ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 225, 2016-07-04 12:00

דוד אמסלם: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא תקנות המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (שכרו של שמאי פינוי ובינוי), התשע"ה-2011, פרוטוקול מס' 225.

דוד אמסלם: את רוצה להציג את זה?

<רוני טיסר: אני יכולה להציג את המסגרת הנורמטיבית הכללית, ואני אתן לממשלה, שהביאה את התקנות, להציג את התקנות עצמן.

<רוני טיסר: עכשיו אני באמת אתן בתמצית את המסגרת שלנו: בעיקרון, הכלל הקבוע בחוק המקרקעין קובע שנדרשת ככלל, במקרה של בניית דירה חדשה שכוללת עבודות ברכוש המשותף וכן הריסה של בנין חדש והקמה של בנין חדש במקומו, הסכמה של כלל בעלי הדירות בבניין, זאת לצורך השמירה על זכויות המקרקעין והעובדה שיש לכולם בעלות ברכוש המשותף ובזכויות הבנייה.

<רוני טיסר: עם זאת, לאור האינטרס הציבורי החשוב בחיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה, נחקק חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) שקובע על אף שככלל, כאמור, מחויבת הסכמה של כלל בעלי הדירות כאשר יש את הרוב הנדרש בחוק, המפקח על רישום המקרקעין רשאי להיכנס בנעליו של בעלי הדירה המסרב, ובעצם לקבל במקומו את ההסכמה על ביצוע ברכוש המשותף.

דוד אמסלם: בכמה אחוז?

<רוני טיסר: בדירה חדשה, אם אני לא טועה, זה שלושת רבעי - -

<עינת גנון: שני שלישים בתוספת יחידות דיור ו-80% כאשר מדובר בהליך של הריסה ובנייה מחדש.

יוליה מלינובסקי: תמ"א 38, 75?

<עינת גנון: שני שליש כשמדובר בתוספת בניה, והריסה ובניה מחדש 80%.

<רוני טיסר: אני אמשיך: החוק גם קובע שאם המפקח בעצם צריך לצורך קבלת ההחלטה אם לכפות על המיעוט חוות דעת של שמאי מקרקעין, הוא יכול לבקש ולקבל אותה, ובעצם התקנות שאנחנו עוסקים בהן עכשיו, זה השכר של אותו שמאי פינוי-בינוי, שנדרשת לקביעת השכר הזה הסכמה של הוועדה.

דוד אמסלם: ולצורך מה הוא צריך את השמאי?

יוליה מלינובסקי: ומי זה המפקח?

יוליה מלינובסקי: איזה מפקח?

<רוני טיסר: המפקח על רישום המקרקעין, ולצורך - -

יוליה מלינובסקי: לא, מה שכתוב פה שזה ועדה חדשה שצריכה לקום, ועדה להתחדשות עירונית, ושהיא ממנה את המפקח.

<רוני טיסר: לא, המפקח פונה ליושב ראש הוועדה להתחדשות עירונית שהוא מביא לו אבל המפקח הוא זה שמבקש את חוות הדעת.

דוד אמסלם: יש מישהו שהוא מפקח בחוק

יוליה מלינובסקי: מי מפקח?

דוד אמסלם: מישהו מטעמם.

<נועה סרברו: המפקח על רישום מקרקעין זה מי שדן בסכסוכים - -

דוד אמסלם: התואר שלו, הוא נקרא "המפקח".

<נועה סרברו: זה הגורם השיפוטי שמוסמך לדון בסכסוכים.

יוליה מלינובסקי: מי ממנה אותה?

<עינת גנון: זו פונקציה שקיימת במשרד המשפטים.

<עינת גנון: מתחתיה יש מפקחים במחוזות, כשכל פעם שיש איזה שהוא סכסוך, מה שנקרא "לשכת רישום המקרקעין" - כל פעם שיש סכסוך, למשל, בין שכנים, בנושא שקשור לקניין, מגיעים למפקח על הבתים המשותפים - -

יוליה מלינובסקי: זה המפקח על הבתים המשותפים, שהוא בכובע של שופט, נכון?

יוליה מלינובסקי: אוקי, הבנתי.

דוד אמסלם: אז תגידו מהתחלה שיוליה תבין.

יוליה מלינובסקי: לא, כי אתם אומרים "מפקח", שזו פונקציה כבר קיימת.

<קריאות: כן, נכון.

יוליה מלינובסקי: מוסיפים לו עוד סמכות, נכון?

דוד אמסלם: הסמכות קיימת.

<נועה סרברו: הסמכות קיימת, כרגע אנחנו מסדירים את התקנות לאופן קביעת השכר של השמאי שהמפקח יכול למנות.

דוד אמסלם: למה המפקח צריך שהרי לכאורה?

דוד אמסלם: הרי אם 80% מסכימים ובמסגרת ה-20% הם לא מסכימים נניח, אז יש איזה שהוא מפתח שנקבע ל-80% אני מניח, אחרת.

דוד אמסלם: ..

<עינת גנון: כן, אבל אם אותם 20% שלא מסכימים טוענים למשל שהפרויקט לא כדאי מבחינה כלכלית, והיזם הציע להם תמורה שהיא לא ראויה - -

דוד אמסלם: לא, את זה הבנתי.

<עינת גנון: - - אז בסיטואציות האלה פונים למינוי שמאי שיקבע את התמורה הראויה.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: זאת אומרת, לא נסמכים על ההיגיון ש-80%, אם הם קיבלו את זה, אז כנראה שהם בדקו את העניין.

<טל אלדרוטי: - - - תלוי בכיוונים, בקומות.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: מי משלם לשמאי?

<נועה סרברו: זה אחד מהדברים שאנחנו מציעים להסדיר בתקנות.

<נועה סרברו: בעיקרון, המפקח כשהוא ממנה מומחה כמו שופט, יש לו סמכויות של שופט שלום, אז ברגיל הוא קובע מי יישא כמו ששופט קובע, בהתאם לנסיבות העניין.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת "נסיבות העניין"?

דוד אמסלם: הנסיבות לא ברורות?

<נועה סרברו: אז בדרך כלל באמת השכר מוטל על שני הצדדים בשלב הראשון - -

דוד אמסלם: מי זה שני הצדדים?

<נועה סרברו: כלומר, התובעים הם אלה שמבקשים לבצע את הפרויקט, את העבודה, והמתנגד או המתנגדים הם ה-20% לצורך העניין או השליש שמתנגדים או אחד מהם שמבקש למנות את השמאי כי הוא טוען שלצורך העניין לא ניתנה לו התמורה הראויה.

<נועה סרברו: היה לנו שיח בעניין הזה עם הייעוץ המשפטי של הוועדה ואנחנו גם מציעים איזה שהוא תיקון בהקשר הזה.

דוד אמסלם: אני לא הצלחתי להבין את העניין.

דוד אמסלם: תשמעי, אני מבין שבסופו של דבר, בא נניח בפרויקט של פינוי ובינוי יש יזם שבא ומנסה להסדיר את זה מול הדיירים.

דוד אמסלם: הרי לא הדייר בקומה א' מחליט לעשות את זה, זה ברור.

<עינת גנון: לפעמים זה יכול לבוא גם מיוזמה של הדיירים.

דוד אמסלם: אבל זה לא קורה.

דוד אמסלם: אנחנו לא שם.

דוד אמסלם: בדרך כלל מי שצריך פינוי-בינוי זה בן אדם שבאמת צריך להרים אותו מלמטה כמעט.

<נועה סרברו: בפרויקטים של תמ"א 38 זה קיים יותר מאשר בפרויקטים של פינוי-בינוי.

דוד אמסלם: אז בסופו של דבר, בא נניח שבא יזם והוא רוצה להריץ את הפרויקט, ואז הוא מתחיל להסתובב מבית לבית, לא חשוב, מציע לכל אחד את התמורה, ויש חלק מהדיירים שלא מוכנים.

דוד אמסלם: נניח שהם נמצאים במסגרת ה-20%, ואז הם באים בהליך וקובעים שמאי.

דוד אמסלם: הם בעצם מתווכחים מול היזם ולא מול אותו אחד מקומה א', לא מול ה-80% - -

<עינת גנון: נכון מאד.

דוד אמסלם: - - אז החלוקה בשכר טרחה של השמאי למי?

<נועה סרברו: אז קודם כל, מבחינת ההליך בפני המפקח, מי שהמפקח מוסמך לדון בסכסוך בין בעלי דירות, היזם הוא לא צד בהליך בפני המפקח.

<נועה סרברו: כמובן שהרבה פעמים יש יזם מאחורי הדיירים שמעוניינים לבצע את העבודות ולכן גם בהרבה מקרים הוא נושא בנטל של תשלום השכר.

<נועה סרברו: זה גם מה שאנחנו - - ו

יוליה מלינובסקי: לא, אני מצטערת, אני פשוט מכירה את הנושא וזה לא מה שכתוב אצלך.

יוליה מלינובסקי: מה שאת כותבת בתקנות, שאת מטילה את עלויות השמאי על הדיירים או אחד מהם על פי חוות דעת של מפקח.

<נועה סרברו: אז אנחנו מציעים לתקן את הסעיף הזה בעקבות השיח שלנו - -

יוליה מלינובסקי: ראיתי את זה בלילה, אתם תיקנתם את זה.

