירה.

<אפרת ברנד: הצעת החוק מאפשרת לגבור גם על הוראה של סטייה ניכרת בתכנית.

<אפרת ברנד: אנחנו סבורים שקביעת קו פרשת המים כפי שהציעה הוועדה וכפי שסוכם, זאת הצעה סבירה, מאוזנת, שבאמת מחילה את הצעת החוק על תכניות שהן ישנות יותר ושההנחה היא שהם לא נתנו את דעתם אולי למצוקת הדיור שהייתה אז.

<אפרת ברנד: לכן אנחנו מבקשים באמת ליצור את החריג.

<אפרת ברנד: אנחנו לא חושבים שיש מקום ליצור את החריג על תכניות חדשות יותר.

<אפרת ברנד: לכן אנחנו סבורים שהקביעה כאן היא קביעה נכונה.

<אפרת ברנד: אם אפשר עוד כמה הערות קטנות בהמשך למה שנאמר כאן.

<אפרת ברנד: גם אנחנו סבורים שאין מקום לחייב דווקא בעשרה אחוזים ואנחנו היינו מוסיפים בסעיף 1 שזה בשיעור של עשרה אחוזים או בהתאם למה שביקש מגיש הבקשה לפי הנמוך.

<אפרת ברנד: זאת אומרת, אנחנו חושבים שאם מגיש הבקשה סבור שבנסיבות קונקרטיות לא נכון לעשות עשרה אחוזים, לא צריך לחייב אותו.

<אפרת ברנד: כלומר, ההסבר שניתן כאן היה שהוועדות המקומיות לא עושות שימוש בסמכות שניתנה להן ולכן מבקשים לחייב אותן.

<אפרת ברנד: אני לא חושבת שאנחנו מבקשים לחייב את מגיש הבקשה, את היזמים, לחייב אותו לבקש הקלה במקום שהוא לא חושב שזה נכון.

חיים ילין: אז מה עשינו?

<אפרת ברנד: מה שהוסבר כאן זה שהוועדות המקומיות לא עושות שימוש בסמכות שניתנה להן.

<אפרת ברנד: אנחנו אומרים, אתן חייבות לעשות שימוש בסמכות.

<אפרת ברנד: כלומר, אם יתבקשו מכן עשרה אחוזים, אין לכן ברירה, אתן חייבות לתת עשרה אחוזים.

<אפרת ברנד: אבל אם בא יזם ואומר שיש לו בניין והוא חושב שצריך רק שמונה אחוזים, שצריך רק שבעה אחוזים, מה הרציונל לחייב את הוועדה המקומית לתת עשרה אחוזים אם היזם אומר שהוא לא סבור שיש מקום לתת עשרה אחוזים?

אלי כהן: כי אז יש שיקול דעת.

חיים ילין: בשביל שניים-שלושה אחוזים, לשם מה אנחנו עושים את החקיקה?

<אפרת ברנד: אם יתבקשו עשרה אחוזים, היא חייבת לתת עשרה אחוזים.

<אפרת ברנד: כלומר, אנחנו רוצים לומר עשרה אחוזים או לפי מה שביקש מגיש הבקשה, זאת אומרת היזם, לפי הנמוך.

<אפרת ברנד: אם ביקש עשרה אחוזים, היא תהיה חייבת לתת.

<קריאה: אין אפשרות לעשרה אחוזים.

<קריאה: יש אפשרות לשישה אחוזים.

חיים ילין: זה בדיוק החוק.

עודד פורר: הוא לא יכול לעשות שישה אחוזים?

חיים ילין: לא.

חיים ילין: אין לזה גבול.

חיים ילין: מישהו יבוא ויגיד חצי אחוז.

עודד פורר: אם היזם לא רוצה לבנות, הוא לא יבנה.

חיים ילין: אם כן, למה אתה עושה את החוק?

אלי כהן: הסוגיה ברורה.

אלי כהן: יש לך עוד הערות?

<אפרת ברנד: כן.

<אפרת ברנד: בסעיף קטן (ג), מבקש הקלה בשיעור של עשרה אחוזים, גם כאן, בהמשך למה שאמר עורך דין נטוביץ', גם כאן עשרה אחוזים הם בחובה אבל שלא ישתמע שאי אפשר לבקש יותר כאשר הדלתא היא סמכות של שיקול דעת.

<אפרת ברנד: מבקשת בה הקלה של עשרה אחוזים לפחות.

<אפרת ברנד: לטעמנו זה לא מספיק ברור.

<אפרת ברנד: בסעיף קטן (ו), אנחנו סבורים שבהמשך לרציונל של החרגת תכנית פינוי בינוי, נכון גם להחריג תכנית מפורטת שהוכנה על פי הוראות תכנית המתאר הארצית לחיזוק מבנים.

<אפרת ברנד: כלומר, הרציונל של החרגת תכנית פינוי בינוי הייתה שבעצם ההנחה היא שמוקסמו הזכויות, אותה הנחה קיימת גם לגבי תכנית לפי סעיף 23 לתמ"א 38.

<אפרת ברנד: הערה אחרונה היא לגבי סעיף קטן (ז).

<אפרת ברנד: אנחנו חושבים שבאמת צריך לציין את ההקלות אבל צריך גם להסביר את הנפקות של ציון ההקלות.

<אפרת ברנד: כלומר, צריך לציין שמשיעור תוספת יחידות הדיור לפי סעיף קטן זה צריך להפחית את שיעור תוספת יחידות הדיור שאושרה לפי סעיף 147 וגם מהכיוון ההפוך לומר שאין בהוראת פסקה זו – זה כמו שכתוב בסעיף קטן (ט) – לומר שהוועדה המקומית לא תאשר הקלה לפי סעיף 147 אלא בכפוף להפחתה של הזכויות שניתנו לפי סעיף זה.

<אפרת ברנד: כלומר, שיהיה ברור שההקלות הן לא הקלות מצטברות.

<אפרת ברנד: אלה ההערות שלנו.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: עמותת במקום.

