ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 198, 2016-06-01 10:00

מנואל טרכטנברג: בוקר טוב לכולכם.

מנואל טרכטנברג: אני התבקשתי על ידי היושב ראש מרגי לנהל את החלק הזה של הישיבה, אנחנו מדברים על הצעה לסדר לדיון מהיר של שלושה חברי כנסת, חבר הכנסת מאיר כהן, חברת הכנסת שרן השכל ואנוכי בעניין הפרויקט 'בית הספר של החופש הגדול' לכיתות ג' ו-ד'.

מנואל טרכטנברג: אני אבקש מחבר הכנסת מאיר כהן לפתוח.

מנואל טרכטנברג: בבקשה.

מאיר כהן: שלום, אדוני היושב ראש, חבר הכנסת פורר וכל האנשים המכובדים.

מאיר כהן: אני מבקש להעביר את תודתי ליושב ראש הוועדה כי מהרגע שזה עלה בשבוע שעבר בנשיאות הוא ניאות לכנס ישיבה בנושא הזה.

מאיר כהן: אנחנו עדים בימים האחרונים למחאה הולכת וגוברת של הורים על מחירי הקייטנות ואני חייב להגיד לך, אדוני היושב ראש, שגם אני כשהייתי ראש עיריית דימונה, גם כשלחצתי והשגתי כסף מהגורן ומהיקב אז הגענו ל-1,500 שקלים.

מאיר כהן: לצערי הגדול היום המחירים הם מרקיעי שחקים, מדהים.

מאיר כהן: הורים לשלושה ילדים ממעמד הביניים, לשלוח ילדים לקייטנה של שלושה שבועות זה הוצאה שנעה בין 7,500 ל-10,000 שקלים.

מאיר כהן: על אחת כמה וכמה ביישובים סוציו אקונומיים, על אחת כמה וכמה אצל ילדים עם לקויות כאלה ואחרות, שאנחנו גם יודעים שמשרד החינוך לא מממן לכל ה-180,000 ילדים קייטנות.

מאיר כהן: כשהייתי חבר ממשלה הממשלה קיבלה החלטה ביוזמתה של מפלגת 'יש עתיד', ואני שם את זה בצד, שבכל בית ספר במדינת ישראל, ללא הבדל של מצב סוציו אקונומי, אצל מעמד הביניים, אצל החלשים ואלה שהם פחות, מדינת ישראל, כמו במדינות מתוקנות רבות, תיקח עליה את כל שאלת הקייטנות של החופש הגדול, ומה-1 ביולי ועד סופו של החודש בבתי הספר, במקום הטבעי של הילדים, ימשיכו לשהות משעה שמונה עד השעה שתיים, שתיים וחצי, אחת וחצי, שלוש, בתמורה למחיר סמלי.

מאיר כהן: בכך אנחנו נביא באמת עזרה משמעותית, חסרת תקדים, לכל ילדי מדינת ישראל באשר הם ללא הבדל, חרדים וערבים, עשירים ועניים וסוציו אקונומי 4 וסוציו אקונומי 10.

מאיר כהן: יתרה מכך, בכל היישובים, שהם בסוציו אקונומי מ-1 עד 4, שזה יישובי החרדים ויישובי הערבים, כל יישובי הערבים נמצאים באשכולות 1 עד 3, התשלום שם הוא חינם, אין תשלום, פטרנו אותו מתשלום.

מאיר כהן: עשינו תשלום מדורג מ-5 עד 7, שזה רוב הערבים במדינת ישראל, תמורת 300 שקלים, וערים ואשכולות של 8 ו-10 450 שקלים, ראו מה בין זה לבין המחירים שמבקשים אותם, ואמרנו שזה יהיה בצורה הדרגתית.

מאיר כהן: התחלנו עם כיתות א'-ב', בשנה שעברה היינו צריכים לעלות ל-ג' ו-ד' והשנה להגיע ל-ה' ו-ו' ובאמת תבוא הישועה לכל התלמידים.

מאיר כהן: לצערי הגדול, בשיחותיי עם שר החינוך, בצורה שאינה מובנת, העדיף שר החינוך או טוען שר החינוך 'אני ביטלתי את זה כי אין לי מספיק כסף והשקעתי את זה במטפלות'.

מאיר כהן: אני שואל ממה נפשנו, מה זה ההרגל המגונה הזה ששר נכנס לתפקידו וברגל גסה לוקח פרויקט, שהוא פרויקט יוצא מן הכלל, שלכל הדעות אין בו שום איפה ואיפה, יתרה מכך, הוא פוטר את כל תושבי מדינת ישראל מעול גדול מאוד של קייטנות ואילולא הדבר הזה היה מיושם לא היינו עומדים היום לפני השבר הגדול הזה, שאני מאוד מקווה, ואני כאן פונה לארגוני ההורים, הרימו את קולכם, הרימו את קולכם מחר בבוקר, לא בעוד שבוע.

מאיר כהן: פניתי לשר החינוך ואמרתי 'אדוני, חוכמתך היא בזה שאתה תיאבק על עוד כסף'.

מאיר כהן: זה מזכיר לי שכשהייתי ראש עיר נכנסה אליי גברת אחת ואמרה לי 'בעלי קנה לי תפוחי אדמה, זה מה שאנחנו אוכלים בבית', אמרתי לה, 'האומנם?' היא אומרת לי 'כן, הוא הביא תפוחי אדמה ואחרי שעה אמרתי לו 'שלמה, אני רוצה להכין צ'יפס לילדים, אני רוצה שמן',' ומספרת לי האישה הזו בעצב גדול, 'אתה יודע מה אמר לי שלמה?

מאיר כהן: 'תמכרי את התפוחי אדמה'.

מאיר כהן: '. זה בדיוק מה שעושה שר החינוך.

מאיר כהן: אתה רוצה לפתור בעיה?

מאיר כהן: אתה רוצה לסמן וי?

מאיר כהן: אז למה אתה ברגל גסה בועט בפרויקט שאני חוזר, אדוני היושב ראש, אין ראוי יותר ממנו.

מאיר כהן: לא הפלינו אף אחד חס ושלום, לא דיברנו על סקטורים, לא אמרנו זה כן וזה לא ובמיוחד הסתכלנו על מעמד הביניים, מעצם החיים שלנו כאן ומעצם ההרגל הזה של להסתכל על הפריפריה ולהגיד ששם אנחנו נותנים, אבל מסתבר שרוב המדינה הם מעמד הביניים שלא יכולים.

מאיר כהן: הבן שלי שגר במודיעין, אני מודיע, אדוני, אני מממן את הקייטנה של נכדתי תמר, כי בני ואשתו עובדים ועובדים קשה מאוד, אבל זקוקים, וכך רוב האנשים, כי הקייטנה עולה 2,700 שקלים לילד.

מאיר כהן: לכן אני קורא למשרד החינוך, ברשותכם חבריי, ולמשרד האוצר, לא להילחם עכשיו בראשי הערים כי מסיטים את זה לראשי הערים ואומרים שראשי הערים הם אלה שעושים את הקייטנות יקרות.

מאיר כהן: לא, זה לא נכון, באתי משם, אני יכול להעיד שראשי הערים לא, אבל כשאומרים לראש עיר 'אין לנו תקציב', אז הוא מתמחר את הקייטנה הזאת.