יוליה מלינובסקי: הם עשו את התיקון ממש - -

<נועה סרברו: אנחנו מציעים לקבוע שברירת המחדל תהיה שבעלי הדירות שמבקשים לבצע את העבודות לרבות היזם שעומד מאחוריהם, הם שיישאו ב - -

יוליה מלינובסקי: אני אגיד לך משהו:

יוליה מלינובסקי: אני התעסקתי בפרויקטים האלה מצד הדיירים כי כפי שהיושב ראש יודע, ישבתי המון שנים בוועדת המשנה לתכנון ובנייה בחולון.

יוליה מלינובסקי: אני מכירה את התחום.

יוליה מלינובסקי: אנשים ככה חוששים מהפרויקטים האלה.

יוליה מלינובסקי: מה יהיה, האם הקבלן לא בסדר ומה נעשה, ומיליון דברים, ותמיד יש דייר סרבן.

יוליה מלינובסקי: מה שלא יהיה, תמיד יש אחד שלא מסכים.

יוליה מלינובסקי: מה שאתם עושים פה - ואם אנשים ידעו מאחורי זה שיש דייר סרבן, והם צריכים להיכנס אתו לתביעה או סכסוך דרך המפקח, יש עוד עלויות שיכולות ליפול על הראש שלהם, הם בכלל יקבלו ג'ננה.

יוליה מלינובסקי: אני אומרת לך ברצינות כי זה לא אנשים הכי עשירים בארץ שעושים את הפינוי-בינוי, ולא מדובר על שכונות "כוכב הצפון" בתל-אביב.

<עינת גנון: את צודקת לגמרי אבל יש לזה מענה.

יוליה מלינובסקי: זה פשוט לא הוגן.

יוליה מלינובסקי: זה עוד תוספת.

יוליה מלינובסקי: מי שצריך לשאת בהוצאות האלה – קודם כל, לדעתי, יש היום חוק דייר סרבן, שגם מטפל בנושא של דיירים סרבנים, ויכול להיות ששם צריך לעשות תיקון בנושא של מי שיישא בעלויות.

יוליה מלינובסקי: אתם מכירים את החוק הזה?

<עינת גנון: זה חוק שאנחנו קידמנו אותו.

<עינת גנון: אני רוצה לענות לך, ברשותך - -

יוליה מלינובסקי: דקה, אני אסיים את דבריי: יכול להיות שפה צריך לחשוב על פתרון שאם כבר זה קורה, ברור שיש יזם מאחורי הדיירים, שהוא ישלם את ההוצאות.

<עינת גנון: אז יש לזה מענה בפועל: אני לא הצגתי את עצמי, אני מנהלת אגף התחדשות עירונית במשרד הבינוי והשיכון.

יוליה מלינובסקי: אני אשמח להרחיב אתך אחר כך.

<עינת גנון: אנחנו עוברים ורואים עשרות אם לא מאות חוזים שנחתמים בין דיירים לבין יזם.

<עינת גנון: בכל חוזה היום כתוב מפורשות שאם במידה ויגיעו לסיטואציה של תביעת דייר סרבן, היזם נושא בכל העלויות הכרוכות בכך מכל וכל, כולל חוות דעת וכל מה שצריך כך שזה מופיע בכל חוזה וחוזה, ובפועל - -

יוליה מלינובסקי: זה משהו חדש.

יוליה מלינובסקי: זה משהו שיכולים לא - -

<עינת גנון: לא, זה לא חדש, זה קיים כבר בחוק, זה לא חדש בכלל.

<עינת גנון: כל מה שאנחנו עושים היום זה מסדירים את השכר של השמאי.

<עינת גנון: האפשרות לפנות לשמאי היתה קיימת.

<עינת גנון: אני זו שממנה בפועל את השמאים, קיבלתי כבר כמה פניות, מיניתי שמאים לדון בפרויקטים של תמ"א 38 ולא היתה עם זה שום בעיה.

<עינת גנון: היזם, בפועל - -

יוליה מלינובסקי: אז מה היה השכר הקודם שלהם, לפני התקנות?

<עינת גנון: לפני כן, מי שקבע את השכר היה המפקח שדן באותו מקרה.

<עינת גנון: ככלל, בתקופת הביניים, עד שהתקנו את התקנות ועדין, להבנתי ולמיטב ידיעתי, לפחות בפניות האלה שאני מיניתי, לא היו שום תלונות.

דוד אמסלם: טוב, בואו נעבור לעניין.

דוד אמסלם: אני רוצה עכשיו להתכנס, עד עכשיו עטפנו את זה ב"שבת תרבות" כזאת.

יוליה מלינובסקי: לא, זה לא "שבת תרבות", אני מצטערת.

יוליה מלינובסקי: אנשים קטנים לא מבינים.

דוד אמסלם: יוליה, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: בבקשה, בואו תתחילו לקרוא את התקנות ונתחיל להתייחס אליהן.

<נועה סרברו: מקריאה: "תקנות המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (שכרו של שמאי פינוי ובינוי), התשע"ה-2015.

<נועה סרברו: בתוקף סמכותי לפי סעיף 6א(ב) לחוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה), התשס"ח-2008 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר הבינוי ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, אני מתקינה תקנות אלה: הגדרות 1.

<נועה סרברו: בתקנות אלה: "בית מורכב" – כמשמעותו בסעיף 59(א) לחוק המקרקעין, התשכ"ט-1969; "הוועדה" – הוועדה להתחדשות עירונית, שמונתה לפי הוראות סעיף 33א(ג) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965;

יוליה מלינובסקי: שאלה: הוועדה הזאת כבר קיימת?

<עינת גנון: כן, אני עומדת בראשה.

יוליה מלינובסקי: שאלה: מאיפה את לוקחת סמכות?

<עינת גנון: מחוק התכנון והבנייה.

יוליה מלינובסקי: ואיך זה מתגלגל למטה, לוועדות מקומיות?

יוליה מלינובסקי: אני לא שמעתי על הוועדה שלך.

<עינת גנון: הוועדה היא לא ועדה בעולם התכנון.

<עינת גנון: הסמכויות שלה הן לא בעולם התכנון.

<עינת גנון: אנחנו ממליצים לממשלה בעיקר, זה התפקיד העיקרי, ממליצים לממשלה להכריז על מתחמים לפינוי-ביוני ולעיבוי בנייה במסלולים השונים.

<עינת גנון: אנחנו לא ועדה תכנונית, אנחנו לא דנים בתכנית.

דוד אמסלם: טוב, הלאה.

<נועה סרברו: "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "עבודת חיזוק" – עבודה ברכוש המשותף כאמור בסעיף 5 או 5א לחוק; "ש"ח" – שקלים חדשים; "התביעה" – תביעה המתנהלת בפני המפקח לפי סעיף 5(א) או 5א(א) לחוק, אשר לשם קבלת החלטה בה ביקש המפקח לקבל חוותד עת בעניין שבמומחיות של שמאי מקרקעין כאמור בסעיף 6א(א) לחוק.

<נועה סרברו: - -

יוליה מלינובסקי: למה אתם לא כותבים מפקח על בתי משותפים?

יוליה מלינובסקי: כי זה מפקח על בתים משותפים.

<נועה סרברו: זה מוגדר בחוק אבל אפשר - -

יוליה מלינובסקי: כי זה מאד ברור, כי אז הוא יושב בתב"ע, מאד קל להגיע אליו וזה ברור.

יוליה מלינובסקי: כשכותבים "מפקח", אני לא הבנתי מה זה, ואני עורכת דין.

<נועה סרברו: ההגדרה נשאבת מהחוק אבל אפשר להוסיף אותה גם - -

דוד אמסלם: זה טכני.

יוליה מלינובסקי: זה לא טכני כי מפקח על בית משותף, כל ועד עובדים יודע שיש לו שכן שלא משלם ועד – בגדול, זה הכתובת כי זה אותו בן אדם, נכון?

יוליה מלינובסקי: אז למה אתם לא כותבים?

יוליה מלינובסקי: אני לא ידעתי אז סביר להניח שגם - -

דוד אמסלם: יוליה, בואו נתקדם.

דוד אמסלם: תקבלו את ההערה של יוליה ובואו נתקדם.

<נועה סרברו: בסדר גמור.

<נועה סרברו: אני חוזרת על ההגדרה של "התביעה – תביעה המתנהלת בפני המפקח לפי סעיף 5(א) או 5א(א) לחוק, אשר לשם קבלת החלטה בה ביקש המפקח לקבל חוות דעת בעניין שבמומחיות של שמאי מקרקעין כאמור בסעיף 6א(א) לחוק.

<נועה סרברו: 2.

<נועה סרברו: שכרו של שמאי פינוי ובינוי.

<נועה סרברו: (א) שכרו של שמאי פינוי ובינוי שהתמנה לפי סעיף 6א לחוק לשם מתן חוות דעת הנוגעת לכלל הדירות בבית המשותף בסוגיות שמאיות בעניין עבודת חיזוק בבית המשותף (להלן – חוות דעת כוללת), ייקבע באופן מדורג בהתאם למספר הדירות בבית המשותף נושא התביעה ערב ביצוע עבודת החיזוק, וזאת כמפורט בתוספת הראשונה, ובלבד ששכרו לא יפחת מ-8,640 ש"ח;"

דוד אמסלם: למה אתם צריכים תקרה תחתונה?

<נועה סרברו: התקרה שנקבעה בעצם זה שקול לפי החישוב של הסכומים שמופיעים בתוספת לבניין שיש בו 12 יחידות דיור, שזה - -

דוד אמסלם: אנחנו משנים את זה כאן?

דוד אמסלם: זה במסגרת השינוי?