אלי כהן: אחריה ערן פייטלסון מהשלטון המקומי.

<יעל פדן: שתי הערות.

<יעל פדן: אנחנו חושבים שיש בעייתיות רבה בקביעה של חובה בחוק של אישור תוספת דירות.

<יעל פדן: הוועדה המקומית פועלת כאמור, כמו שנאמר על ידי מינהל התכנון, לפי שיקולי תכנון מקומיים, לפי הצרכים של מקום, לפי המגבלות של הטופוגרפיה וכל שאר השיקולים.

<יעל פדן: בחוק לבוא ולקבוע חובה של אישור, מתעלם מכל שיקול מקומי ומבטל את התהליך הנכון והרצוי של תכנון שמתייחס למקום ושמאושר על ידי הוועדה המקומית.

<יעל פדן: זאת גם טעות בעינינו לגבור על ההוראה של סטייה ניכרת שמשיקולים תכנוניים מגבילה את נפח בנייה וכמות הדירות שהן ספציפיות למקום, לבוא מלמעלה בחוק ולכפות שינויים כאלה.

<יעל פדן: נקודה שנייה.

<יעל פדן: זה נראה מעט להגדיל בעשרה אחוזים.

<יעל פדן: עשרה אחוזים נשמע מספר קטן.

<יעל פדן: אנחנו רוצים להפנות את תשומת הלב לכך שהמספר הזה מצטבר.

<יעל פדן: במקביל לא מפורט כאן איך יטופל הצורך הגדל בשירותי ציבור וההגדלה של מספר יחידות הדיור בלבד תביא בסופו של דבר לפגיעה בתושבים הקיימים וגם בתושבים הנוספים.

אלי כהן: אדוני היועץ המשפטי, לאחר שיחה עם חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף, התיקון שלו לעניין הרשות המקומית, שזה יחול גם על כל רשות, התיקון הזה ייכנס לתיקון.

אלי כהן: הנושא של הצפון, לאחר שיחה שלי עם חבר הכנסת, שוב, בצפון ובדרום, בגלל שיקולים סוציו אקונומיים, אנחנו לא נכפה עליהם.

אלי כהן: עדיין יש להם את האפשרות להוסיף.

<תומר רוזנר: ודאי.

אלי כהן: אם כן, התיקון הראשון כמובן נכנס.

<תומר רוזנר: הוא מוותר על ההסתייגות.

אלי כהן: כן.

אלי כהן: הוא מוותר על ההסתייגות.

אלי כהן: סליחה גברתי.

<יעל פדן: אנחנו חושבים שזאת טעות לכפות בחוק תוספת דירות על רשות מקומית שרואה לנגד עיניה את הנתונים המקומיים ואת המצב הספציפי בשטח.

<קריאה: את בעצם מתנגדת לחוק.

<יעל פדן: כן.

<יעל פדן: אנחנו חושבים שגם במצטבר עשרה אחוזים יכול להגיע לתוספת ניכרת של יחידות דיור תוך שאין תמיד אפשרות לדאוג לתוספת שירותי ציבור הנדרשים וייפגעו הדיירים הנוכחיים וגם העתידיים.

אלי כהן: תודה רבה.

אלי כהן: גלעד, ביקש חבר הכנסת ילין שבמליאה תהיה לו הסתייגות דיבור.

אלי כהן: למען הסר ספק, על אף שהוא לא ביקש, אני אבקש עבור חבר הכנסת ביטן שגם הוא יוכל לעלות ולדבר במליאה, אם הוא ירצה.

חיים ילין: גם כך הוא לא צריך רשות לדבר.

אלי כהן: חבר הכנסת עבדאללה אבו מעריף, גם אתה תרצה לדבר במליאה?

אלי כהן: אתה רוצה שנרשום אותך?

עבדאללה אבו מערוף: תרשום.

עבדאללה אבו מערוף: בסדר.

אלי כהן: ניתן גם לחבר הכנסת גואטה ולחבר הכנסת יונה.

<אורי זרובבל: הערה קטנה.

<אורי זרובבל: האם ברור לנו שהממ"ד, אם יש תוספת עשרה אחוזים של דירות מגורים, גם שטח הממ"ד – כיוון שכאן אנחנו עושים את זה בדרך של חוק – יוסף לדירות החדשות.

חיים ילין: ברור.

חיים ילין: לא צריך לכתוב את זה.

<אורי זרובבל: אני לא בטוח.

אלי כהן: אומר לי כאן היועץ המשפטי שזה כתוב בחוק ולכן אנחנו לא נוסיף את זה.

אלי כהן: אחרון הדוברים מנציגי הציבור, אלא אם כן מישהו לא נרשם, המרכז לשלטון מקומי.

חיים ילין: מ-1992 זה לפי חוק.

חיים ילין: לא בחוק הזה אלא בחוק אחר.

<אורי זרובבל: אני ציינתי שהתכנית מגדילה שטח שירות.

<אורי זרובבל: הממ"ד הוא שטח שירות.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: יש לנו כאן ייעוץ משפטי.

אלי כהן: אני ממשיכים.

<ערן פייטלסון: תודה רבה לכבוד היושב ראש.

<ערן פייטלסון: הערות שנשמעו כאן נובעות מסוגיה אחת והסוגיה האחת היא שיש כאן, כמו שנאמר כבר קודם תקדים, תקדים שבו מתערבים באמצעות חקיקה ראשית בתכנון ברמה מאוד מפורטת.

<ערן פייטלסון: כאן יש תמיד בעיה מאחר שחקיקה במהותה היא לא מרחבית.

<ערן פייטלסון: החקיקה חלה על כל המרחב וחקיקה לא יכולה להיכנס לרזולוציה מקומית.

חיים ילין: אתה אומר שצריך לציין קווי רוחב?

<ערן פייטלסון: לא.

<ערן פייטלסון: אני תכף אציע הצעה.