מאיר כהן: אני קורא לשר החינוך מיידית, יש לך עוד שבוע לזה, אני מעריך את זה לא בהרבה מאוד כסף, אני משער שאפשר לגמור את זה בסביבות עוד 120 מיליון שקלים ובתוך תקציב כזה גדול אפשר למצוא את הכסף הזה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

מנואל טרכטנברג: תודה רבה, חבר הכנסת מאיר כהן.

מנואל טרכטנברג: חברת הכנסת שרן השכל לא נמצאת, אני רוצה לשמוע את נציגי משרד החינוך ואת נציג משרד האוצר, אלא אם כן חבר הכנסת עודד פורר רוצה להתבטא כבר עכשיו.

עודד פורר: אני רק רוצה להוסיף שני משפטים בעניין הזה כי אני רוצה לשמוע גם את ההתייחסות הזו של משרד החינוך.

עודד פורר: מההיכרות שלי עם הקייטנות האלה, הילדות שלי בגילאי קייטנות, הקייטנות בבתי הספר הפכו להיות לא קייטנה, זה נהיה סוג של בייביסיטר.

עודד פורר: את עושה לי 'לא' עם הראש, אני יודע למה אני החלטתי, למשל, לא לרשום את הילדה שלי לאלטרנטיבה הזאת.

עודד פורר: זו אלטרנטיבה שבסופו של דבר אומרים להם 'טוב, הגעתם לבית הספר, תסתובבו', באים מה שנקרא אחת לשעה לספירה, שבודקים שכולם - - -

<קריאה: זה לא נכון, זה ממש לא נכון.

מנואל טרכטנברג: חברים, תהיה הזדמנות לשמוע אתכם, הוא מבטא את הניסיון שלו.

עודד פורר: אני מבקש לדעת מה הם התכנים בקייטנות האלה ומה המטרות - - -

<קריאה: עכשיו ביטלו אותן.

עודד פורר: אני מסכים בעניין שלא צריך לבטל אותן, אבל אני אומר שלא צריך להסתכל על זה רק דרך החור של הגרוש אלא גם מה אנחנו יכולים להשיג בעניין הזה.

עודד פורר: במקביל הייתי רוצה, כי לא מדובר על קייטנות ג'-ד', גם הפרשי המחירים בקייטנות העירוניות של הגילאים הנמוכים יותר.

עודד פורר: אנחנו ראינו את פערי המחירים בין הרשויות המקומיות.

עודד פורר: יש פה נציג של השלטון המקומי?

מנואל טרכטנברג: היה אמור להיות.

<יהודית גידלי: מיכל ברם.

עודד פורר: מעניין אותי לדעת האם הרשות עצמה גובה מהחברות שמפעילות את הקייטנות גם כסף עבור המבנה, מה שמוביל הרבה פעמים לפערי המחירים האלה.

מנואל טרכטנברג: תודה, חבר הכנסת עודד פורר.

חמד עמאר: אני אתייחס רק בשני משפטים.

חמד עמאר: התקשרו אליי ועדכנו אותי שקייטנות ג'-ד' במגזר הערבי פטור מתשלום.

חמד עמאר: זה מה שנאמר לי עכשיו, אבל התברר לי שהוציאו משם את המגזר הדרוזי.

חמד עמאר: כמו במנגנוני ההקצאה, הוציאו את המגזר הדרוזי ממנגנוני ההקצאה.

חמד עמאר: עכשיו דיברו איתי מהמועצות, אני הגעתי לכאן אחרי שדיברו איתי, שהמגזר הדרוזי לא נכלל בנושא הזה והמגזר הדרוזי לא יקבל את ג'-ד' חינם כמו המגזר הערבי.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את זה מהאוצר וממשרד החינוך, האם זה נכון שהמגזר הדרוזי לא נכלל ב-ג'-ד' לעומת מצבם הכלכלי - - -

<זאב גולדבלט: כרגע אף אחד לא נכלל ב-ג'-ד'.

חמד עמאר: לא, יש תכנית למגזר הערבי ב-922.

<קריאה: לא, ביטלו את התכנית הזאת עכשיו.

חמד עמאר: ל-922 יש תכנית למגזר הערבי.

חמד עמאר: אני רוצה לבדוק את הנושא, אם מה שדיברו איתי ראשי רשויות זה נכון או לא נכון.

חמד עמאר: אני לא יודע מה ביטלו או לא ביטלו, אני באתי אחרי שקיבלתי טלפון עכשיו מראשי רשויות על הנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: תודה, חבר הכנסת עמאר.

מנואל טרכטנברג: נציג או נציגת משרד החינוך.

<אתי סאסי: כן, אני מנהלת האגף לחינוך יסודי, נמצאת איתי שוש אהרונוב, מנהלת תכנית בתי הספר של החופש הגדול.

<אתי סאסי: לא נמצא איתנו מינהל, כלכלה ותקציבים, הם פשוט לא יכלו להגיע, ביקשנו דחייה ונענינו בשלילה אז אני אייצג את כל ההיבטים.

מאיר כהן: למה?

מאיר כהן: בן אדם מוזמן לוועדת הכנסת, מה?

מאיר כהן: איזה חוצפה זו לא להגיע?

<אתי סאסי: אני אשתדל לייצג את כל ה - - -

מאיר כהן: את יכולה לתת במקומו עלויות?

מנואל טרכטנברג: בוא נשמע, מאיר.

<אתי סאסי: כן, אני אתן גם עלויות ובואו ננסה למצות את הדיון מהתשובות שאני אתן ואם לא אנחנו נבדוק מה אפשר לעשות.

<אתי סאסי: אז קודם כל אני רוצה לומר, בהמשך לדברים שלך, שהשר נפתלי בנט אימץ את כל מרב התכניות של השר הקודם, לשמחתנו הרבה, האנשים המקצועיים בתוך משרד החינוך, לרבות פרויקט בתי הספר של החופש הגדול.

<אתי סאסי: אכן בשנת 2014 הייתה כוונה לצאת עם פרויקט של בתי הספר של החופש הגדול והיא התחילה לפעול כבר ב-2014.

<אתי סאסי: היא לא בוטלה, היא פעלה בכיתות א'-ב' וזו השנה השלישית שהתכנית הזאת פועלת, המילה ביטול לא מתאימה לדיון כיוון שלא הייתה החלטה לגבי ג'-ד'.

מאיר כהן: הייתה החלטה.

מאיר כהן: סליחה, אל תטעי, זה ביטול.

<אתי סאסי: רק תן לי לסיים, אם אפשר.

מאיר כהן: לא, סליחה.

מנואל טרכטנברג: תיכף אני אתייחס, מאיר.

מאיר כהן: מה זה?

<אתי סאסי: אז תן לי רגע לסיים.

<אתי סאסי: ההסכם נכתב ונאמר בכפוף לתקציב המדינה.

<אתי סאסי: זה מה שנאמר.

<אתי סאסי: לא היה ובוטל, לזה אני מתכוונת.

<אתי סאסי: כשאומרים בוטל הכוונה היא שהייתה קייטנה ל-ג'-ד' וביטלנו.

מאיר כהן: היית מורה בבית ספר פעם?

<אתי סאסי: הייתי מורה, הייתי מנהלת בית ספר.

מאיר כהן: אז את מנסה להסביר לנו מה זה בוטל, אני מבין.

<אתי סאסי: זה מה שאני אומרת.