<עינת גנון: לא, זה חדש לגמרי.

<עינת גנון: אנחנו רצינו לקבוע סף מינימאלי, בין היתר כי יהיו שמאים שאחר כך יבוא לעבוד, וצריך להבין שלא מדובר פה רק ב - -

דוד אמסלם: אתם רוצים רמה מסוימת של שמאים - -

<עינת גנון: נכון.

דוד אמסלם: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: זה המינימום שהוא אמור לקבל?

יוליה מלינובסקי: אבל אם זה שתי דירות?

<עינת גנון: אין פרויקט של תמ"א שהשמאי לא בא ובודק את הבניין בכללותו.

<עינת גנון: גם אם הבקשה נובעת משתי דירות של סרבנים, הוא חייב להעריך בראש וראשונה את הפרויקט בכללותו על כל ה-16, 24 יחידות דיור שלו.

יוליה מלינובסקי: יש לפעמים ארבע, את יודעת.

יוליה מלינובסקי: ..

<נועה סרברו: כאן אנחנו מדברים על חוות דעת כוללת שהיא בעצם כל הדירות בבניין, אז המינימום של שתי דירות הוא בכל מקרה - -

דוד אמסלם: בואו נתקדם.

דוד אמסלם: זו חוות הדעת הכוללת?

<נועה סרברו: נכון.

דוד אמסלם: בואו נמשיך.

<נועה סרברו: "(ב) קבע המפקח כי חוות הדעת כאמור בתקנת משנה (א) נוגעת לכלל הדירות באותו מבנה או באותו אגף בבית מורכב, ואליהן בלבד, יראו במבנה או באגף האמור בית משותף לעניין תקנת משנה (א).

<נועה סרברו: "(ג) מבלי לגרוע מהאמור בתקנת משנה (ב), קבע המפקח כי חוות הדעת נוגעת רק לחלק מן הדירות בבית המשותף (להלן – חוות דעת פרטנית), ייקבע שכרו של שמאי פינוי ובינוי באופן מדורג בהתאם למספר הדירות בבית המשותף נושא התביעה ערב ביצוע עבודת החיזוק אשר חוות הדעת נוגעת להן, וזאת כמפורט בתוספת השנייה, ובלבד ששכרו לא יעלה על 8,750 ש"ח;"

יוליה מלינובסקי: אבל זה סכום אחר ממה שכתוב בסעיף 2א.

<עינת גנון: קודם זה היה מינימום.

יוליה מלינובסקי: זה היה מינימום.

יוליה מלינובסקי: זה חוות הדעת הכוללת תכנונית מינימום.

יוליה מלינובסקי: אבל למה אתם פה כותבים סכום אחר?

יוליה מלינובסקי: אם זה מינימום אז הוא צריך להיות מינימום בכל מקום.

<עינת גנון: לא, פה זה מקסימום.

<קריאה: שני סוגים שונים של עבודה.

יוליה מלינובסקי: לא יעלה, ופה זה לא יפחת.

דוד אמסלם: דרך אגב, ההפרש הוא 110 שקלים.

יוליה מלינובסקי: אבל למה לבלבל סתם?

<טל אלדרוטי: - - - השמאי הממשלתי הראשי.

<טל אלדרוטי: מדובר פה בשני סוגים שונים של עבודה: בסעיף הראשון מדובר על חוות דעת כוללנית לכל הבניין אל מול החיזוק שנדרש, אל מול הרשויות, הוא מסתכל על כל הבניין בכללותו, על כל הדירות.

<טל אלדרוטי: בסעיף השני מדובר על חוות דעת פרטנית לכל דירה.

<טל אלדרוטי: זאת אומרת, הוא כבר צריך לראות או להסתכל על הדייר הסרבן או הדייר המתנגד, למה הדירה שלו נפגעת יותר או פחות מאשר סוג אחר של - -

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: הפרוצדורה, אתה אומר, - -

<טל אלדרוטי: זה שני דברים שונים.

דוד אמסלם: - - 1.

דוד אמסלם: הוא מגיע לבניין והוא צריך חוות דעת כללית.

דוד אמסלם: בכל מקרה, איך אמרנו?

דוד אמסלם: הוא מגיע לפרויקט חייו והוא צריך חוות דעת כללית.

דוד אמסלם: אחרי זה, אנחנו עושים זום לכל דירה.

<טל אלדרוטי: אם צריך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם אין מחלוקת אז לא צריך את ההליך.

<טל אלדרוטי: לא, אם מגיעים גם לשלב השני, אז צריך לבדוק את הדירה הספציפית, למה אני נפגעתי לעומת השכנים שלא נפגעו.

<טל אלדרוטי: למה אני דווקא מתנגד.

דוד אמסלם: כן ברור.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר אם אין התנגדות אז אין את ההליך, זה בסדר.

<טל אלדרוטי: במקרה הזה הרזולוציה הרבה יותר עמוקה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אז אתה אומר שבתהליך הראשון הוא עושה לכל הפרויקט ואחרי זה, הוא נכנס זום לגבי כל דירה ודירה.

<טל אלדרוטי: כן.

דוד אמסלם: עכשיו, ההפרשים הם 110 שקלים.

דוד אמסלם: אתם עשיתם עבודה מקצועית בקטע של המינימום פה?

דוד אמסלם: זאת אומרת - -

<טל אלדרוטי: לא.

<טל אלדרוטי: לגבי כל דירה ודירה, לא בהכרח הוא יעשה כל דירה ודירה.

<טל אלדרוטי: יתכן ובמקרים האלו הוא יעשה רק חלק מהדירות.

<טל אלדרוטי: זאת אומרת, אם יש תביעה של שתי דירות מתוך ה-16 דירות, אולי הוא יראה את שתי הדירות, ולפעמים הוא לא יגיע לכל 16 הדירות - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בא נניח שכל 16 הדירות זהות בהתנגדות, אז אם אחד כבר עשו אז השני יכול להיות - -

<עינת גנון: לא, יכול להיות גם שהסירוב יהיה לא על הדירה הפרטנית של אותו בן אדם אלא הדייר יבוא ויגיד: לכולנו, לכל הדיירים מגיע יותר.

<עינת גנון: זה הסיטואציה הראשונה.

<עינת גנון: הסיטואציה השנייה שיבוא אחד - -

דוד אמסלם: ויגיד: הדירה שלי, ספציפית.

יוליה מלינובסקי: אבל מניסיון, בדרך כלל שיש התנגדות הוא גם על הראשון וגם על השני.

יוליה מלינובסקי: כשיש דייר שלא רוצה, יועלו טענות גם לגבי כל העסקה וגם יהיה פרטני.

יוליה מלינובסקי: אז מה יצא, דודו?

יוליה מלינובסקי: שבעצם יהיו שתי חוות דעת של השמאים.

יוליה מלינובסקי: הבנת עכשיו?

יוליה מלינובסקי: יופי, מצוין.

<טל אלדרוטי: יש מצב, בהחלט יתכן.

דוד אמסלם: מה שיוליה אומרת זאת השאלה.

דוד אמסלם: השאלה היא כזאת: בא נניח שיש דייר אחד בכל הבניין שמתנגד, והוא מתנגד ברמה הפרטנית של הדירה הספציפית שלו ולא כפי שאמרה עינת גנון.

דוד אמסלם: אז עכשיו, היות ומה שיוליה אומרת, וכאן זה דבר מהותי, שאם נניח בבניין יש רק דייר אחד שמתנגד, אני בכוונה מקצין בשביל לזקק את הדוגמה, ונניח שהוא טוען שהדירה שלו, הספציפית, יש לה כיון אוויר, כיוון רוח, לא משנה מה, נוף, ומגיע לו יותר.

דוד אמסלם: אז עכשיו, לפי הפרוצדורה שאני מבין כאן, אמורים להזמין שמאי א.

דוד אמסלם: שיעשה לכל הפרויקט כי לא מתחילים לדבר בלי כל הפרויקט.

דוד אמסלם: אחרי זה, אנחנו עושים זום רק לדירה שלו.

דוד אמסלם: זה אומר - -

<נועה סרברו: לא בהכרח.

<נועה סרברו: יכול להיות שתהיה רק חוות דעת פרטנית.

דוד אמסלם: מי מחליט על "לא בהכרח"?

<קריאות: המפקח.

<טל אלדרוטי: בדרך כלל זה מתחיל מכך שאחד הדיירים אומר: תקשיבו, הפרויקט לא כדאי לנו, לכולנו, אנחנו לא מקבלים מספיק.

<טל אלדרוטי: היזם, איך שהוא, לא נותן לנו את מה שמגיע לנו.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: אם התביעה היא כוללנית, אז אנחנו הולכים על דפ"א א'.

דוד אמסלם: אם התביעה היא ספציפית לגבי הדירה הספציפית אז אנחנו ישר נכנסים לדפ"א ב'.

<עינת גנון: ויש אפשרות גם של שילוב של השתיים.

דוד אמסלם: לא, אני אגיד לך מה הבעיה שלי בשילובים: עינת, הרי בסוף מישהו משלם.

דוד אמסלם: אם חינם - אין בעיה.

דוד אמסלם: הרי בסוף מישהו משלם, ויש לפעמים דיירים שמרגיזים את המפקח כי הוא לא מבין את הנודניק הזה.

דוד אמסלם: אז הוא אומר לו: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: אני אתן לך עכשיו שתי חוות דעת ואתה גם תשלם חלק לפי החוק.

דוד אמסלם: כתוב.