<ערן פייטלסון: הבעיה כאן היא שהחקיקה במהותה לא יכולה להיות מקומית ואנחנו כאן מדברים על דברים שהם מאוד מקומיים, כלומר, ברמת הרחוב, ברמת הבית, ברמת השכונה.

<ערן פייטלסון: חקיקה ראשית לא יכולה להיכנס לרזולוציה כזאת.

<ערן פייטלסון: לכן אנחנו הצענו להוסיף כאן סעיף שמאפשר שיקול דעת בכל המקרים אבל גם בשיקול הדעת החקיקה תהיה מאוד מהותית, כי מה היא עושה?

<ערן פייטלסון: היא משנה את ברירת המחדל.

<ערן פייטלסון: ברירת המחדל היום היא שהרשות המקומית לא רשאית לתת ואם היא לא רוצה, לא תיתן.

<ערן פייטלסון: עכשיו אומרים שהיא תיתן אבל יש מצבים בהם צריכה להיות אפשרות להגמיש את זה על ידי זה שהיא תהיה רשאית לא לתת אבל אחרי שהיא מביאה חוות דעת של מהנדס עיר שזה דבר שגם אפשר לעמוד מולו.

<ערן פייטלסון: כלומר, אם מהנדס עיר למשל אומר שאין מספיק כיתות לימוד אבל היזם מציע דירות סטודיו, זה לא יעמוד, אבל זאת רזולוציה שצריכים להשאיר אותה פתוחה לדיון.

<ערן פייטלסון: לכן אי אפשר בחקיקה ראשית לבוא ולשלול את כל שיקול הדעת המקומי על דבר שהוא כל כך מקומי וכל כך פרטני.

<ערן פייטלסון: לכן אנחנו מציעים את אותו סעיף שאומר שהמהות של החקיקה נשארת, ברירת המחדל משתנה, אבל במידה שיש תנאים מקומיים בגיבוי של חוות דעת מקצועית של מהנדס העיר שעומד מאחוריה, במקרים האלה אפשר לא להפעיל את זה.

אלי כהן: לא הייתם בדאגת

אלי כהן: כם לציבור שבמדינת ישראל נבנו ב-2015, 3,000 דירות בלבד.

אלי כהן: סליחה, אני חייב להגיד את זה.

אלי כהן: אתם כל הזמן מגיעים לכאן בדיונים לוועדות ואומרים איך לא להגדיל את ההיצע, איך לבנות דירות אך ורק לאוכלוסייה המבוססת בצורה עקבית.

אלי כהן: יש ראשי רשויות שלא נותנים את זה כי הם לא רוצים אצלם קשישים, כי הם לא רוצים אצלם זוגות צעירים והם אומרים, זה יהיה אצל השכן שלי ושלא יבואו ויהיו אצלי.

אלי כהן: יש ירידה.

אלי כהן: אני אומר לך שוב וחשוב שכולם ידעו על מה הצעת החוק הזאת באה.

אלי כהן: בשנת 1997 נבנו במדינת ישראל 13 אלף דירות בנות שלושה חדרים.

אלי כהן: בשנת 2015 נבנו 3,000 דירות בלבד כאשר בזמן הזה כמות הזוגות הצעירים שמתחתנים ואוכלוסיית האנשים מעל גיל 65 כמעט והוכפלה.

אלי כהן: צר לי, ואני אומר שצר לי, שאתם רואים שיקולים צרים, לא שיקולים לאומיים.

אלי כהן: אתם אומרים שהבעיה תהיה אצל השכן שלי, שהבעיה לא תהיה אצלי.

אלי כהן: אתה שמייצג בדרך כלל את פורום השלטון המקומי ובעיקר את פורום ה-15 לצורך העניין, אתם רואים לצורך העניין אצלכם אך ורק את הנושא הכלכלי.

אלי כהן: קחו על עצמכם גם את האינטרסים של המדינה.

<ערן פייטלסון: אני חושב שהשלטון המקומי לוקח על עצמו את האינטרסים של המדינה.

אלי כהן: אז למה נבנו רק 3,000 דירות?

אלי כהן: למה ירד המספר בשמונים חוזים?

<ערן פייטלסון: השלטון המקומי חידש מלאי יחידות דיור קיים.

<ערן פייטלסון: אתה צריך להסתכל על הכלל.

אלי כהן: גם לתמ"א אתם מתנגדים.

אלי כהן: גם להתחדשות אתם מתנגדים.

<ערן פייטלסון: חס וחלילה.

<ערן פייטלסון: אנחנו בעד.

עבדאללה אבו מערוף: ההערה הזאת שאתה מציע, היא לא רק לסנדל את החוק.

<ערן פייטלסון: להפך.

עבדאללה אבו מערוף: לא.

עבדאללה אבו מערוף: זה לא להפך, עם כל הכבוד.

עבדאללה אבו מערוף: תמיד אפשר למצוא ברשות המקומית משהו שמעכב בכל מיני תירוצים.

עבדאללה אבו מערוף: זה הזוי, סליחה על הביטוי.

<ערן פייטלסון: הנקודה היא שחקיקה גורפת צריך להתאים למרחב.

<ערן פייטלסון: המרחב הוא דיפרנציאלי.

<ערן פייטלסון: יש לך דבר שמתאים לשונה אחת ולא מתאים לשכונה אחרת.

עבדאללה אבו מערוף: זאת כבר פילוסופיה, עם כל הכבוד.

<ערן פייטלסון: זאת לא פילוסופיה.

<ערן פייטלסון: זאת המציאות.

<ערן פייטלסון: זאת המציאות של תכנון ובנייה.

עבדאללה אבו מערוף: אין כאן משהו מהפכני מאוד, לשפר ולעשות טוב ולתת לזוגות הצעירים דיור.

<ערן פייטלסון: אנחנו בעד זה.

עבדאללה אבו מערוף: אז למה לסנדל?

<ערן פייטלסון: לא לסנדל אבל יש גם תושבים שאתה צריך לתת להם מענה.

<ערן פייטלסון: השלטון המקומי, ייאמר לזכותו, הוא היחידי שרואה את הלבן בעיניים של התושבים כי הם באים אליו.