<אתי סאסי: המילה בוטל כאן היא פחות מתאימה, אלא באמת לא הייתה הרחבה.

<אתי סאסי: אני כן רוצה לומר, בהמשך לדברים שאתה אמרת, אני חושבת שזאת בשורה מאוד מאוד גדולה של משרד החינוך שלא לקח חלק בפעילויות הבלתי פורמליות בחופש הגדול ויש פה בשורה מאוד גדולה שהביא השר הקודם והשר הנוכחי, כפי שאמרתי, ממשיך את הבשורה הזאת.

<אתי סאסי: קצת לגבי הדברים שלך - - -

מאיר כהן: לא, אני מבקש שיירשם לפרוטוקול, הוא לא ממשיך את הבשורה הזאת.

מאיר כהן: סליחה, הוא לא ממשיך את הבשורה הזאת.

מאיר כהן: השר הנוכחי הפסיק ולא הרחיב את זה לכיתות ג'-ד'.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לדייק.

מנואל טרכטנברג: יש לי פה את הפרוטוקול מישיבת ועדת החינוך מה-18 במרץ 2014 וכתוב כך: 'בשנה השנייה לתכנית', כלומר ב-2015, 'ישתתפו תלמידי ג'-ד' ובשנה השלישית ישתתפו תלמידי כיתות ה' וילדי הגן'.

מנואל טרכטנברג: זו הייתה החלטה.

מנואל טרכטנברג: כלומר בואו לא נתווכח על הסמנטיקה, ההחלטה לא יושמה.

מנואל טרכטנברג: את לא רוצה ביטול, בסדר, ההחלטה הזאת כלשונה לא מיושמת.

<אתי סאסי: אוקיי.

חמד עמאר: ביטלו את ההחלטה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה לדייק, החלק הזה של ההחלטה לא מיושם.

<אתי סאסי: אוקיי, בסוגריים היה כתוב בכפוף לתקציב ועכשיו אני אגיע לחלק הבא.

מנואל טרכטנברג: לא, סליחה, עוד פעם.

מנואל טרכטנברג: תלוי בתקציב זה כל העניין, בסדר, אבל צריך לדייק פה.

מנואל טרכטנברג: הייתה החלטה, חלק אחד כן מיושם, החלק הזה לא מיושם וזו החלטה בסופו של דבר של השר.

מאיר כהן: ולא כתוב שזה תלוי תקציב.

מאיר כהן: תאמיני לי, אני ישבתי ב - - -

מנואל טרכטנברג: מאיר, לאט לאט.

<אתי סאסי: אני אומר, בהמשך לדברים שלי, שבהמשך לקיצוץ משמעותי של 800 מיליון ₪ שהושת על משרד החינוך, קיצוץ רוחבי, בדיוני התקציב הפנימיים ל-2015-2016, במסגרת סדרי עדיפויות, המשרד החליט לא ל - - -

מאיר כהן: זה על הגב שלכם, תקשיבו.

<אתי סאסי: שנייה רגע, עוד רגע.

<אתי סאסי: אפשר לתת לי לסיים?

מנואל טרכטנברג: כן, בבקשה.

<אתי סאסי: הייתה פה החלטה, במסגרת סדרי עדיפויות, כי בסופו של דבר יש עוגה תקציבית אחת, לא להרחיב ל-ג'-ד', לא לפגוע ב-א'-ב', אלא להמשיך את א'-ב', שזה חשוב, הייתה החלטה נוספת, לצמצם את מספר התלמידים בכיתות א'-ב', שזו החלטה מאוד משמעותית, שכל התלמידים נהנים ממנה, לא רק בשלושה השבועות של החופש הגדול, אלא לאורך כל השנה.

<אתי סאסי: הייתה החלטה שנייה על סייעת שנייה בגני הילדים, מחאה של ההורים, שאני אזכיר לכם, גם מחאת הסרדינים וגם המחאה של גני הילדים שאין סייעת שנייה בגנים, כל הנושא של הנגישות - - -

מנואל טרכטנברג: הבנו, אתי.

<אתי סאסי: בתוך סדרי העדיפויות אלה היו - - -

מנואל טרכטנברג: את בעצם אומרת כך, לאור סדרי העדיפויות שהשר החליט עליהם, הנושא של הרחבה ל-ג'-ד' לא מצא את ביטויו בסדרי העדיפויות ועל כן הוא לא מיושם.

<אתי סאסי: נכון מאוד.

מנואל טרכטנברג: זו האמירה שלכם.

מנואל טרכטנברג: שושנה, את רוצה להתייחס?

חמד עמאר: את רוצה להוסיף בקשר למגזר הדרוזי?

<אתי סאסי: אני אתייחס למגזר הדרוזי - - -

עודד פורר: וגם לעניין התכנים, ביקשתי לדעת מה הם התכנים.

<אתי סאסי: כן, שני הדברים, ותגידו לי איך אתם רוצים את זה בסדר.

<אתי סאסי: האחד זה לספר איזה מענים כן ניתנים, שתיים - - -

מנואל טרכטנברג: קודם כל יש שאלה נקודתית של חבר הכנסת עמאר, על העניין של המגזר הדרוזי.

<אתי סאסי: אז קודם כל אתה צודק, יש פה תכנית, במסגרת תכנית החומש של המגזר הערבי, החלטה 922, אם אני לא - - -

חמד עמאר: 922 מדבר על מגזר המיעוטים, לא המגזר הערבי לבד, מגזר המיעוטים ונכלל בתוכו המגזר הדרוזי והצ'רקסי, אבל בכל התקציבים הוצאתם את המגזר הדרוזי.

חמד עמאר: גם במנגנוני ההקצאה, אני בדקתי את זה עם החינוך הבלתי פורמלי, גם שם הוצא המגזר הדרוזי.

מנואל טרכטנברג: חבר הכנסת עמאר, בוא נשמע מה - - -

חמד עמאר: לא, זה מאוד כואב.

חמד עמאר: לוקחים מגזר שלם, חושבים שהוא כבר ברמת כלכלה בצורה בלתי רגילה והוא במצב כלכלי הכי קשה ומוציאים אותו מכל התקציבים.

מנואל טרכטנברג: בוא נשמע מה התשובה של אתי.

מנואל טרכטנברג: בבקשה.

<אתי סאסי: כרגע, כפי שידוע לי, חלק מהמענים שהמשרד נותן, נכון, למגזר הערבי והבדואי יש הרחבה של סוג של מענה, זה לא בתי הספר של החופש הגדול, זה חוגי העשרה לכל בתי הספר מכיתות ג' עד ה', אני חושבת ש-ו' גם בתכנית.

<אתי סאסי: לגבי המגזר הדרוזי, אני שוחחתי עם מי שאחראית על המגזר הדרוזי, אין לי עדיין תשובות, אני מתחייבת לבדוק.

מנואל טרכטנברג: אבל השאלה היא איך ייתכן שדווקא המגזר הדרוזי הוצא מאותה תכנית העשרה, גם אם זה לא בדיוק אחד על אחד לבתי הספר לחופש הגדול, למה האיפה והאיפה בעניין הזה?

<אתי סאסי: אני אגיד מהידע שיש לי כרגע ואם אני אדרש ליידע נוסף אני אפנה ואחזור.