דוד אמסלם: זה מה שמטריד אותי כאן.

דוד אמסלם: לפעמים זו סנקציה מול אותו אחד שהוא בעצם בן אדם שפתאום באו והפכו לו את החיים.

דוד אמסלם: הוא לא רוצה כלום.

דוד אמסלם: אז מה את אומרת?

<עינת גנון: אתה מתאר סיטואציה של - -

דוד אמסלם: אני מתאר סיטואציה של פקיד.

דוד אמסלם: זה אני.

<עינת גנון: אני גם פקידה, כולנו בני אדם.

דוד אמסלם: כן, כולנו יודעים.

דוד אמסלם: לפעמים מרגיזים אותנו.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים מה כתוב, מה אנחנו אומרים ומה אנחנו עושים, ומה עובר לנו בראש.

דוד אמסלם: זה ארבעה דברים שונים.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שכדאי לחשוב תנאי שיש צורך בחוות דעת נוספת פרטנית לגבי דירה כזו או אחרת באופן מיוחד, שזה יהיה כבר מראש משולב כי בדרך כלל, כשמעלים את הטענות בערעור או לא מסכימים למשהו הם כותבים: יהיה לי בעיה עם מזג אוויר, אני לא אראה אור שמש ובנוסף, הפרויקט לא כדאי.

יוליה מלינובסקי: אז במקרה כזה, יכול להיות שכדאי לעשות חוות דעת משולבת כבר מראש לראות את כל הבניין ולהיכנס לרזולוציה של אותו דייר סרבן כי מניסיון, הם בדרך כלל מעלים בו זמנית כמה טענות וזה יהיה יותר זול פשוט.

דוד אמסלם: יוליה, אני רוצה להתקדם, יש לנו דיונים נוספים.

יוליה מלינובסקי: אבל זה לא בשל עוד.

דוד אמסלם: דקה.

דוד אמסלם: אני אומר לגבי הנושא - עינת, אני מבקש לקראת סוף הדיון שתסגרו את הסוגיה הזאת של השאלה ששאלתי, איך אנחנו מסדירים את הנושא של לא השמאות הקבועה.

דוד אמסלם: אז בואו נתקדם בהקראה, תחשבו, חבל לי על הזמן.

<נועה סרברו: "3.

<נועה סרברו: שכר חריג.

<נועה סרברו: המפקח רשאי להורות, לבקשת שמאי פינוי ובינוי או מי שעליו לשאת בתשלום השכר לפי תקנה 5, ובהתקיים נסיבות מיוחדות, כי שכרו של שמאי פינוי ובינוי יהיה גבוה יותר או נמוך יותר מהשכר המחושב לפי תקנה 2 (להלן – שכר חריג), וזאת לאחר שנתן לשמאי פינוי ובינוי ולמי שעליו לשאת בתשלום השכר כאמור להשמיע את טענותיהם בעניין, ונימק את החלטתו; בתקנה זו, "נסיבות מיוחדות" – מורכבות הסוגיות הטעונות הכרעה בחוות הדעת או פשטותן, קיומה של חוות דעת בפנייה קודמת שפרטיה דומים לפנייה הנוכחית או איחוד דיונים בכמה פניות שונות למתן חוות דעת שהדיון בהן מתקיים לפני אותו שמאי פינוי ובינוי.

<נועה סרברו: "

<אוהד דנוס: שניה אדוני, אם יורשה לי, אני רציתי לומר משהו על סעיף (ג) - -

דוד אמסלם: מי כבודו?

<אוהד דנוס: אני יושב ראש לשכת השמאים, אני מתנצל על האיחור, התהפכה משאית בכביש 1.

<אוהד דנוס: זה משהו קצר מאוד על סעיף (ג) - -

דוד אמסלם: אני לא מבין אותו, את סעיף (ג).

דוד אמסלם: אתם אומרים לפי תקנה 2.

דוד אמסלם: הרי תקנה 2, מה אתם אומרים?

דוד אמסלם: שאפשר לקבוע בעצם, שיש סמכות למפקח - -

<אוהד דנוס: לא, זה סעיף 3.

<אוהד דנוס: יש פה דבר אחד שמפריע לי, הנושא של: בלבד ששכרו לא יעלה על 8,750 שקל.

<אוהד דנוס: אני בטוח שהכנסת לא רוצה שבעלי מקצוע יעבדו בחינם.

<אוהד דנוס: אני חושב שזה לא טוב לעניין וזה לא טוב למצב.

<אוהד דנוס: יש לי תכניות של תמ"א 38 שיש בהן 144 דירות, ואם שמאי יצטרך לראות שם 40 דירות אז להגביל אותו - -

דוד אמסלם: אוהד, בא תקשיב: שב אתם על הסכומים, אני לא מבין בזה הרבה אבל בא נתקדם.

דוד אמסלם: אתה לא מקדם אותי ברעיון.

דוד אמסלם: אני לא יודע אם 8,750 – דרך אגב, אני רוצה חינם אבל היות שאין מי שעובד חינם - אני לא יודע אם 8,750 זה הרבה או קצת, אין לי מושג, בשביל זה יש שמאי ממשלתי.

דוד אמסלם: תסגרו את הפינה הזאת.

דוד אמסלם: כל סכום שתביאו לנו, אני מקבל אותו.

דוד אמסלם: בבקשה, בואו תמשיכו.

דוד אמסלם: לגבי סעיף 3 – הרי לגבי החריגה, אני מבין שכאן זה אופציה שקבענו סכומים ואנחנו מאפשרים למפקח שיקול דעת.

דוד אמסלם: השיקול דעת, אני מבין את השיקול דעת כלפי מעלה.

דוד אמסלם: נניח שיש לנו עבודה כבדה ואנחנו אומרים: תשמע, זה באמת צריך לעלות יותר מ-8,750, כמו שאמר אוהד.

דוד אמסלם: זה באמת עבודה רצינית מאד ויש לנו פה נסיבות מיוחדות אבל כלפי מטה, למה?

דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתם קובעים סף תחתון?

יוליה מלינובסקי: אתם קובעים כאן עליון ופה תחתון.

יוליה מלינובסקי: למה?

<נועה סרברו: ראשית, לגבי השכר החריג - זה סעיף שקיים גם בתקנות השכר של שמאים מכריעים וגם בתקנות שכר של - -

דוד אמסלם: לא חשוב, עשיתם "גזר הדבק", זה בסדר אבל אני חושב על זה בסעיפים הקודמים.

<נועה סרברו: באמת כמו שהסברת לגבי העלייה כלפי מעלה, יכולה להיות במקרים מורכבים.

<נועה סרברו: - -

דוד אמסלם: זה מובן לי.

<נועה סרברו: - - לעומת זאת, יכולים להיות מקרים שבהם המפקח דן ב - -

דוד אמסלם: לא, אני אגיד לך מה מפריע לי: הרי אני שאלתי קודם, בשכר כלפי מטה, למה שמתם שכר מינימום?

דוד אמסלם: אז אמרה לי עינת שפה אנחנו רוצים להגדיל רמת שמאים.

דוד אמסלם: אנחנו לא רוצים שמחר יבוא שמאי שרק עכשיו גמר ללמוד ואין לו פרנסה, יגיד: אני ב-200 שקל.

דוד אמסלם: אז אנחנו רוצים מלכתחילה להכניס שמאים של 8,000 שקל.

דוד אמסלם: את זה הבנתי.

דוד אמסלם: אז למה להוריד לו את זה?

<נועה סרברו: אבל יכול להיות שאם באמת הוא מאחד כמה תיקים מאד דומים - -

דוד אמסלם: הבנתי.

<טל אלדרוטי: רוב העבודה מתנהלת בטווח סביר.

<טל אלדרוטי: לפעמים יש זנבות, הרבה בניינים או מעט בניינים.

<טל אלדרוטי: יש שיקול דעת לא לסטות לדברים שהם לא הגיוניים.

דוד אמסלם: טוב, מאה אחוז, בואו נתקדם.

יעקב אשר: כן, אבל אתה לוקח את השיקול דעת ברף העליון.

יעקב אשר: אם יש לך משהו שאתה צריך...

<טל אלדרוטי: אני מקבל את מה שאמר פה אוהד.

יעקב אשר: תדברו ביניכם.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: תתקדמו.

<נועה סרברו: "תקנה 4.

<נועה סרברו: שכר שמאי פינוי ובינוי שהפסיק את טיפולו.

<נועה סרברו: המפקח רשאי לקבוע, לבקשת שמאי פינוי ובינוי שהפסיק עבודה שלשלמה התמנה לפי סעיף 6א לחוק בטרם השלים את חוות הדעת, אם השמאי כאמור זכאי לשכר, ואם כן, את שיעורו.

<נועה סרברו: נשיאה בשכרו של שמאי פינוי בינוי.

<נועה סרברו: - -

דוד אמסלם: זאת אומרת, זה לעבודה חלקית הכוונה?

<נועה סרברו: כן.

<נועה סרברו: אם מאיזו שהיא סיבה הוא נאלץ להפסיק.

<עינת גנון: הדיירים הגיעו להסכמה בסוף בלעדיו.

דוד אמסלם: הבנתי.

דוד אמסלם: ואם הוא החליט על דעת עצמו לעזוב וללכת?

דוד אמסלם: אז ניתן לו משהו?

<נועה סרברו: זה לשיקול דעת המפקח.

דוד אמסלם: זה לא מבושל פה.

דוד אמסלם: הסיפור כאן לא...

<טל אלדרוטי: המפקח רשאי לקבוע.