<ערן פייטלסון: הם לא באים לכאן אלא הם באים אליו.

אלי כהן: של התושבים המבוססים.

<ערן פייטלסון: לא.

<ערן פייטלסון: של כל התושבים.

<ערן פייטלסון: רואים את כולם.

<ערן פייטלסון: הבוחרים הם כולם וראשי הרשויות המקומיות רואים את כולם.

<ערן פייטלסון: יושב כאן גם מי שהיה ראש רשות בעבר ואני לא חושב שראשי רשויות לא רואים את כל התושבים שלהם.

אלי כהן: אני מדבר על עובדות ועל נתונים.

אלי כהן: מ-13 אלף ירדנו ל-3,000.

<ערן פייטלסון: הם רואים את התושבים הקיימים וגם אליהם צריך להתייחס.

<ערן פייטלסון: אני מדבר מטעם מרכז השלטון המקומי שכולל את כל הרשויות המקומיות ממטולה ועד אילת ולא רק בשם פורום ה-15.

<מירה סלומון: אפשר לקבוע רשימה של נימוקים בגינם באמת אפשר יהיה לתת שיקול דעת לרשות המקומית בבקשה כזו חריגה.

<מירה סלומון: למשל, מלאי דירות בתחום אותה רשות מקומית.

אלי כהן: תפנו לשר, הוא יאשר לכם.

<מירה סלומון: רשום בחוק.

<מירה סלומון: יש אפשרות.

<מירה סלומון: אמרנו שיכולים להיות מקרים חריגים שצריך לתת פטור ולכן השארנו אפשרות לשיקול דעת אבל שיקול הדעת יהיה בראייה לאומית.

<ערן פייטלסון: שיקול דעת בכל מקרה יהיה.

<מירה סלומון: דווקא מלאי של דירות, זאת ראייה מקומית.

יוסי יונה: נניח מרכז שלטון מקומי ופורום ה-15, הרשויות החזקות והגדולות, אלי, האם לך ידוע על חילוקי דעות בקרב ראשי הרשויות שאינן נמנות על הפורום הזה ורוצות את העניין הז?

אלי כהן: ברור.

אלי כהן: אני יכול להגיד לך.

יוסי יונה: האלה אם זה אינטרס שהוא סקטוריאלי.

אלי כהן: לא.

אלי כהן: אני רוצה להבהיר, חבר הכנסת יונה.

אלי כהן: החוק הזה הוא לא אינטרס של ראשי הרשויות.

יוסי יונה: אני יודע.

אלי כהן: החוק הזה למעשה לוקח מהן חלק משיקול הדעת.

אלי כהן: לכן כל ראש רשות אומר, לא, אני בממלכה שלי, אל תתערבו לי.

יוסי יונה: זאת אומרת שהעמדה שמוצגת כאן היא מקובלת על כל ראשי הרשויות?

יוסי יונה: אני תוהה.

אלי כהן: מבחינה לוגית, מכיוון שאתה פילוסוף, כל ראשי הערים צריכים להתנגד כי ברגע שלוקחים לך שיקול דעת, אף אחד לא אוהב שלוקחים לו שיקול דעת אלא אתה אומר שאתה תחליט לבד ולמה שיתערבו לו בממשלה ובכנסת ובשיקולים.

<מירה סלומון: אם אפשר בכל זאת אדוני, לעניין הרשימה של הנימוקים.

<מירה סלומון: דווקא הנימוקים שאני מדברת עליהם שהם יכולים להיות עילות למתן שיקול דעת ולא לחובת הקלה, הם נימוקים מאוד מקומיים, כמו למשל מלאי מסוים של דירות של שמונים מטרים רבועים שקיימות דווקא בתחום אותה רשות מקומית.

<מירה סלומון: היא את שלה כבר עשתה, הקפסטי שאצלה בראייה המקומית מלא, אז אפשר כרגע לתת לה שיקול דעת אם להוסיף עוד או לא.

<מירה סלומון: ההוספה שהוספה עכשיו לעניין המרחב הכפרי, אמנם ברוב הישובים של המרחב הכפרי אין בנייה רוויה, אבל יש ישובים במרחב הכפרי שיש בהם בנייה רוויה.

<מירה סלומון: הקלה באופן מידי חד משמעי יכולה לשנות את מרקם החיים.

<מירה סלומון: למשל בתל מונד.

עודד פורר: עשר דירות יהפכו ל-11, וזה שינוי המרחב העירוני בצורה דרסטית?

<קריאה: עשרים דירות, 11 דירות, מה זה יעשה?

<מירה סלומון: לא.

<מירה סלומון: אני אומרת שזאת עילה שיכולה לאפשר שיקול דעת לרשות המקומית כי זה בראייה מקומית.

<ערן פייטלסון: נקודה נוספת.

<ערן פייטלסון: ההסתייגויות שהועלו על ידי מינהל התכנון, אנחנו מצטרפים לאותן הסתייגויות של מינהל התכנון, בעיקר הנושא של הצטברות הקלות, כלומר, צריך שיהיה ברור שההקלות שכבר ניתנו, זאת לא הקלה על הקלה על הקלה.

<ערן פייטלסון: ברור שזה צריך להיות חלופי ואם כבר ניתנו הקלות, כי אחרת צדיק ורע לו.

<קריאה: זה כתוב.

<ערן פייטלסון: לא.

<ערן פייטלסון: זה לא כל כך ברור.

<ערן פייטלסון: גם מינהל התכנון מצא שזה לא ברור וכנראה שיש כאן עוד מישהו שחושב כך.

<ערן פייטלסון: לכן זה צריך להיות חלופי.

אלי כהן: ההערה הזאת תתקבל.

<ערן פייטלסון: אלה הנקודות העיקריות שיש לנו.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: שני הדוברים האחרונים יהיו חברי הכנסת גואטה וילין, אלא אם כן חבר הכנסת יונה רוצה גם הוא להתייחס.