<אתי סאסי: אני יודעת שיש תכנית חומש למגזר הדרוזי בנפרד - - -

חמד עמאר: אבל היא לא נוגעת בעניינים האלה.

חמד עמאר: בדקתי.

<אתי סאסי: רק שנייה, סליחה, אדוני, אם אפשר בבקשה.

חמד עמאר: לא, אבל תני לי תשובות מדויקות, את אומרת שיש תכנית חומש, סימן שבתכנית החומש נוגעים בדבר הזה, הם לא נוגעים.

חמד עמאר: את יודעת כמה תלמידים יש?

חמד עמאר: 5,215 תלמידים, זה לא מספר כזה גדול.

חמד עמאר: 5,215 תלמידים.

מנואל טרכטנברג: חבר הכנסת עמאר, אנחנו איתך - - -

מאיר כהן: שלחו פוליטיקאית לא קטנה.

מאיר כהן: את מסכימה איתנו, אבל - - -

<אתי סאסי: לא, אני אומרת שאני אומרת כרגע מהידוע לי ואני אבדוק את הדברים ואני מוכנה לחזור.

<אתי סאסי: כיוון שדיברתי עם מי שדיברתי על המגזר הדרוזי, יש תכנית חומש למגזר הערבי, יש תכנית חומש למגזר הדרוזי, בתוך תכנית החומש של המגזר הערבי מי שממונה על המגזר הערבי החליט, שוב, בתוך סדרי העדיפויות של המגזר הערבי להפנות חלק מהתקציב לנושא הזה.

<אתי סאסי: אני אצטרך לדבר גם עם מי שאחראית על המגזר הדרוזי ולבדוק מה האפשרויות שם לתת חלק מהתקציב, גם לרשויות במגזר הדרוזי, ואני מוכנה לחזור עם תשובות מדויקות.

<אתי סאסי: כיוון שלא ידענו שזה - - -

חמד עמאר: אני אעשה לך עבודה יותר קלה.

חמד עמאר: אני דיברתי עם האחראית של המגזר הדרוזי.

<אתי סאסי: עם מי דיברת?

חמד עמאר: עם איה.

חמד עמאר: דיברתי עם איה ואיה אמרה לי 'אני לא יודעת למה הוציאו את המגזר הדרוזי'.

חמד עמאר: אז אני חוסך לך לדבר איתה.

מנואל טרכטנברג: חבר הכנסת עמאר, רשמנו לפנינו את התשובה של משרד החינוך, העניין לא יסתיים כאן, זו שאלה מהותית שאתה שאלת, על כך שהמגזר הדרוזי, לכאורה בעניין הזה מופלה לרעה מול המגזר הערבי.

חמד עמאר: לא, בכל התקציב הבלתי פורמלי הוציאו את המגזר הדרוזי.

מנואל טרכטנברג: בסדר גמור, אנחנו רשמנו לפנינו ואנחנו נעקוב אחרי העניין הזה.

<אתי סאסי: עכשיו ברשות

<אתי סאסי: כם קצת על התכנית.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה, אדוני היושב ראש, לפני שהיא תיכנס לעניין של התכנית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כל הזמן מדברים על תכנון ארוך טווח, על ראייה של תכניות שמתחילות עם איזה שהוא רצף, עם הרחבה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקרה כאן זה או התנהלות כושלת של המשרד ושל הפקידים, או של מי שעומד בראשו, כי לא ייתכן שאנחנו היינו שותפים בוועדת הכספים, אתה זוכר מה היה שם, ראינו העברות של, אני לא רוצה להגיד מאות מיליונים, אבל עשרות מיליונים ממשרד החינוך למשרדים אחרים כאשר הובטח עוד בקדנציה הקודמת, כשהיה שר החינוך שי פירון, להרחיב את התכנית לשכבות נוספות.

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך, הוקצו בין 30 ל-50 מיליון להרחבה של התכנית לילדים מעוטי יכולת בכיתה ג'-ד', עד כיתה ה', אם אינני טועה.

אורלי לוי אבקסיס: הכספים האלה נלקחו מתוך התכנית והועברו למקומות אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: כי את זה קיצצתם ואת ההרחבה מנעתם.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי למה לא שמרתם על הקופה.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה אצלנו מיכל עבאדי בוועדת הכספים ודיברה על כך שכאשר דרשו לגבי פרויקטים שהתחילו עם הבטחה להרחבה היא אישרה.

אורלי לוי אבקסיס: היא תפקדה כשר אוצר הלכה למעשה בעניין של התקציב הזמני.

אורלי לוי אבקסיס: היה מקום למשחק בתקציב מאחר שזו הייתה שנה שבה מסתבר שההבטחות או ההוצאות של המדינה כלפי בעלי חוב בעולם, בשנה הזו בדיוק, הייתה פחותה מאשר בשנים אחרות.

אורלי לוי אבקסיס: עוד פעם זה מראה לנו שהפקידים לא עשו עבודה טובה, כי צריך להיות איזה שהוא סכום שאנחנו יודעים, ולא בשנה אחת התחייבויות מאוד גבוהות ובשנה אחרת כך, אלא פריסה, אבל זה נתן לה משחק.

אורלי לוי אבקסיס: יצא ככה שילוב בין הדברים, במקרה או לא במקרה זה יצא גם בשנה שבה לא היה תקציב מאושר, אבל ההבטחות שלכם היו לפי התקציב הקודם, מה שאומר שהייתם צריכים לדרוש את זה.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הייתם?

אורלי לוי אבקסיס: איפה היה השר הממונה?

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אותם ילדים או אותם הורים, שהסתמכו על ההבטחות שלכם, נאלצים לשלם יותר מהשכר שהם מכניסים בחודש, כאשר מדובר ביותר מילד אחד.

אורלי לוי אבקסיס: למעלה מ-28% מההורים משלמים למעלה מ-2,000 שקל לילד, זה נראה לכם נורמלי?

אורלי לוי אבקסיס: לחודש.

עודד פורר: שלושה שבועות.

אורלי לוי אבקסיס: שלושה שבועות, אתה צודק.

אורלי לוי אבקסיס: ואז בהשלמה של השבוע הנוסף יש קפיצת מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: יצא שכרו בהפסדו.

מאיר כהן: פי שניים, שבוע אחד.

מנואל טרכטנברג: תודה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מנואל טרכטנברג: בבקשה, שושנה, אם את יכולה להרחיב.

<שושנה אהרונוב: אני רוצה להתייחס לאיכות התכנית תוך מתן מענה לך, אדוני.

אורלי לוי אבקסיס: לא, מה קורה עם התכנון שלכם?

מנואל טרכטנברג: תיכף.

מנואל טרכטנברג: הייתה שאלה קודמת, שמענו על סדרי עדיפויות.

מאיר כהן: שמענו תשובה מנומקת שאין בה כלום מהגברת - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז לא פספסתי כלום.

מנואל טרכטנברג: התשובה נגעה בסדרי העדיפויות של השר בנט, זו התשובה.

מנואל טרכטנברג: בבקשה, שושנה.

<שושנה אהרונוב: אני רוצה לדבר על איכות התכנית תוך כדי זה שאני אשזור נתונים ואני אשזור ממצאי הערכה של דוח הראמ"ה, של הרשות הארצית למדידה והערכה שליוותה את התכנית בשנתיים האחרונות ותמשיך גם השנה.