דוד אמסלם: אני אגיד לכם משהו - -

<אוהד דנוס: שמאים לא נוטשים עמדות.

יעקב אשר: אם לא נוטשים אז תכתוב שאם הוא נוטש, הוא לא מקבל כלום.

<אוהד דנוס: כמו חיילים, כמו בצבא.

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה מפריע לי: בסופו של דבר, הדברים האלה, אם הדברים הם חד-חד ערכיים אז זה יותר ברור, אז אין שיקול דעת.

דוד אמסלם: להיפך, כשמדובר בכסף ושיקול דעת זה חיבור שאני לא אוהב.

<טל אלדרוטי: נכון, יש פה איזה שהוא גורם שיפוטי.

דוד אמסלם: אמרתי שאני מכיר מספיק פקידים אמתיים, שבא לו אזרח, איך אמרתי?

דוד אמסלם: הנודניק הזה, הרבה פעמים יש לך דווקא בפינוי בינוי דיירים, 95% רוצים ויש אחד שלא רוצה.

דוד אמסלם: עכשיו, הפקיד הופך להיות בבעיה, הבן אדם הזה, הוא מתחיל לא לסבול אותו.

דוד אמסלם: למה אתה לא רוצה?

דוד אמסלם: אתה מפריע לנו בפינוי, את מפריע לנו בזה.

דוד אמסלם: אז עכשיו הוא צריך לייצר לו תמריצים שהוא ירצה.

דוד אמסלם: אז הוא יכול להגיד לו: תקשיב, אני, יש לי פה ארבע שמאויות שאתה תשלם אותם, אז הבן אדם כולה הפכת לו את החיים שלו.

דוד אמסלם: הוא גר בדירה והוא לא רוצה כלום.

דוד אמסלם: יום אחד באנו, אמרנו לו: צא מהדירה שלך - -

<עינת גנון: אני מזכירה שזה מאגר שהוקם על ידי השמאי הממשלתי ומנוהל על ידי משרד השיכון.

<עינת גנון: אם השמאי נוטש באמצע, אנחנו גם יכולים לנקוט סנקציות ולהוציא אותו מהמאגר.

דוד אמסלם: אין בעיה אבל בסוף הדייר צריך לשלם את זה.

דוד אמסלם: לכן, אני חושב שגם כאן

דוד אמסלם: תלטשו קצת את הסעיף שזה יהיה יותר מוסדר.

דוד אמסלם: שבסופו של דבר – למה העבודה הופסקה?

דוד אמסלם: זה לא שאלה של שיקול דעת, בסוף מישהו משלם את זה.

דוד אמסלם: אם אתם, המדינה, רוצים לשלם את זה, אין לי בעיה.

דוד אמסלם: שלמו ותפעילו את שיקול הדעת שלכם אבל אם אתם, השיקול דעת שלכם ומישהו אחר צריך לשלם את זה, אז בואו תהיו קצת יותר קונקרטיים.

<נועה סרברו: אני מבינה את החשש שאתה מעלה, אני רק רוצה להזכיר שהמפקח הוא מקביל לשופט שלום מבחינת הסמכויות.

יוליה מלינובסקי: והוא בן אדם בסוף.

<נועה סרברו: כמובן, אבל כיום, בעניינים שבמומחיות של אחרים שהוא נתקל בהם, הוא ממנה מומחה גם במקרה שהמומחה נאלץ להפסיק את העבודה.

<נועה סרברו: הוא גם יקבע אם הוא זכאי - -

דוד אמסלם: תעשו חשיבה על העניין הזה ותתקדמו.

דוד אמסלם: אם אתם לא רואים חשש - -

יוליה מלינובסקי: - - -

דוד אמסלם: שניה יוליה, אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אם תרגישו שהחשש שלי הוא חשש לא רציני אז תתקדמו אבל אני אתן לכם את זה כמחשבה גולמית, שלי, כאזרח.

<טל אלדרוטי: המילה "פקיד" עושה לו פה עוול.

<טל אלדרוטי: זה מפקח של רשם המקרקעין.

<טל אלדרוטי: אני לא יודע מתי בפעם האחרונה קראת את ההחלטות שלהם, זה החלטות שיפוטיות עם צדדים ועם שיקולים.

<אוהד דנוס: אדוני, אולי שיחליט גם על מי להשית את הסכום במדיה והוא קובע סכום.

<אוהד דנוס: זה אמור לפתור את זה.

<נועה סרברו: כן, יכול להיות שזה באמת נותן מענה.

דוד אמסלם: את יכולה להמשיך.

<נועה סרברו: "תקנה 5.

<נועה סרברו: נשיאה בשכרו של שמאי פינוי ובינוי.

<נועה סרברו: (א) המפקח יקבע, בהתאם לתקנות אלה, את שכרו של שמאי פינוי ובינוי שמונה לפי סעיף 6א לחוק, וכן יקבע מי יישא בתשלום שכרו של שמאי פינוי ובינוי כאמור ובאיזה חלק ממנו.

<נועה סרברו: " בתקנת משנה (ב) אנחנו מציעים איזה שהוא תיקון בנוסח - -

דוד אמסלם: רק שניה, לא הבנתי מה הכוונה.

דוד אמסלם: אין פה איזה שהם פרמטרים קבועים איך מתחלק התשלום?

דוד אמסלם: יכול להיות שזה שתי דירות אז אחד ישלם 80% והשני 20% בגלל שככה בא למפקח?

יוליה מלינובסקי: כן.

דוד אמסלם: נשמע לכם הגיוני?

<נועה סרברו: קודם כל, תקנה (ב) משלימה את ההסדר בהקשר הזה בכל הנוגע למימון הביניים לעומת המימון בסוף ההליך, וזה בעקבות השיח שלנו עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

<נועה סרברו: הנוסח המתוקן שאנחנו מציעים הוא: " המפקח רשאי להורות בכל עת לבעלי הדירות שהגישו את התביעה או לאחד מהם, או - מטעמים מיוחדים שיירשמו – לבעל דירה המתנגד לביצוע עבודת החיזוק, להפקיד סכומי כסף שייראו למפקח לכיסוי שכרו של שמאי פינוי ובינוי או לשלמם לשמאי פינוי ובינוי במישרין, ובגמר הדיון בתיק יחליט המפקח מי יישא בשכר זה; לא נענה בעל דין להוראה לפי תקנת משנה זו, רשאי המפקח למחוק את כתבי טענותיו או לדחות את הדיון בתובענה למועד אחר עד שיקיים את ההוראה כאמור.

<נועה סרברו: "

יוליה מלינובסקי: לא, - -

דוד אמסלם: מה הכוונה "שיקיים את ההוראה כאמור"?

<נועה סרברו: תקנת משנה (ב) עוסקת בשלב מימון הביניים, עוד לפני שהעבודה הושלמה.

דוד אמסלם: זה הבנתי אבל מה הכוונה לדחות את הדיון בתובענה?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: מה הרווחנו בזה?

דוד אמסלם: אני מבין שאם אין מי שישלם אז המפקח יכול להגיד מה?

דוד אמסלם: לאיזה הליך חלופי אנחנו הולכים?

<נועה סרברו: זה סעיף שלקוח מתקנות סדר הדין האזרחי, שהוא נהוג בהליכים - -

דוד אמסלם: אם הם מסכימים ביניהם אז אין בעיה בכל הליך אבל אני מבין שכאן, אם הם לא מסכימים, אז מה קורה?

<נועה סרברו: אם מי שהמפקח מורה לו לשלם, שבעצם ברירת המחדל היא שבעלי הדירות - -

דוד אמסלם: אין להם כסף לשלם, מה הוא עושה?

<נועה סרברו: במקרה הזה הוא יכול או למחוק את התביעה של בעלי הדירות בהקשר הזה או לדחות את הדיון.

דוד אמסלם: לא הבנתי את הרציונל: אם אתם אומרים מראש שמדובר על 80% מול 20%, שאז ה-80% בעצם כופים על ה-20% את המהלך – הרי אם אנחנו מדברים על משהו וולונטרי אז אין בעיה בכלל.

דוד אמסלם: אבל אנחנו מדברים על מצב אחר, שאנחנו באים וכופים את דעת הרוב על המיעוט.

דוד אמסלם: ובמקרה של פינוי-בינוי יש בזה גם היגיון מסוים, שיכול להיות שיש פרויקט מאד מוצלח, שיכול להיות שאיזה דייר אחד לא יכול "לתקוע" את כל הפרויקט אבל נניח שנכנסנו להליך הזה, אז נניח שאותו מיעוט לא רוצה ומתנגד לשלם את הסכום, אז מה עושים?

דוד אמסלם: עצרנו, דחינו את התובענה ו...?

<נועה סרברו: לכן קיבלנו את ההערה וקבענו שבעלי הדירות שמעוניינים בביצוע העבודות הם אלה שישלמו.

יוליה מלינובסקי: זה לא מה שכתוב פה.

<קריאה: ככלל.

דוד אמסלם: ככלל?

<רוני טיסר: כמו שעינת אמרה, ככלל, רוב החוזים מטילים את ההוצאות על היזם.

<רוני טיסר: זאת אומרת, במקרה הם כותבים סעיף בחוזה, ובמקרים חריגים - -

יוליה מלינובסקי: דודו, תסתכל רגע מה שכתוב פה: באי הסכמה - - - המפקח, לפי מה שכתוב פה, יכול להטיל את העלות הזאת על המתנגד, ואם המתנגד לא יפקיד את הכסף התביעה הולכת לפח.