אלי כהן: אם כן, שלושת חברי הכנסת יהיו הדוברים האחרונים.

יגאל גואטה: שתי הערות קצרות.

יגאל גואטה: האחת בנושא זה ששטחן של הדירות לא יעלה על שמונים מטרים רבועים.

יגאל גואטה: דיברנו על כך שהוא לא יקטן מ-65 מטרים רבועים אבל זה לא מופיע כאן.

<תומר רוזנר: כן, אבל אז באמת תהיה בעיה.

יגאל גואטה: שלא יתחילו לעשות להם דירות של ארבעים מטרים.

<תומר רוזנר: אז זאת באמת תהיה בעיה.

<תומר רוזנר: זה יכול להחטיא את המטרה כי במקומות מסוימים זה יביא לכך שאי אפשר יהיה לתת את ההקלה.

יגאל גואטה: למה?

<תומר רוזנר: מבחינת התכנית שחלה במקום.

יגאל גואטה: זאת אומרת, יש מציאות שיהיו דירות עם פחות מ-65 מטרים?

יגאל גואטה: את זה אנחנו לא רוצים.

אלי כהן: אגב, חבר הכנסת גואטה, אני גרתי עם שני ילדים בדירת 54 מטרים בתחילת חיי ותאמין לי שהכול היה בסדר.

יגאל גואטה: אתה ידוע כבן אדם סגפן.

אלי כהן: תאמין לי שלא קרה לי כלום.

יגאל גואטה: אני אומר לך שאנחנו רוצים איזשהו מינימום, שלא יתחילו לעשות דירות של שלושים מטרים ויכניסו אליהן את האנשים.

<קריאה: יש משקי בית עם בן אדם אחד.

<תומר רוזנר: תשובה יותר מהותית לעניין הזה היא שכתוב כאן שהממוצע של כל הדירות בבניין צריך להיות יותר משמונים מטרים.

יוסי יונה: ממוצע זה לא טוב.

<תומר רוזנר: זה מה שנותן את התשובה.

חיים ילין: דיברנו על זה אחרת.

יגאל גואטה: ואם הוא יעשה פנטהאוס של 140 מטרים ודירה של שלושים מטרים?

חיים ילין: זה מה שיקרה.

יגאל גואטה: זה מה שהוא יעשה.

<קריאה: אבל יש לך משקי בית עם בן אדם בודד.

יגאל גואטה: שאלה שנייה אדוני היושב ראש.

יגאל גואטה: אני לא רואה כאן התייחסות לנושא של מס שבח.

יגאל גואטה: יש? אין?

<תומר רוזנר: לא דיברנו על זה.

אלי כהן: אנחנו לא מכירים את הסוגיה.

יגאל גואטה: סליחה, היטל השבחה.

<קריאה: משלמים כאן היטל השבחה.

<קריאה: בהקלה יש היטל השבחה.

יגאל גואטה: רגיל?

<קריאה: כן.

אלי כהן: לא נתנו פטור.

<תומר רוזנר: או שמשלמים או שלא משלמים.

<תומר רוזנר: לפי הדין החל.

יגאל גואטה: אם כן, נשאר רק הנושא של הדירה הקטנה.

יוסי יונה: בעקבות הדיון הזה, אם אנחנו יכולים להכניס סעיף לחוק כדי שלא יהיה מצב שבו באמת תהיינה דירות קטנטנות.

יוסי יונה: יש כאן הגבלה מסוימת ולכן בוא נעשה גם הגבלה כלפי מטה.

<אורי זרובבל: כתוב כאן.

<אורי זרובבל: לא יעלה על שמונים.

אלי כהן: סליחה, זרובבל, בפעם הבאה אתה עוזב את האולם.

יגאל גואטה: אני רוצה לוודא שאתה עדיין לא גר באותה דירת ארבעים מטרים.

אלי כהן: לא.

אלי כהן: ברוך השם עבדתי קשה.

יוסי יונה: אתה אומר שמאז השתפרו התנאים.

אלי כהן: השתפרו משמעותית ולא מהכנסת.

אלי כהן: בכנסת רק מפסידים כסף.

חיים ילין: פעם גרנו באוהלים וזה היה הרבה יותר חם ונעים.

חיים ילין: יש לי בעיה ואני אנסה לנמק אותה.

חיים ילין: אם סטייה מקווי בניין הולכת לגובה, החשש שלי, למרות שאתה צודק, ואני מצדיק, אני גם דיברתי כל הזמן על הגובה - - -

אלי כהן: מעיר לי היועץ המשפטי – אם זה מעיר או מאיר, תחליט אתה – וגם אני יודע זאת שבשבס אין תוספת של סטייה.

<תומר רוזנר: אין שטח.

<תומר רוזנר: אין תוספת שטח.

אלי כהן: לא לגובה ולא לצד.

חיים ילין: אנחנו דיברנו על זה שבשטח האפשרויות הקיימות הן לבנות לגובה.

חיים ילין: זאת אומרת, אמרנו שאם יש עשרה אחוזים, אנחנו נוסיף עוד קומה או עוד שתיים.

<תומר רוזנר: לא.

<קריאה: הם לא אמרו את זה, אבל זאת באמת הבעיה.

<קריאה: זאת הקלה ואם העירייה לא תרצה, היא לא תתן את ההקלה ואז הלך החוק.

אלי כהן: אנחנו רוצים ליצור דירות יותר קטנות כדי להגדיל את ההיצע.

חיים ילין: גם אני.

אלי כהן: יש חוק אחר בו אישרנו תוספת שטחים.

<אורי זרובבל: אבל זה בתוך אותה מעטפת וזה לא ברור כאן שזה בתוך אותה מעטפת.

חיים ילין: אי אפשר להבין את זה מהחוק.

חיים ילין: תסלחו לי.

אלי כהן: אלה תקנות שבס.

אלי כהן: לא נגענו בהן.

<קריאה: זה שבס רגיל.

<קריאה: מה ההבדל בין שבס רגיל לבין זה?

אלי כהן: זה שבס רגיל.