<שושנה אהרונוב: מבחינת נתונים, אני חושבת שהמספרים מדברים בעד עצמם, שמ-244 רשויות לפני שנתיים שענו לקול קורא והצטרפו לתכנית ל-248 בשנה שעברה והשנה כל הרשויות בארץ, למעט רשות אחת קטנה, נענו לקול קורא והצטרפו לתכנית.

<שושנה אהרונוב: זה אומר משהו על האיכות של התכנית, שאחרת לא היו מצטרפים.

עודד פורר: זה לא אומר שום דבר על האיכות של התכנית.

<שושנה אהרונוב: אני אגיע גם לאיכות.

<שושנה אהרונוב: מבחינת המוכש"ר, בשנה שעברה הצטרפו 53 רשויות, השנה כל רשויות המוכש"ר הצטרפו לתכנית.

<שושנה אהרונוב: מבחינת השתתפות של תלמידים, אני עוברת לדוח של הראמ"ה.

<אתי סאסי: גידול של 50%, חשוב לומר, של הרשויות של בתי הספר - - -

מאיר כהן: זה רק מחזק את הדרישה שלנו למה סגרתם את זה.

עודד פורר: זה לא רלוונטי, השאלה לא הייתה על כמה הצטרפו.

עודד פורר: אני אעשה את זה יותר פשוט.

מנואל טרכטנברג: עודד, תן לי.

מנואל טרכטנברג: השאלה נוגעת למה שקורה בפנים.

עודד פורר: האם יש תנאי סף למי מעביר את התכנית, מי הם המדריכים בתכנית, מה הם התכנים המינימליים שצריכים להיות בתוך התכנית.

<שושנה אהרונוב: אני מתייחסת לזה.

עודד פורר: והאם זה נתון לשיטתה של כל רשות, זאת אומרת ברשות אחת זה יכול להיות המורים וברשות אחרת זה יכול להיות פתאום איזה חבר'ה שמצאו - - -

<שושנה אהרונוב: בשנה שעברה 33% כשליש מהמוסדות הפעילו באמצעות מנהלי בתי הספר או הסגנים שלהם, עוד 50% בערך היו צוות בתי הספר, מורים ובודדים היו מחוץ לצוות בית הספר.

<שושנה אהרונוב: אנחנו ביקשנו שבכל בית ספר יירכשו חוגים.

<שושנה אהרונוב: מעבר למה שהמורים נותנים ומה שנעשה בפנים על ידי הצוות המקומי יירכשו חוגי העשרה ויהיו פעילויות חוץ בית ספריות.

<אתי סאסי: אני רוצה לחזק, 95% מכוח האדם שמפעיל את בתי הספר של החופש הגדול זה כוח ההוראה שהילדים מכירים לאורך כל השנה.

<אתי סאסי: אני לא יודעת באיזה מקום אתה גר, באיזה יישוב, שווה לראות מה היה שם.

עודד פורר: את אומרת ש-95% מהמדריכים זה מורים.

<אתי סאסי: מורים והמדריכים בבתי הספר, צוותי החינוך, מדריכי קרב, מדריכי קרב לא נמצאים לבד אלא עם מד"צים.

<אתי סאסי: כמה מהמד"צים היו?

<שושנה אהרונוב: 16% מד"צים, 600 מד"צים.

מנואל טרכטנברג: השאלה היא לא רק מי הצוות אלא מה הם עושים, האם יש בקרה של המשרד על מה שקורה במהלך הקייטנות האלה?

<שושנה אהרונוב: יש גם חברה שמבצעת בקרה, אבל יש גם את הראמ"ה, את הרשות הארצית למדידה והערכה ואני קוראת מה הם אמרו, 'שביעות רצון המדריכים וההורים מאיכות התכנים וממגוון הפעילויות, המדריכים וההורים תופסים את איכות התכנית והפעילויות ואת מגוון הפעילויות בצורה חיובית ביותר.

<שושנה אהרונוב: בבתי הספר החרדים נרשמה שביעות רצון גבוהה יותר מאיכות התכנים, איכות הפעילויות וממגוון הפעילויות.

<שושנה אהרונוב: יתר על כן התכנית מאפשרת לתלמידים מסוימים להיחשף לפעילויות שאין באפשרות הוריהם לממן'.

מנואל טרכטנברג: אני אבקש להעביר לנו את ה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה מחזיר אותנו לשאלה לגבי התלמידים מעוטי היכולת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על 30,000 תלמידים, לא? הובטח להם.

מנואל טרכטנברג: חברת הכנסת אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: היום הם מסתובבים ברחובות.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם איזה משפט, ילד עד גיל 9 לא חוצה כביש לבד, אבל הוא יכול להישאר לבד?

אורלי לוי אבקסיס: גיל 9, למי שלא יודע, זה כיתות ג'-ד'.

מנואל טרכטנברג: אני מבקש להעביר לוועדה את המסמך של ראמ"ה.

<אתי סאסי: בסדר גמור.

<שושנה אהרונוב: הוא בטיוטה, הוא לא להפצה.

מנואל טרכטנברג: לוועדה אפשר להעביר כטיוטה לא להפצה.

<שושנה אהרונוב: אוקיי.

מנואל טרכטנברג: סיימת, שושנה?

מנואל טרכטנברג: כי אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לנציג האוצר.

מנואל טרכטנברג: נשמעה כאן טענה תקציבית, אני רוצה שנשמע את נציג האוצר, בבקשה, תציג את עצמך.

<שאול קירשנבום: ראשית אני רוצה לציין שבשנים האחרונות נוספו מיליארדי שקלים לתקציב משרד החינוך, רק בשנה האחרונה יותר מ-2 מיליארד, בין היתר על התכניות כמו שאתי הזכירה, של צמצום מספר הילדים בכיתה, 450 מיליון בהבשלה מלאה, ועוד 500 מיליון לסייעת שנייה בגני ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה הבשלה מלאה?

אורלי לוי אבקסיס: מתי נגיע להבשלה מלאה?

<שאול קירשנבום: בעוד שלוש שנים.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז בסדר, לא נתתם בשנה האחרונה 2 מיליארד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול לספור את אותו כסף ארבע פעמים.

<שאול קירשנבום: אז אל"ף, בשנה הזאת כבר יש 200 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: אז תגיד 200 מיליון בשנה.

<שאול קירשנבום: והדבר השני, ההתחייבויות האלה - - -

עודד פורר: הם כן יכולים לספור כמה פעמים, הם האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: הם סופרים כמה פעמים.

<שאול קירשנבום: חוץ מזה אני רוצה לציין כמה דברים שנעשו מאז הקיץ האחרון, בתי הספר ש - - -

מאיר כהן: אני ביקשתי דיון מהיר בנושא של הקייטנות, אתה יכול להתמקד, תעזוב מה נתתם - - -

<שאול קירשנבום: אני מתמקד עכשיו.

מאיר כהן: אמרה כאן אורלי, חברת הכנסת, עלתה על זה שאתם משכפלים, רק לקייטנות של החופש הגדול, אנא ממך תתייחס לזה, למה זה בוטל, כי אומר השר שאין תקציבים.

מאיר כהן: האם באמת לא היו תקציבים?

מנואל טרכטנברג: אבל אני רוצה לדייק בשאלה.