יוליה מלינובסקי: אתם הבנתם מה כתוב פה?

יוליה מלינובסקי: אני מפקח, יש מתנגדים.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה להטיל את התשלום הזה על ה-80% או על אותם 20%.

יוליה מלינובסקי: ה-20% האלה לא רוצים, הם לא ישלמו את זה ואז כל העניין הולך לפח.

<נועה סרברו: אז בשביל זה עשינו את התיקון שקובע - -

דוד אמסלם: אני לא הבנתי את כל הסעיף הזה.

דוד אמסלם: אני אסביר לך ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם בסופו של דבר אלה שרוצים את ההליך, בעלי רוב הדירות רוצים לשלם, אהלן וסהלן, שלמו, בלי קשר לסעיף, בבקשה.

דוד אמסלם: אני לא מכיר מישהו שיתנגד למישהו שישלם.

דוד אמסלם: יש בעיה שהוא לא משלם, לא שהוא משלם.

דוד אמסלם: אם אותו אחד שמתנגד להליך, אין לו כסף לשלם אז כאילו נמחקת התביעה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

<נועה סרברו: לא, אז נמחק הכתב טענות שלו, לא נמחק - - נמחקת ההתנגדות.

דוד אמסלם: שניה, זאת אומרת שאת אומרת לי שאם הוא לא משלם, מה זה כתב הטענות שלו?

דוד אמסלם: זאת אומרת שהוא לא קיים ואז אין התנגדות.

דוד אמסלם: זו המשמעות.

דוד אמסלם: זה נשמע סביר?

יוליה מלינובסקי: משהו לא תקין פה.

<נועה סרברו: קודם כל, מדובר כאן על סמכות שהיא בשיקול דעת ויש להניח ש - -

יעקב אשר: - - -

<אוהד דנוס: כבר התקבלה החלטה בעניין.

<אוהד דנוס: החליטו שהסירוב שלו היה לא - -

דוד אמסלם: אם זה בשיקול דעת – אל תפריע לי, רק שניה: אם זה בשיקול דעת, אז בואו תעשו סעיף אחד קטן שתרשמו: ימונה מפקח, הכל לשיקול דעתו וזהו.

דוד אמסלם: סעיף, שורה.

דוד אמסלם: נגמר.

דוד אמסלם: יש לו סמכויות של שופט.

דוד אמסלם: במדינת ישראל לשופט יש שיקול דעת בהרבה נושאים.

דוד אמסלם: אני מבין את זה אבל כשאתם נכנסים לפרטים אז משהו לא מובן לי בפרטים.

<טל אלדרוטי: רוצים לקבוע את הכלל ושהשיקול דעת יהיה רק על היוצאים מן הכלל.

דוד אמסלם: סעיף (ב) הוא בעייתי מבחינתי בהבנה שלו.

<עינת גנון: הסיפא שלו.

יוליה מלינובסקי: אתם צריכים לקבוע שהעלויות יהיו על מגישי התביעה ולא להטיל את זה על הסרבן כי זה משבש את כל ההליך אם כבר.

יוליה מלינובסקי: אם ממילא אתם אומרים שמי שנושא בהוצאות זה היזם, הקבלן, נכון?

יוליה מלינובסקי: אם כבר...

<אוהד דנוס: לא, בדרך כלל היזם.

<אוהד דנוס: פה, כשהסירוב הוא בלתי סביר אז המפקח רשאי להטיל את זה על הדייר הסרבן.

יוליה מלינובסקי: ואז הוא לא ישלם.

<אוהד דנוס: ואם הוא לא משלם אז הסנקציה שניסו להכניס פה היא לא סבירה, היא לא הגיונית.

יוליה מלינובסקי: אבל זה גם פוגע בזכות האדם שמסרב.

יוליה מלינובסקי: אתה "תוקע" אותו עם הכסף.

יוליה מלינובסקי: זה לא נכון.

יוליה מלינובסקי: אתה שולל ממנו את הזכות הבסיסית שלו להתנגד, אתה מיד נותן לו קנס כזה או אחר בעלות של שמאי.

יוליה מלינובסקי: אז אני מתנגדת אבל אני יודעת שזה יעלה לי 8,000 שקל.

<נועה סרברו: אז לכן אנחנו קבענו שברירת המחדל היא שבעלי הדירות שמעוניינים בעבודה - -

<קריאה: עוד אין לו שמאות, איך הוא מחליט?

<קריאה: זה עוד לפני שהוא החליט.

יוליה מלינובסקי: לפני שהוא החליט, לפני ששמעו את - -

<רוני טיסר: לא, הסעיף כתוב כך שיש אבחנה בין מימון הביניים למימון בגמר ההליך.

<רוני טיסר: במימון הביניים הכלל הוא שבעלי הדירות שהגישו את התביעה הם אלה שישלמו, ומטעמים מיוחדים יוכלו להטיל את זה על הצד המתנגד.

<רוני טיסר: בגמר הדיון, או אז המפקח יהיה לו שיקול דעת רחב יותר, והוא יוכל להטיל את זה על מי מהצדדים, או על הצד שמתנגד או על הצד שהגיש את התביעה.

יעקב אשר: אחרי ההחלטה?

<רוני טיסר: אחרי שהוא מקבל את חוות הדעת של השמאי.

<מלכה שניאור: אז תמחקו את "לא נענה בעל דין" מאחר ואם יש החלטה שיפוטית אז הוא צריך - -

<רוני טיסר: אבל זה רלוונטי למימון הביניים.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל זה מסבך את העניין, אני נורא מצטערת.

יוליה מלינובסקי: אני מסתכלת מטעם האדם הפשוט ואני מכירה את זה, ויושב ראש הוועדה גם מכיר את זה והוא מדבר מהלב.

יוליה מלינובסקי: בן אדם שמסרב, גם יש לו זכות למרות שאנחנו לא אוהבים את זה.

יוליה מלינובסקי: אז את יודעת מה?

יוליה מלינובסקי: שקודם כל יהיה מימון על ידי הקבלן או היזם, ואם בסוף, בסוף, בסוף, אפשר להטיל את זה.

יוליה מלינובסקי: אני לא אוהבת את הקטע להטיל יותר מדי תשלומים על האנשים.

יעקב אשר: מה פירוש?

יעקב אשר: הרי אם אדם מתנגד, כל התנגדות עולה כסף.

יעקב אשר: אם הוא אולך לבית משפט, לוועדת ערר, עולה לו כסף לקחת עורך דין.

יעקב אשר: מה פירוש?

יעקב אשר: הבעיה שלי בסוף - -

<עינת גנון: אנחנו נבחן את זה.

<קריאה: היושב ראש צודק.

<קריאה: הסעיף הזה בעייתי.

דוד אמסלם: רבותי, תרשמו פה כוכבית ותתקדמו.

דוד אמסלם: יש לנו עשר דקות אז בואו תתקדמו רבותי.

<נועה סרברו: "תקנה 6.

<נועה סרברו: מלא השכר.

<נועה סרברו: שכרו של שמאי פינוי ובינוי שנקבע לפי תקנות אלה יהווה את מלוא השכר, ולא יתווספו לו תשלומים נוספים מאת הצדדים, למעט תשלום בעד המצאת מידע הכרוכה בהוצאות מיוחדות.

<נועה סרברו: תקנה 7.

<נועה סרברו: תוספת מס ערך מוסף - -

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים מה זה "הוצאות מיוחדות"?

יוליה מלינובסקי: מה זה?

יוליה מלינובסקי: כמה זה?

<נועה סרברו: זה גם סעיף שמקובל בתקנות השכר שנקבעו בעבר גם לשמאים מכריעים וגם לשמאי פינוי ובינוי.

<נועה סרברו: באופן כללי הכלל הוא שהשכר הזה הוא מלוא השכר, ורק באמת במקרים חריגים, שנדרש איזהו שהוא - -

<אוהד דנוס: למשל תשריט בית משותף מהטאבו, צריך לשלם אגרה.

דוד אמסלם: אני אחדד את השאלה, אם כבר: מי זה ה"פיבוט", מי זה המסלקה של הכסף מול השמאי?

דוד אמסלם: זה המהות פה.

דוד אמסלם: מי משלם לשמאי, האם המפקח או הדייר?

<קריאות: הדייר.

<עינת גנון: מי שהמפקח קבע שמשלם.

דוד אמסלם: אני אסביר למה זה חשוב: בסוף השמאי נותן חוות דעת שהיא אמורה לגזור תשלומים.

דוד אמסלם: אם אני מזמין שמאי א', אם הוא עובד לטובתי, הוא מייצג אותי.

דוד אמסלם: אם הוא מייצג את הצד השני - דרך אגב, יש פערים בין השמאויות.

דוד אמסלם: תלוי מי משלם לשמאי.

<טל אלדרוטי: לא, במקרה הזה שמאי מרשימת שמאים שאנחנו מינינו אותם.

דוד אמסלם: דקה, אני אסביר לך.

דוד אמסלם: בסוף השאלה מי נותן לו את הצ'ק היא חשובה.

דוד אמסלם: אם המפקח הוא ה"פיבוט", אז אין לי בעיה נניח שאני עכשיו צד בעניין, אני אומר למפקח: אני רוצה משהו נוסף.

דוד אמסלם: הוא אומר לי: מה?

דוד אמסלם: אני רוצה איזה תשריט.