חיים ילין: אם זה שבס רגיל, גמרנו, עזוב, אז לא אמרתי כלום.

חיים ילין: אתה מחליט על אזור מסוים, לצורך העניין מחוז מרכז, ודרך אגב, יש עוד מחוזות ולא רק צפון, דרום ומרכז.

חיים ילין: יש עוד מחוזות ואני אומר, תבדקו את זה.

חיים ילין: הסוגיה עליה דיברתי לגבי הגובה היא רק בדבר אחד.

חיים ילין: בגלל הערעורים, זה יכול לפעמים לטרפד את זה.

חיים ילין: אני קניתי דירה בקומה 15 וכשקניתי את הדירה בקומה 15 ואני רואה את הים, אמרו לי שלא בונים לידי שום דבר.

חיים ילין: אני הסתכלתי ועכשיו בעצם מחריגים ופתאום אני לא רואה את הים.

חיים ילין: יש סעיף, אני לא זוכר את מספרו אבל אני זוכר שהיינו חייבים מהיטל השבחה לקחת אחוז מסוים שהיינו מקבלים, שמים אותו בקרן.

<קריאה: סעיף 197.

חיים ילין: הפחד שלי הוא שדרך הסעיף הזה יתחילו לתבוע ויתקעו את כל הבנייה.

חיים ילין: לכן, אני אתך, אני חשבתי על זה אבל אמרתי שבסופו של דבר יכולים להיות מקומות שבסופו של דבר לא יצליחו ליישם את זה בכלל לגבי הגובה.

<קריאה: אם יכתבו את זה כאן, לא יהיה את סעיף 197.

חיים ילין: לדעתי משפטית אתה לא יכול את הזכות הזאת שיש לכל אזרח במדינת ישראל, להוריד אותה בחוק.

חיים ילין: זה קניבליזם ואני נגד זה.

חיים ילין: כבוד היושב ראש, אף אחד לא שמע, אבל זה בסדר, יש כאן דיון מרתק.

אלי כהן: עוד סוגיות?

חיים ילין: אני לא יודע אם הבנת את מה שנאמר כאן.

אלי כהן: חברת הכנסת זנדברג.

אלי כהן: את רוצה את דף ההסתייגויות שלך?

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: אני רוצה להעלות שני נושאים.

תמר זנדברג: האחד, הנושא של כל צורכי הציבור, נקרא לזה כך.

תמר זנדברג: אלה יכולות להיות תשתיות, יכולים להיות מוסדות ציבור וכולי.

תמר זנדברג: לצרף לבקשה בזמן אישור חוות הדעת של מהנדס הוועדה שמתייחסת לנושאים האלה.

תמר זנדברג: אני רוצה להדגיש במיוחד את הצורך שהעלינו אותו גם בחוק הרשות להתחדשות עירונית ובחוקים אחרים, את הצורך להתייחס לפתרונות תחבורה ציבורית.

תמר זנדברג: אחד האתגרים העיקריים שאנחנו רואים בתוספות בנייה בכלל, גם בפינוי בינוי, בפרויקטים של התחדשות עירונית, בפרויקטים חדשים וגם בפרויקט כזה שבעצם בסופו של דבר מוסיף יחידות דיור, זה מה שנקרא את אותו עומס על התשתיות.

תמר זנדברג: שמענו כאן מהרבה ראשי ערים שלפעמים העומס על התשתיות הוא הסיבה מדוע בכלל לא לעשות את זה.

תמר זנדברג: שמענו מנציגי השלטון המקומי, כמובן במיוחד מראשי ערים שלא מעוניינים להחיל את התוספת הזאת בשטחם, שבעצם אותו עומס על התשתיות מהווה את הגורם למה הם לא מעוניינים או מעוניינים להתנות או לעכב ואולי שבכלל שזה לא יקרה.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר שאני לא מקבלת את הדרישה הזאת.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש בהחלט דרך וכדאי שמדינת ישראל תתקדם אליה לתכנן תכנון שהוא רווי, שהוא בצפיפות גבוהה, עירונית, צפיפות טובה, חכמה, מקיימת שהיא לא רק עומס וצפיפות בלתי נסבלת כמו שהרבה ראשי ערים טוענים.

תמר זנדברג: אחד המפתחות המרכזיים לדבר הזה, זה נושא התנועה והתחבורה כי אחד מצווארי הבקבוק הרציניים ביותר, גם לאותו תכנון נכון אבל גם לעוד דברים, גם לעיר שתהיה עיר נגישה, נוחה, נעימה, שלא מבוססת רק על רכב פרטי, חניות, מחלפים וחניונים, זה נושא התחבורה הציבורית.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש כאן הזדמנות פז, אולי מתוך שלא לשמה יבוא לשמה, בגלל הצורך והחשיבות שאנחנו רואים בתוספת יחידות דיור קטנות ובעירוב של התמהיל לתת בהזדמנות הזאת דגש מיוחד על פיתוח פתרונות תחבורה ציבורית ועל זה שתוספת יחידות הדיור הזה לא תתבטא באופן חד חד-ערכי בתוספת חניות, דבר שהוא גם ייצור את אותו עומס שמדברים עליו אבל הוא גם פוגעני לעיר עצמה.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש כאן הזדמנות להנחיל את החשיבה הזאת בצורה אינהרנטית ולכן אני מבקשת שזה יתווסף כהסתייגות.

דב חנין: אני רוצה להמשיך את דבריה של חברת הכנסת זנדברג.

אלי כהן: כמובן תקבל את זכות הדיבור אחריה.

אלי כהן: יש לך הסתייגות שאת רוצה שנרשום ונחליט לגביה?

תמר זנדברג: ההסתייגות היא לאשר את הבקשה לאחר חוות דעת שתוצג בפני הוועדה.

דוד ביטן: אם זה המצב המשפטי, לא תהיה תוספת דירות.

דוד ביטן: רק כאשר העירייה תרצה.

אלי כהן: ברור.

אלי כהן: המהנדס יגיד שלא נותנים.