מנואל טרכטנברג: ציינת סכום שהוקצה להקטנת הכיתות, לכן כשבאים ומדברים על שינוי בסדרי עדיפויות אי אפשר להגיד שלאור הקטנת מספר התלמידים בכיתה אז לא הופעלה ההרחבה.

מנואל טרכטנברג: כלומר אם אתם סימנתם כסף למטרות האחרות אז לא יכול להיות שבעקבות כך לא הופעלה התכנית הקודמת.

<שאול קירשנבום: אני לא יכול לענות בשם השר בנט, יש סדר עדיפויות של המשרד, הם מחליטים מה לעשות בתוספת התקציבית כל שנה.

<שאול קירשנבום: זה לא מדובר בהחלטה שלנו, יש להם סדרי עדיפויות, הם מציגים בפנינו וככה נקבעות התוספות.

אורלי לוי אבקסיס: לאן העבירו עודפים של משרד החינוך?

מנואל טרכטנברג: אורלי, אנחנו צריכים לסיים עוד 10 דקות בדיוק.

<שאול קירשנבום: תני לי רגע לסיים דבר נוסף שאני רוצה לומר.

<שאול קירשנבום: בשנה האחרונה נוספו 50 מיליון שקל להכנסה של תלמידי המוכש"ר, המוכר שאינו רשמי, לבתי הספר של החופש הגדול, דבר שלא היה בשנה שעברה, זו תוספת.

מאיר כהן: מעולה.

<שאול קירשנבום: בנוסף, במסגרת ההסכם - - -

אורלי לוי אבקסיס: לקחתם גם ממעוטי היכולת שהבטחתם להם?

מאיר כהן: כנראה.

<שאול קירשנבום: דבר שני, במסגרת ההסכם לשיפור תנאי ההעסקה של עובדי קרן קרב הותנה שהעובדים האלה ימשיכו לעבוד גם בקיץ ויעשו איזה שהן פעילויות העשרה בבתי הספר - - -

מנואל טרכטנברג: האם לדעתכם, שאול, או להערכתכם התקצוב של משרד החינוך מאפשר לקיים את יישום התכנית של בית ספר בחופש, כפי שהייתה אמורה לבוא לידי יישום?

<שאול קירשנבום: זו לא החלטה שלנו - - -

מנואל טרכטנברג: זו החלטה שלכם.

מנואל טרכטנברג: אני שאלתי האם זה מאפשר.

מנואל טרכטנברג: ציינת תוספות בהקשרים אחרים, האם משרד החינוך היה יכול במסגרת התקציבית שניתנה לו ליישם את המשך התכנית, את הרחבת התכנית?

<שאול קירשנבום: בחרו את התוספת הזאת לייעד למקומות אחרים.

<שאול קירשנבום: אנחנו יושבים עכשיו לקראת דיוני התקציב של שנה הבאה ושוב פעם יצטרכו להחליט לפי סדר העדיפויות שלהם לאיפה להפנות את הכסף.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שיכול להיות שבשנה הבאה ייקחו את הכסף מההבשלה המלאה של התכנית של צמצום התלמידים בכיתות לפרויקט אחר ואז יגידו טוב, סדרי עדיפויות של המשרד.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם תכנון ארוך טווח?

אורלי לוי אבקסיס: מדובר בחינוך של הילדים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא נשארים באותה שכבת גיל כל החיים שלהם, הם מתקדמים הלאה, הם גדלים ובינתיים אין שום ביטחון, לפי מה שאני מבינה, שהתכניות האלה ייצאו לפועל להבשלה מלאה.

מנואל טרכטנברג: אורלי, תודה, אני רוצה לתת את רשות הדיבור למיכל ברם.

מנואל טרכטנברג: בבקשה, חברת מועצת העיר רעננה, שלטון מקומי.

<מיכל ברם: אני רוצה להתייחס ולחדד דברים שנאמרו.

<מיכל ברם: בעצם אתם אומרים שסדרי העדיפויות של משרד החינוך הם לא להתעסק ביוקר המחיה ולא להפחית אותו ובעצם להקל על ההורים?

<קריאה: למה?

<מיכל ברם: זה הפועל שיוצא, ברגע שאתם באים ואומרים שהכסף מוסט לדברים הפדגוגיים והחשובים, כי אי אפשר לבטל את הסייעת הנוספת והרבה דברים אחרים, שהם צורך, הם שני דברים מקבילים וראינו את זה גם במחאה, יש את הצורך לשפר את איכות ההוראה ולתת את המענים הפדגוגיים ובצד זה יש להקל ולהוריד את העלויות ויוקר המחיה להורים.

<מיכל ברם: פה, בצעד בלתי אחראי לחלוטין ולפני כמה חודשים, מגיע שר החינוך ומודיע 'תכננתם את ההוצאות שלכם קדימה לקיץ, אז לא, סליחה, בואו נעשה סטופ, תתכננו ותחשבו מסלול מחדש, כי אני הולך להכניס לכם גם את ג'-ד' וגם את הגנים, שעוד חשבתם שאולי פעם תראו את זה, גם את זה לא'.

<מיכל ברם: זו החלטה שהיא לא אחראית, יש המון משפחות שהדבר הזה הוא בלתי אפשרי עבורם, הם מתכננים קדימה.

<מיכל ברם: במקום שאת הכסף הזה הם יילכו וישקיעו בהמשך החופש, כי מה לעשות, אחרי שלושה שבועות החופש ממשיך ואתם אומרים להם לא, תחשבו ותוציאו מהכיס שלכם, מהכסף שאין.

<מיכל ברם: אז לצורך העניין זה משהו שהוא מאוד מאוד חשוב ואקוטי להבין, שהיעדים של משרד החינוך צריכים ללכת בצורה מקבילה, גם פדגוגיה ואיכות ההוראה, ואני גם מורה בעבודתי, וגם להוריד את עלויות - - -

מנואל טרכטנברג: תודה.

מנואל טרכטנברג: נציג ארגוני ההורים, זאב גולדבלט.

<זאב גולדבלט: אני רוצה להגיד שקלות הראש והזלזול שבהם מתייחסים במשרד החינוך לרפורמות מעורר, בראייתי כאזרח, פלצות, אין לי מילה אחרת.

<זאב גולדבלט: שר החינוך דאז, שי פירון, יצא ברפורמה לפני קצת יותר משנתיים וקבע שנושא של בית ספר של החופש הגדול נועד לתת מענה לכלל הציבור בנושא הקייטנות תוך מתן מענה ממשי בשני קריטריונים, אחד חינוך, דהיינו שליטה בתכנים, במהויות, והדבר השני, כלכלי, זה התמודדות, בין השאר, עם יוקר המחיה.

<זאב גולדבלט: דיברה קודם חברת הכנסת לוי אבקסיס על העומס הכלכלי הבלתי נסבל שיש להורים בקיץ, כל קיץ, בנושא הקייטנות, קל וחומר כשמדובר ביותר מאשר ילד אחד.

<זאב גולדבלט: ועכשיו אני עושה זום אאוט, אני רוצה להזכיר לכם שבדיוק כמו שהשר פירון יצא בהכרזה במסיבת עיתונים בנושא של בית ספר לחופש הגדול לפני שנתיים וחצי, בדיוק אותו דבר עשה שר החינוך נפתלי בנט בנושא של הרפורמה לצפיפות בכיתות.

<זאב גולדבלט: בדיוק אותו סטטוס.