דוד אמסלם: הוא אומר: אין בעיה, רשם לעצמו, קורא לשמאי ואומר לו: תייצר לו תשריט והוא ישלם לי ואתה תקבל את ה-2,000 שקל שלך.

דוד אמסלם: זה ציר אחד.

דוד אמסלם: ציר שני – שאני ישר מגיע לשמאי ואז הוא כבר נהיה חבר שלי.

דוד אמסלם: אני מעביר לו את הצ'ק, אני מדבר אתו - -

<טל אלדרוטי: השמאי פועל מכוח התקנות, זה עניין של המפקח.

דוד אמסלם: לא, אתה לא אתי.

דוד אמסלם: תקשיב, יש התנהלות שגוזרת בסוף גם את היחסים.

דוד אמסלם: אז לכן אני מציע לכם שהמפקח יהיה ה"פיבוט" בסידור הזה או מישהו מטעמו.

<טל אלדרוטי: זה כמו שבית המשפט קובע מי משלם למי, ומעבירים צ'ק אחד לשני.

דוד אמסלם: זה דומה?

<טל אלדרוטי: לגמרי.

דוד אמסלם: זה לא דומה.

דוד אמסלם: הדוגמה האחרת היא אם היינו צריכים אנחנו לשלם לשופט, זו הדוגמה.

דוד אמסלם: אם אני הייתי צריך לשלם לשופט והצד השני היה צריך לשלם לשופט את הצ'ק, אז יכול להיות שהשופט היה מושפע מהצד שלי.

דוד אמסלם: מי ששילם ראשון את הצ'ק וכמה גם הוסיף לו.

דוד אמסלם: הרי מדובר על השופט.

<טל אלדרוטי: גם כשהשופט ממנה מומחה מטעמו, הצדדים משלמים למומחה על פי קביעת השופט.

יעקב אשר: דודי, אפשר מילה?

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אתה מגיע מהאוניברסיטה של החיים, ואנחנו מכירים את זה בשמאות רגילה, קלאסית, שברור שברגע שאתה משלם אז הוא.

יעקב אשר: ..

<אוהד דנוס: - - -

יעקב אשר: אל תיעלב, אני מנסה להסביר.

<טל אלדרוטי: זה לא המקרה, זה לא שם.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, במקרה הזה שמגדרים את המצב בצורה כזאת שמדובר פה על רשימה מוסכמת, על רשימה שקיימת והחלטת מפקח והכל, קשה מאד שייווצר פה בגלל עצם זה שהוא בא אליו למשרד לתת לו את הצ'ק, אלא אם כן הוא ידחוף לו עוד משהו בדרך, וזו שאלה אחרת.

<טל אלדרוטי: אנחנו לא שם.

יעקב אשר: בדיוק.

יעקב אשר: אבל אם לא, אין חשש.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, יעקב?

דוד אמסלם: אני רוצה להתקדם.

דוד אמסלם: אני מרגיש שהעסק הזה לא בשל ואין לי גם הרבה זמן.

דוד אמסלם: אני דווקא לא מקבל את מה שאומר יעקב.

יעקב אשר: מותר לנו לחלוק אדוני.

דוד אמסלם: אני מזמין עבודה.

דוד אמסלם: מה זה בעד מידע והוצאות מיוחדות?

דוד אמסלם: לנו יש שמאי.

דוד אמסלם: אני עכשיו כאחד הצדדים - -

יעקב אשר: המפקח קובע את ההוצאות המיוחדות.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: הוא אומר: אני בא עכשיו ומזמין מהשמאי עוד דבר.

דוד אמסלם: אני אומר לו: תקשיב - -

<טל אלדרוטי: מי זה "אני"?

<טל אלדרוטי: אתה הדייר או המפקח?

דוד אמסלם: הדייר.

<עינת גנון: לא, זה השמאי.

<עינת גנון: אני אתן לך דוגמה אדוני: למשל, השמאי רוצה לקבל צילום אוויר.

<עינת גנון: המפקח רוצה לקבל תשריטים ישנים - -

דוד אמסלם: אבל לא כתוב "המפקח".

<עינת גנון: השמאי.

דוד אמסלם: כתוב: ולא יתווספו לו תשלומים נוספים מאת הצדדים, למעט תשלום בעד המצאת מידע הכרוכה בהוצאות מיוחדות.

יעקב אשר: אז תוסיף מילה: שידרשו על ידי המפקח.

דוד אמסלם: דקה, אני אענה לך.

דוד אמסלם: אני לא מבין, אנחנו לא נכנסנו לרזולוציה, את שומעת, עינת?

<עינת גנון: כל הזמן.

דוד אמסלם: את גם כותבת.

<עינת גנון: אני אישה, מולטי.

<עינת גנון: אני גם כותבת ואני גם שומעת.

דוד אמסלם: שאני לא מסוגל לעשות את זה.

<עינת גנון: חס וחלילה.

<עינת גנון: אני לא אמרתי.

דוד אמסלם: אני לא יכול לעשות את זה.

<עינת גנון: אני לא אמרתי.

דוד אמסלם: מתוך הן נשמע לאו.

דוד אמסלם: אני אגיד לכם מה מפריע בכל הסיפור של כל התקנה הזאת:

דוד אמסלם: אתם במקום אחד נכנסים לעומק ובמקום אחד אתם שמים משהו ערטילאי או מלמעלה.

דוד אמסלם: אנחנו לא נכנסנו לרזולוציה מה רוצה המפקח.

דוד אמסלם: מה שהוא רוצה, שיבקש.

דוד אמסלם: אתם הכנסתם הוצאות מיוחדות, כאילו יש לו דרישות מיוחדות.

דוד אמסלם: אז ישר נשאלה השאלה: מה זה דרישות מיוחדות.

דוד אמסלם: תכתבו לפי מה שהמפקח מבקש ונגמר העניין.

<עינת גנון: השמאי.

יוליה מלינובסקי: - - -

יעקב אשר: המפקח השמאי.

<נועה סרברו: מדובר רק על המצאת מידע, לא על כל הוצאה.

דוד אמסלם: לא, בסופו של דבר המפקח מגדיר את תחולת העבודה.

דוד אמסלם: הרי אם אני שמאי ואף אחד לא מגדיר לי, אני מלביש עליהם תיקים חבל על הזמן - -

יעקב אשר: - - -

דוד אמסלם: - - מתקשר לבנק, שואל מה המינוס, אומר להם תביאו לי מטוסים, הכל, מבסוט.

<קריאה: אדוני, אנחנו לא עושים דברים כאלה.

<עינת גנון: מה שאדוני מבקש זה - -

דוד אמסלם: בלי "אדוני", דודי.

יעקב אשר: תצ"א.

<אוהד דנוס: דודי, אנחנו לא עושים דברים כאלה.

יעקב אשר: לא כולם, לא כולם.

דוד אמסלם: אני אמרתי שאתם עושים?

דוד אמסלם: אבל יש פוטנציאל של אחד לפחות שיעשה?

<אוהד דנוס: אתה יודע כמה מיליונים כבר עשו פה שמאי פינוי בינוי?

<אוהד דנוס: אפס שקלים.

דוד אמסלם: עזוב, אוהד, אני אוהב להתעסק פה בדברים תיאורטיים, אני יודע שאתם לא עושים אבל בואו תנסחו את זה יותר נכון.

דוד אמסלם: הניסוח פה – באמת, תעשו את זה יותר פשוט ויותר נכון.

דוד אמסלם: תאמינו לי.

דוד אמסלם: בואו תתקדמו בהקראה כדי שנדע איפה אתם צריכים לתקן לפעם הבאה.

יוליה מלינובסקי: סעיף 7 מאד ברור, על זה אין מחלוקת.

דוד אמסלם: בואו נמשיך.

<נועה סרברו: הקראנו את 7.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: "7.

דוד אמסלם: על שכר כאמור בתקנות אלה ייווסף מס ערך מוסף לפי חוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975".

<נועה סרברו: נראה לי שגם עם 8 לא צריכה להיות בעיה: "הצמדה למדד 8.

<נועה סרברו: (א) הסכומים הנקובים בתקנה 2 ובתוספות הראשונה והשנייה יתעדכנו ב-1 בינואר של כל שנה (להלן – יום העדכון), לפי שיעור שינוי המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם לו לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם ליום העדכון הקודם - -

יעקב אשר: רגע, רגע.

יעקב אשר: אם אנחנו ממדדים את זה והכל, אז שאלה - אני לא מכיר את כל החוק, אני הגעתי מאוחר: האם יש לו זמן או תוך כמה זמן הוא צריך לתת את החוות דעת אותו שמאי?

<טל אלדרוטי: לא.

<עינת גנון: זה בדרך כלל נקבע בהחלטות של המפקח עצמו.

יעקב אשר: זה מופיע שהוא יכול לקבוע?

יעקב אשר: שהמפקח יכול לקבוע זמן?

<נועה סרברו: זה לתקנות רק לעניין השכר - -

<קריאה: הוא יכול.

דוד אמסלם: רבותי בואו נמשיך.

יעקב אשר: לא, כי אתה מבין שהוא יכול גם לשחק עם זה - -

<אוהד דנוס: הם מקבלים הרי את שכרם בסיום העבודה.

<אוהד דנוס: יש להם אינטרס לסיים את העבודה כמה שיותר מהר.

דוד אמסלם: רבותי בואו נמשיך, יש לנו עוד שתי דקות, אנחנו פותחים את הדיון הבא.

דוד אמסלם: בבקשה.

<נועה סרברו: ממשיכה להקריא: "...