דוד ביטן: אם את מכניסה את זה, אני אומר לך.

דוד ביטן: אני ישבתי בוועדות.

תמר זנדברג: אני בעד התיקון הזה.

אלי כהן: את הורגת אותו.

דוד ביטן: אני אומר לך שזה לא ייושם.

דוד ביטן: רק כשראש העיר ירצה, זה ייושם.

דוד ביטן: לא תהיה יותר חובה.

דוד ביטן: תחשבי טוב.

תמר זנדברג: ידידי חבר הכנסת ביטן וידידי חבר הכנסת כהן, אני בעד התיקון הזה.

תמר זנדברג: אני בעד לחייב את ראשי הערים.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש כאן הזדמנות.

דוד ביטן: אבל אין חיוב.

דוד ביטן: את לא קולטת?

דוד ביטן: הוועדה תשלוט ומתי שהם ירצו, הם יביאו חוות דעת כזאת ומתי שהם ירצו, יביאו חוות דעת אחרת.

דוד ביטן: בנושא של תוספת דירות, תמיד יוכלו להגיד שיש עומס ואכן תמיד יש עומס תחבורתי.

<קריאה: המשרדים היו מסכימים שיהיו תוספות, כמה שאתה רוצה.

<קריאה: לא היית רואה כאן התנגדות לרגע אחד מהעיריות.

תמר זנדברג: אנחנו יודעים.

תמר זנדברג: אנחנו מכירים את המצב.

דוד ביטן: זאת טעות.

דוד ביטן: אני אתך לגבי התחבורה אבל זאת טעות אמיתית.

דב חנין: יש לי פתרון.

תמר זנדברג: בוא נשמע.

תמר זנדברג: אולי נגיע לפשרה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מצטרף ברמה המהותית במאה אחוזים להצעתה של חברת הכנסת תמר זנדברג.

דב חנין: אני חושב שהתביעה הזאת היא תביעה חשובה אבל אני גם מצטרף לחשש שמעלה חבר הכנסת ביטן.

דב חנין: אנחנו לא יכולים להשאיר את הכדור הזה במגרשם של הרשויות המקומיות.

דב חנין: אני מציע שאנחנו נקבע שתנאי לביצוע המערכת הזאת, זאת קבלת חוות דעת ממשרד התחבורה.

דוד ביטן: זה לא ילך.

דוד ביטן: דב, אתה לא ישבת בוועדות האלה.

דוד ביטן: תאמין לי, אני יודע מה אני אומר.

יגאל גואטה: בכל ועדה מקומית לתכנון ובנייה יש יועץ תחבורה.

דב חנין: פתרונות של תחבורה ציבורית.

דוד ביטן: בשביל דירה אחת שאדם מבקש, אתה תביא לו עכשיו אישור משרד התחבורה?

דוד ביטן: אתה קיבלת פעם חוות דעת ממשרד התחבורה?

דוד ביטן: זה לוקח שנתיים.

יגאל גואטה: בכל ועדה מקומית לתכנון ובנייה יושב יועץ תחבורה.

דוד ביטן: הוא מדבר על משרד התחבורה.

דוד ביטן: לוקח שנתיים.

דוד ביטן: תמיד יש בעיה.

דב חנין: מי יכול להוציא חוות דעת בענייני תחבורה?

אלי כהן: חבר הכנסת חנין, יש לך עוד דברים?

תמר זנדברג: לי יש עוד דברים.

אלי כהן: אני חייב להצביע.

אלי כהן: חבר הכנסת חנין, יש לך עוד משהו?

דב חנין: אני מדבר על רמת העיקרון.

דוד ביטן: זה לא החוק.

תמר זנדברג: יש לי הצעה אחרת.

אלי כהן: אני לא רוצה דו שיח.

תמר זנדברג: אנחנו באים בהידברות עם המציעים ואנחנו באים ברצון טוב.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים את הדבר הזה.

תמר זנדברג: השאלה שלי היא האם אתה מוכן להציע למשל שביחידות הדיור הנוספות, יוחל עליהן תקן חניה מופחת?

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לבוא לכאן עם פתרונות לדיור ציבורי.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: לזה אני מוכן.

דוד ביטן: מצוין.

דוד ביטן: מקובל עלי.

תמר זנדברג: יחידות דיור נוספות, יהיה תקן חניה.

דוד ביטן: מקובל.

דוד ביטן: זה רעיון מצוין.

דוד ביטן: זה בסדר.

דוד ביטן: מקובל.

דוד ביטן: אז יצטרכו תחבורה ציבורית.

תמר זנדברג: כן.

דוד ביטן: בסדר.

אלי כהן: מקובל.

דוד ביטן: העיריות ימותו מזה, אבל בסדר.

אלי כהן: תומר, תגיד את הנוסח.

<תומר רוזנר: בסוף אני אומר הכול.

אלי כהן: בסדר.

אלי כהן: בסוף תגיד את הכול.

אלי כהן: תומר, תן לנו פתרון לדירות הקטנות.

יגאל גואטה: שאלה אחרונה אדוני היושב ראש.

יגאל גואטה: איך יכול להיות שאני הגשתי הצעת חוק חודשיים לפני דוד ביטן והיא אפילו עוד לא בקריאה ראשונה והוא בקריאה שנייה ושלישית.

יגאל גואטה: זה פלא שאני לא מבין.

אלי כהן: חברים, אני רוצה לומר את סדר הדיון.

אלי כהן: אנחנו עכשיו עושים שתי דקות הפסקה כדי לדון ולהתייעץ בנושא של הדירות הקטנות.

אלי כהן: השעה עכשיו היא 10:11 ובשעה 10:14 אנחנו מתכנסים שוב כדי להגיע להחלטה לעניין הדירות הקטנות ותומר יתייחס לסוגיות.

אלי כהן: לאחר מכן נעבור להצבעה.

אלי כהן: הפסקה בת שלוש דקות.

אלי כהן: חבר הכנסת גואטה, ההפסקה היא לבקשתך.