<זאב גולדבלט: מי חותם לידינו שאותו יחס לא יהיה גם לרפורמה בנושא של הצפיפות?

<זאב גולדבלט: הרי מבחינה יורידית, מבחינה חוקית, הם עומדים באותו מישור, באותו קריטריון.

<זאב גולדבלט: לכן אני חושב שמשרד החינוך חייב לחזור בו מההחלטה הנמהרת הזאת ואני אומר לכם, כמי ששירת בצבא, כמפקד חטיבת טנקים, אני טוען שחוסן אזרחי חשוב לא פחות מחוסן צבאי.

<זאב גולדבלט: עם כל הכבוד, חטיבת אף 15 או אף 35 לא חשובה יותר מהחוסן הכלכלי והאזרחי של ההורים בישראל.

מנואל טרכטנברג: תודה, זאב.

<זאב גולדבלט: אני מבקש, אם פז יכול רק להשלים במשפט אחד.

<פז כהן: אנחנו חשופים כל הזמן לפרסומות של משרד החינוך איך הגדלנו את מספר תלמידי 5 יחידות, איך עשינו עכשיו, הרחבנו את כל בתי הספר והקטנו.

<פז כהן: התחושה שלנו באמת כהורים היא זלזול מוחלט של המערכת בנו, משקיעים המון כסף ביחסי ציבור על מה שאולי יקרה בעוד כמה שנים כשבמקביל בקול ענות חלושה הביטול הזה של קייטנות עובר פה בשקט, בזלזול תהומי כלפי ציבור ההורים.

<פז כהן: אנחנו ממש מוחים וכועסים וזועמים על ההתנהלות הזאת.

<פז כהן: כמובן שהיא לא מופנית לפקידות כמו שהיא מופנית לדרג שמקבל החלטות.

מנואל טרכטנברג: תודה, פז.

מנואל טרכטנברג: יהל קירשנר, נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית.

<יהל קירשנר: אז באמת אני מברך על קיום הוועדה.

<יהל קירשנר: אני רק בקצרה אחדד דברים שדובר עליהם מקודם.

<יהל קירשנר: דובר על ההדרכה בתוך הקייטנות, בין 18% ל-20% ממדריכי הקייטנות הם בני נוער, מד"צים שעברו הכשרה מטעם משרד החינוך במשך שנתיים, מה שמאפשר בתוך הקייטנות לגוון את הסדר החינוכי, את הרצף החינוכי.

<יהל קירשנר: כמובן שתלמיד בכיתה, גם אם זה א', גם אם זה ב' עד ד', לא רוצה לפגוש את אותם מורים כל יום גם במהלך חופשת הקיץ שלו וזה מה שמאפשר לנו, בני הנוער כמובן, גם מבחינה כלכלית וגם מבחינת מערכת החינוך לגוון את רצון התלמיד.

<יהל קירשנר: דובר כאן על המחיר, על העול הכלכלי, זה משהו שאנחנו באמת רואים בקרב עולם המבוגרים, אבל אנחנו רואים את זה גם כצורך בבני הנוער, הרצון הזה לשוויון ואנחנו רואים את ביטול קייטנות ג' עד ד' אולי באיזה שהוא פגיעה בשוויון.

<יהל קירשנר: אנחנו יודעים, מרצון או לא מרצון, שאין מה לעשות, הרשויות החזקות אלה רשויות שרוצות להמשיך עם הקייטנות ל-ג' ו-ד' ומממנות את זה מתקציב הרשות.

<יהל קירשנר: ישנן רשויות, אם זה רשויות שקיימות בפריפריה ולא בהכרח במרכז, שלא יכולות לנקוט בצעד הזה.

<יהל קירשנר: זו נקודה שחשוב להבהיר, חשוב לחדד.

מנואל טרכטנברג: תודה לך.

מנואל טרכטנברג: מילה אחת, מאיר, ואנחנו נסכם.

מנואל טרכטנברג: בבקשה.

מאיר כהן: אני שוב חוזר ואני פונה אליכם, ההורים, הרי התשובות של משרד החינוך מאוד ברורות.

מאיר כהן: זאת ציניות חסרת גבול, לא הייתה שום סיבה שבעולם, גם לא תקציבית, לבטל את ההרחבה ל-ג'-ד' והיום היינו עומדים ב-ה' ובגנים.

מאיר כהן: חבל מאוד שכך זה נעשה.

מאיר כהן: אנחנו נצעק את צעקתנו, יש כאן חברי כנסת, אורלי תגיד את דברה, כולנו נגיד את דברינו, אבל אתם צריכים להבין שזה מאבק שהוא בראש ובראשונה שלכם ללא שום קשר למי עני ולמי ממעמד הביניים.

מאיר כהן: אני קראתי פוסט של בחור בשם שפיר משען מגבעתיים, הוא מפרסם שהוא אבא לשלושה ילדים והוא אומר ככה - - -

<זאב גולדבלט: אני מזכיר לך שאני היו"ר של גבעתיים, זה בעקבות ההפגנה שעשינו נגד העירייה בנושא הזה.

מאיר כהן: '

מאיר כהן: לקחתי את הפלייר של עיריית גבעתיים, אם אני רוצה לשלוח את שלושת הילדים שלי לקייטנה אני צריך לשלם 14,000 שקלים'.

מאיר כהן: בדימונה רק חולמים על מספרים כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אפשר הערה אחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: כל התשתיות הפיזיות קיימות, פותחים את הכיתות, צוות מקצועי כבר יש שם, יש את ההיערכות, באמת אנחנו מדברים כאן על השלמות מינימליות.

אורלי לוי אבקסיס: זה בידכם לעשות את זה, זה עדיין לא מאוחר, תאמינו לי, תביאו בשורה מאוד טובה להורים האלה שלא יכולים לוותר על מקום העבודה שלהם ומנגד לא יכולים להזניח את הילדים שלהם, אתם רוצים שהם ייקחו משכנתא בשביל לדאוג לחופש הגדול?

מנואל טרכטנברג: חברים, אני רוצה לסכם.

מנואל טרכטנברג: אני מודה לכל המשתתפים.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להודות במיוחד לנציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית, אתם מראים פה אכפתיות ותודעה חברתית מפותחת ואני באמת מקווה מאוד שאתם תמשיכו כך.

מנואל טרכטנברג: אנחנו צריכים שבחברה הישראלית יהיו צעירים אכפתיים כאלה שנלחמים לא רק בשביל עצמם אלא גם בשביל הדורות הבאים, אז יישר כוח.

מנואל טרכטנברג: שמענו את הדברים.

מנואל טרכטנברג: אני לא התבטאתי, אני גם חתום על הבקשה לדיון מהיר, אני רוצה להגיד מאוד בקצרה.

מנואל טרכטנברג: הנושא הזה נוגע לפחות לארבעה היבטים מאוד חשובים של החברה בישראל, הראשון זה יוקר המחיה.

מנואל טרכטנברג: ביוקר המחיה אנחנו מדברים על דיור, על מזון וכו', בסוף המשפחות הצעירות קורסות תחת הנטל של חינוך חינם חובה.

מנואל טרכטנברג: כל אחד מאיתנו חווה את החוויה הזאת ועכשיו אני חווה את זה מחדש עם הנכדים.