<נועה סרברו: לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם העדכון הקודם, אם השתנה, ולעניין יום העדכון הראשון שלאחר תחילתן של תקנות אלה – לפי שיעור שינוי המדד שפורסם בחודש נובמבר שקדם לו לעומת המדד שפורסם בחודש נובמבר שנה קודם לכן.

<נועה סרברו: (ב) עדכון סכומים כאמור בתקנת משנה (א) ייעשה על בסיס הסכומים שנקבעו ליום העדכון הקודם, לפני שעוגלו לפי תקנת משנה (ג).

<נועה סרברו: (ג) סכום מעודכן כאמור בתקנת משנה (א), יעוגל לשקל החדש השלם הקרוב, וסכום הל חמישים אגורות יעוגל כלפי מעלה.

<נועה סרברו: (ד) המנהל הכללי של משרד המשפטים יפרסם ברשומות הודעה ובה נוסח תקנה 2 ונוסח התוספות הראשונה והשנייה, כפי שהן מתוקנות עקב האמור בתקנה זו.

<נועה סרברו: "

דוד אמסלם: דרך אגב, אתם מעגלים רק כלפי מעלה.

דוד אמסלם: מה כלפי מטה?

<נועה סרברו: זה סעיף עדכון מדד גורר שיש בכל האגרות של משרד המשפטים.

יוליה מלינובסקי: זה עוד 50 אגורות - - -

דוד אמסלם: אבל מה קורה לכם?

דוד אמסלם: אתם מביאים סעיף כללי אבל על הדרך אני רוצה לבדוק אם גם הוא שגוי.

<נועה סרברו: זה בסדר גמור.

<עינת גנון: אבל אין פה סכומים שהם - -

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה הבעיה: המדד, בסופו של דבר, יביא אותנו לאגורות.

דוד אמסלם: מה יקרה?

דוד אמסלם: יבואו ויבקשו מהבן אדם: תביא אגורות.

דוד אמסלם: אבל אין אגורות.

דוד אמסלם: אז יגידו לו: תביא – הפקיד יגיד לו: תשמע, אם לא, אני לא - -

<טל אלדרוטי: כתוב: יעוגל השקל החדש הקרוב ביותר.

דוד אמסלם: יעוגל למעלה או למטה?

<טל אלדרוטי: יעוגל השקל הקרוב ב-50 למעלה.

<טל אלדרוטי: תראה את א'.

<טל אלדרוטי: יעוגל השקל הקרוב ומה שמעל 50 כלפי מעלה.

<רוני טיסר: כלומר, מה שפחות אז למטה.

<רוני טיסר: ..

דוד אמסלם: זאת אומרת, היא אומרת שכל הסעיף הזה נועד שאם באתה בדיוק ב-50, זה יהיה כלפי מעלה.

דוד אמסלם: למה כלפי מעלה ולא כלפי מטה?

דוד אמסלם: לא, באמת, אתה יודע מה?

דוד אמסלם: כל זה - -

<טל אלדרוטי: - - -

יוליה מלינובסקי: זה בקטנה, שטויות.

דוד אמסלם: תמשיכו בבקשה.

<נועה סרברו: "תוספת ראשונה (תקנה 2(א))

דוד אמסלם: זאת אומרת שאם יש דירה אחת הוא מקבל 8,640.

<נועה סרברו: החוות דעת היא לכל הבניין.

דוד אמסלם: את זה הבנתי.

דוד אמסלם: 16 כפול 720 כמה יוצא לנו?

דוד אמסלם: דרך אגב, קודם נתתם תקרת מקסימום ותקרת מינימום, זה נכנס?

<אוהד דנוס: זה 11,520.

<אוהד דנוס: הכניסו פה את התקרת מקסימום שאנחנו רוצים.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים כרגע על חוות דעת כוללת.

דוד אמסלם: אז רציתי להבין: אם חוות הדעת הכוללת היא לא פונקציה של מספר הדירות אז למה הכנסתם דירות?

<קריאה: - - -

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אני אראה לך: כתוב "מינימום".

<נועה סרברו: המינימום הוא גם אם זה פחות מ-16.

<טל אלדרוטי: אם יש 200 יחידות דיור אז הכוונה היא שהוא לא יקבל 500 שקל - - -

דוד אמסלם: אז לא הבנתי:

דוד אמסלם: אם אתה נתת חוות דעת שהיא בעצם חוות דעת המינימום שלו שהיא 8,640.

דוד אמסלם: מה זה עוזר לי עכשיו שמעל 16 דירות זה 720 שקל?

<נועה סרברו: 720 לדירה.

דוד אמסלם: כן, לדירה.

<נועה סרברו: יהיה 720 כפול 16.

יוליה מלינובסקי: וכמה זה יוצא?

<נועה סרברו: 11,520.

דוד אמסלם: דרך אגב – למה עשיתם בעד 16 הדירות הראשונות?

דוד אמסלם: אה, הבנתי.

דוד אמסלם: מ-0 עד 16.

דוד אמסלם: הבנתי.

<נועה סרברו: ואז, בעד הדירה ה-17 עד הדירה ה-24 - -

דוד אמסלם: מה שאתם אומרים בגדול זה מ-0 עד 16 זה 720 לדירה, ובמדרג האחר זה מ-17 עד 24 זה - -

<עינת גנון: לא, זה רק לדירה ה-17 ואילך.

דוד אמסלם: כן, אבל איך אתם מחלקים את זה בפרויקט?

דוד אמסלם: בסוף עוד ההם יחשבו שדירה מספר 17 משלם ככה.

<אוהד דנוס: לא, היזם משלם את הכל.

דוד אמסלם: לא מדובר על יזם, אחי.

יוליה מלינובסקי: כרגע פה לא כתוב היזם.

דוד אמסלם: אם היזם אז אין לנו בעיה.

דוד אמסלם: הרי אנחנו מדברים כרגע על הדיירים, זה קשור אחורה.

<טל אלדרוטי: כן, אבל דיברנו על הנשיאה בהוצאה, מי נושא בהוצאה.

<אוהד דנוס: אם זה אחד, אז הוא ישלם את הכל.

דוד אמסלם: אתם לא הבנתם: הרי בסופו של דבר, האם כל הסכום יתחלק שווה בשווה בין כל הדיירים?

דוד אמסלם: זו הכוונה?

<עינת גנון: התשובה היא כן.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל זה לא מה שהאנשים יבינו מפה.

<עינת גנון: אנחנו נראה...

<קריאה: הרי מי שקובע את השכר זה לא האנשים.

<קריאה: מי שקובע את השכר זה המפקח.

<נועה סרברו: האופן שבו השכר מתחלק זה לפי תקנה 5, שדיברנו עליה קודם.

יוליה מלינובסקי: אבל אתם צריכים לכתוב פה שזה לצורך חישוב שכר של שמאי ולא - - -

<נועה סרברו: בגלל זה, זה רק תוספת - -

<קריאה: רשום למעלה "שכרו של שמאי פינוי בינוי".

<נועה סרברו: התוספת השנייה עוסקת בחוות דעת פרטנית לפי תקנה 2(ג).

<נועה סרברו: תוספת שניה (תקנה 2(ג))

<אוהד דנוס: כאן אנחנו מבקשים את המחיקה של - -

<עינת גנון: אנחנו נתייחס לכל ההערות ברגע שנקבל - -

דוד אמסלם: תראו, אני אגיד לכם: שמעתם את ההערות שלנו באופן כללי.

דוד אמסלם: אני מציע שתשבו גם עם נועה ועם תומר - -

<עינת גנון: יש לנו כבר תשובות לכל השאלות, אנחנו רוצים, ברשותך, לסכם היום את הדיון ולא לחזור לדיון נוסף.

דוד אמסלם: אוקי.

<עינת גנון: בסעיף 2(ג) - -

יוליה מלינובסקי: - - -

<עינת גנון: אנחנו למעשה כמעט את כל הערותיכם קיבלנו: סעיף 2(ג) - למחוק את הסיפא ובלבד ששכרו לא יעלה על 8,750.

<עינת גנון: כלומר, אנחנו מוחקים את תקרת המקסימום.

<נועה סרברו: גם מהתוספת.

<עינת גנון: גם מהתוספת כמובן.

<עינת גנון: בסעיף 5(ב) למחוק את הסיפא - -

<נועה סרברו: לא נענה בעל דין להוראה - -

יוליה מלינובסקי: באמת, אני לא מסוגלת ככה להבין.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לראות את זה ולקרוא שוב, זה דברים מהותיים.

יוליה מלינובסקי: יש בו ערך גם מוסרי וגם כספי.

יוליה מלינובסקי: תוך כדי זה לא...

<עינת גנון: אנחנו קיבלנו את הערותיכם.

יוליה מלינובסקי: אז תעבדו על זה.

יוליה מלינובסקי: מה שהיושב ראש יחליט.

דוד אמסלם: בדרך כלל מה שהיושב ראש מחליט.

דוד אמסלם: תראו, אני אגיד לכם משהו: אני מקבל את מה שיוליה אמרה בגדול.

דוד אמסלם: בואו תשבו, תעשו איזה "פיין טיונינג" על ההערות שעשינו.

דוד אמסלם: אני אקיים דיון במהירות ואביא את זה ישר להצבעה באחד הימים.

דוד אמסלם: אנחנו כבר לא נפתח את זה שוב, נביא את זה מיד להצבעה ובזה נסגור את העניין.

דוד אמסלם: בסדר?

דוד אמסלם: תודה רבה.