אלי כהן: אנחנו מחדשים את הדיון.

אלי כהן: בעקבות הערתו של חבר הכנסת גואטה, ייכנס תיקון נוסף.

אלי כהן: תומר, תגיד בבקשה את התיקון לבקשתו של חבר הכנסת גואטה.

אלי כהן: תתייחס לכל הסוגיות המשפטיות.

אלי כהן: למיטב ידיעתי, אין הסתייגויות.

<תומר רוזנר: אני אסכם את הדברים שהתקבלו בוועדה.

<תומר רוזנר: אנחנו נשמיט את המלים רשות עירונית ברישא, כך שזה יחול על כל ועדה מקומית שיש בה בנייה רוויה כמובן.

<תומר רוזנר: כאשר בתכנית הספציפית יש בה בנייה רוויה, הסעיף הזה יחול ללא קשר לסוג הרשות.

<תומר רוזנר: הערה שנייה מתייחסת לגודל הדירות.

<תומר רוזנר: לבקשת חבר הכנסת גואטה יתווסף שהדירות החדשות יהיו בגודל מקסימלי של שמונים מטרים כולל ממ"ד ובגודל מינימלי של שישים מטרים כולל ממ"ד.

אלי כהן: חמישים מטרים.

יגאל גואטה: סיכמנו על שישים מטרים כולל ממ"ד.

דוד ביטן: היועץ המשפטי שאנחנו מכבדים אותו מבקש שזה יהיה 55 מטרים.

<תומר רוזנר: 55 מטרים כולל ממ"ד.

<אפרת ברנד: מה שצוין כאן זה שהגידול המינימלי יהיה חמישים והמקסימלי שמונים?

<תומר רוזנר: 55 מטרים.

<אפרת ברנד: בדירות המתווספות?

דוד ביטן: כן.

<אפרת ברנד: אבל אז לאור הממוצע הכללי של שמונים, זה לא יאפשר סימון לגבי דירות גדולות.

<אפרת ברנד: כלומר, זה יאפשר דירה לכל היותר של 110 מטרים בדירות הגדולות.

אלי כהן: למה?

<אפרת ברנד: יש ממוצע של שמונים.

<אפרת ברנד: אם אתה עושה 55.

<קריאה: לא חייבת להיות 55.

דוד ביטן: לא פחות משמונים בכולל.

<אפרת ברנד: אתה חייב מינימום 55 ומקסימום 80.

<אפרת ברנד: אתה חייב שהממוצע יעלה על שמונים.

דוד ביטן: מינימום שמונים בממוצע.

יגאל גואטה: לא.

יגאל גואטה: לא יעלה על שמונים בכלל.

<אפרת ברנד: הממוצע הכללי צריך להיות שמונים.

<תומר רוזנר: לפחות שמונים.

<תומר רוזנר: יכול להיות פחות משמונים.

אלי כהן: לא צריכה להיות בעיה.

דוד ביטן: אנחנו מומחים למתמטיקה.

דוד ביטן: מי שלומד משפטים בדרך כלל הוא לא מומחה למתמטיקה.

<תומר רוזנר: הערה שלישית שהתקבלה במהלך הדיון היא שהדירות החדשות שיתווספו, אפשר יהיה להוסיף אותן על אף האמור בתקן החניה.

<תומר רוזנר: בפסקת משנה (ז) תתווסף ההערה כפי שנאמרה על ידי נציגת מינהל התכנון ובסעיף קטן (ט) זה יתווסף, שההקלה הזאת איננה מצטברת.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, אם ניתנה הקלה אחרת, היא תקוזז, ואם לא ניתנה, אי אפשר יהיה לתת בהמשך אחר כך הקלות מצטברות נוספות.

<תומר רוזנר: זאת ההערה שנשמעה על ידי נציגת מינהל התכנון.

<ענבר וייס: לעניין תקן החניה.

<ענבר וייס: תקנות החניה החדשות הטריות ממש מהנילונים עכשיו מדבררות על תקן מופחת, גם כך ליחידות דיור קטנות, לפי הקרבה התחבורה הציבורית והיא מדברת על אפס עד אחד.

<ענבר וייס: דירות של שלושים עד שמונים מטרים - - -

דוד ביטן: אנחנו מדברים על אחד.

<ענבר וייס: אחד עד אחד וחצי.

דוד ביטן: אם זה עומד בתקן, אין בעיה.

אלי כהן: בסדר גמור.

<אפרת ברנד: האם אנחנו מבקשים לחייב בעשרה אחוזים גם אם מבקש הבקשה מבקש פחות.

אלי כהן: כן.

דוד ביטן: אם הוא מבקש פחות, אין חובה לתת לו.

<אפרת ברנד: זה לא כתוב כך.

דוד ביטן: דיברנו על זה.

דוד ביטן: תומר אומר שכן.

<קריאה: לפעמים אי אפשר לתת את עשרת האחוזים.

דוד ביטן: אז יש שיקול דעת רגיל.

דוד ביטן: אם הוא לא מבקש עשרה אחוזים, לא חובה לתת לו.

דוד ביטן: יש מישהו שלא יבקש עשרה אחוזים אם הוא יכול?

אלי כהן: חברים, הדיון הסתיים.

אלי כהן: מכיוון שאין הסתייגויות דיבור ואין הסתייגויות - - -

<תומר רוזנר: הסתייגות דיבור יש.

<תומר רוזנר: אין הסתייגויות מהותיות.

אלי כהן: אנחנו נעבור להצבעה על החוק על כל סעיפיו.

דוד ביטן: תרשום לי הסתייגות דיבור כדי שגם אני אוכל לדבר.

אלי כהן: כבר רשמתי אותך.

יגאל גואטה: כשלא היית כאן, רשמו אותך.

אלי כהן: מי בעד אישור הצעת החוק?

אלי כהן: מי נגד?

אלי כהן: בעד הצעת החוק – פה אחד

אלי כהן: הצעת החוק התקבלה.

אלי כהן: תודה רבה ובהצלחה.