מנואל טרכטנברג: למשרד החינוך, ולא רק למשרד החינוך, למדינה, יש אחריות ישירה על הנטל הזה שבא לידי ביטוי הקשה ביותר בהוצאה הכול כך כבדה שמוטלת על ההורים הצעירים שנמצאים בצבת בלתי אפשרית, גם לקנות דירה וגם קריירה וגם החינוך של הילדים.

מנואל טרכטנברג: ההיבט השני זה היבט החינוך עצמו.

מנואל טרכטנברג: הילד לא מפסיק להיות ילד לפי הקלנדר שפתאום יש אוגוסט וילד הופך להיות יצור אחר שלא צריך להמשיך בתהליך החינוכי.

מנואל טרכטנברג: לכן השאלה שנשאלה כאן על התכנים היא שאלה קריטית.

מנואל טרכטנברג: המעשה החינוכי צריך להימשך כל ימות השנה.

מנואל טרכטנברג: נכון שהמשקל היחסי של בית הספר משתנה, אבל צריך להמשיך.

מנואל טרכטנברג: הדבר השלישי זה מה קורה להורים.

מנואל טרכטנברג: רבותיי, חופש זה לא חופש.

מנואל טרכטנברג: אני זוכר שהייתי מסתכל בחודש יוני על אוגוסט, זה געוולד, השמים נופלים עליך, כי איך תעבור את הדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: זה אותו הורה שצריך ללכת למילואים, שצריך להמשיך לעבוד וכו' והחופש הוא לא חופש.

מנואל טרכטנברג: אז זה גם עוד היבט שמערכת החינוך צריכה גם להידרש אליו.

מנואל טרכטנברג: ההיבט הרביעי זה הפערים והדברים הועלו כאן.

מנואל טרכטנברג: זה לא עניין נייטרלי.

מנואל טרכטנברג: אנחנו יודעים שכל הוצאה שחלק מהאוכלוסייה יכולה להוציא אותה וחלק לא, בסוף הביטוי של זה אלה הפערים שיהיו במדינת ישראל לאורך זמן שאי אפשר יהיה לתקן אותם בצורה רטרואקטיבית.

מנואל טרכטנברג: אז לאור כל זאת יש פה אחריות מאוד כבדה ולכן כשאתם באים ואומרים, ואני מאמין לכם ואין לי שום טענה כלפיכם, שזה שינוי בסדרי עדיפויות, זה שינוי בסדרי עדיפויות אל מול ארבעת הנושאים האלה.

מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה גם לאוצר, צריך להסתכל על התמונה בכללותה.

מנואל טרכטנברג: אחד החוליים, אני חושב, של ההתנהלות המדינתית, אני לא רוצה להגיד ממשלתית, זה שכל אחד מסתכל על חלקת אלוהים שלו ולא על התמונה הגדולה והתמונה שעלתה כאן היא אכן כוללת את כל ההיבטים האלה ולכן העניין של החופש הגדול, מה קורה בו, הוא הרבה יותר מאשר עוד חוג לאיזה שהוא ילד.

מנואל טרכטנברג: אז אני מבקש לסיכום ממשרד החינוך, קודם כל אני מבקש מכם להעביר את המסר הזה לשר.

מנואל טרכטנברג: הדברים נאמרים בצורה באמת לא מתלהמת ומהמקום הכי טוב, שישקול מחדש את סדרי העדיפויות, בפרט, וכאן זה קריטי, לקראת התקציב הדו שנתי 2017-2018, כי אנחנו עלולים לקטוע את התכנית הזאת בעתיד הנראה לעין ובפוליטיקה הישראלית לך תדע מה יהיה.

מנואל טרכטנברג: אז אנחנו קוראים לשר החינוך לעשות חישוב מסלול מחדש בסדרי העדיפויות בנושא הזה לקראת התקציב הדו שנתי, לפחות.

מנואל טרכטנברג: זה אולי מאוחר מדי, אני מקווה שלא, לקיץ הזה, אבל לפחות שלא ניתקע שם.

מנואל טרכטנברג: הדבר השני, מה ששמענו כאן על המגזר הדרוזי.

מנואל טרכטנברג: יכול להיות שהכול בא מכוונות טובות, רבותיי, בסוף הדרך לגיהינום רצופה בכוונות טובות.

מנואל טרכטנברג: לא ייתכן שיהיה מענה למגזר הערבי ולא למגזר הדרוזי.

מנואל טרכטנברג: לא ייתכן בכלל שתהיה איפה ואיפה בנושאים האלה.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מבקשים שתשלחו תשובה בכתב לוועדה על הנושא הזה, מה קורה לאשורו, ואם יש פער בעניין הזה, איך ייתכן שיש פער כזה.

מנואל טרכטנברג: אני מבקש להעביר אלינו, תוך שבועיים אני רוצה שיגיע לוועדה מענה בעניין הזה.

מנואל טרכטנברג: את ציטטת מראמ"ה, אנחנו רוצים לקבל לידינו ואנחנו נפיץ בין חברי הוועדה, הערכה לגבי התכנים.

מנואל טרכטנברג: רצית להגיד מילה?

<מיכל ברם: ברשותך, אפשר גם למצוא פתרון ביניים מעכשיו.

<מיכל ברם: גם אם הם לא יכולים לתפעל כרגע את המערך אז הם - - -

מנואל טרכטנברג: אמרתי שהם יביאו את דברי הוועדה בפני השר, שהזעקה הזאת תהדהד גם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם מותר לי לחדד, מה שהיא בעצם מציעה זה פתרון שהוא בעיניי הגיוני.

אורלי לוי אבקסיס: המועצות המקומיות מפעילות כל מיני תכניות, הן עולות כסף, אולי באיזה שהוא אופן שיתוף הפעולה ביניהם, עם המצב שיש לך גם את המבנים הפיזיים וגם כוח עבודה נוסף - - -

<מיכל ברם: שרק יעבירו את התקציב - - -

אורלי לוי אבקסיס: לסבסד אחד את השני ולהוריד את זה מההורים.

מאיר כהן: אני חייב להגיד משהו.

מאיר כהן: אני מדבר עם ראשי ערים, אורלי, הם מוכנים לעשות את זה, המשרד לא מוכן.

מאיר כהן: ראשי הערים אומרים 'אנחנו מוכנים לתת את בתי הספר', משרד החינוך אומר לא.

אורלי לוי אבקסיס: אז הקריאה צריכה לצאת יותר חזקה לשר החינוך, יש מי שישתתף.

<אתי סאסי: אני לא הספקתי לתאר כאן את המענים שכן ניתנים אבל חלק מהמענים הם באמצעות ערי הילדים והנוער עם הרשויות המקומיות, מועבר תקציב - - -

אורלי לוי אבקסיס: איך זה רלוונטי ל-ג'-ד'?

מנואל טרכטנברג: אנחנו מסיימים את הדיון.

מנואל טרכטנברג: המענים האלה לא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: אז יש פתרון, אז למה התכנסנו?

מנואל טרכטנברג: חברים, אנחנו צריכים לסיים את הישיבה.

מנואל טרכטנברג: המענים האלה לא מספיקים לכן אנחנו קוראים, כפי שאמרתי, לשר החינוך לעשות הערכה מחדש על הנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: גם, אני מתקן את הסיכום, לגבי השנה הנוכחית, אבל על אחת כמה וכמה לגבי התקציב הדו שנתי.

מנואל טרכטנברג: תודה רבה לכם ולכל הנוכחים.