הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 20, פרוטוקול מספר 73, 2016-05-24 12:00

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני פותחת את נושא הדיון – קייטנות אוגוסט – פיילוט.

יפעת שאשא ביטון: בעצם החשיבה היא חשיבה מערכתית, לראות מה קורה בחודש אוגוסט, שבו כבר אין כל כך מענה של קייטנות, או יש מענים באיים בודדים, באופן וולונטרי של רשות כזו או רשות אחרת, ארגון כזה או ארגון אחר.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שמרבית הפעילויות שאנחנו נוטים לגבש בשנים האחרונות, מתנקזות לתחילת יולי, ששם באמת זה המאסה הקריטית, ויש פה איזה שהוא ניסיון לחשוב על מענים גם לתחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אני בכוונה אומרת לתחילת אוגוסט, כי זה כן אולי מתחבר לדברים האחרים שלי.

יפעת שאשא ביטון: צריך גם להשאיר קצת זמן לילדים עם המשפחה.

יפעת שאשא ביטון: הזדמנות מצוינת לקחת חופשה משפחתית ולחזק את הקשר.

יפעת שאשא ביטון: ושוב, זה לא חיים להיות אקסטרים, אפשר לעשות את זה גם בזמן איכות בכייף בסביבה הטבעית, ולכן אנחנו נראה מה האפשרויות שבעצם מוצעות לתחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל עם עורכת הדין חוה קליין, שבעצם הביאה בפני את העניין הזה ואמרה – אנחנו עשינו איזו שהיא חשיבה אצלנו, יש איזה שהוא פיילוט, אנחנו נשמח לשתף, ואמרתי שזאת הזדמנות מצוינת לפתוח את זה לדיון ולשמוע אולי יש עוד מקומות שעושים את זה, אולי אנשים רוצים להעלות רעיונות ומפה אנחנו נוכל לצאת עם איזה שהם רעיונות לתכניות שונות ברשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: אז בבקשה, עורכת הדין חוה קליין.

<חוה קליין: תודה, גברתי יושבת הראש.

<חוה קליין: ראשית אני רוצה למסגר את הגילאים ואת האזורים ולראות באיזו מסגרת אנחנו עובדים.

<חוה קליין: מה שבררנו זה על ילדים מגיל טרום חובה עד כיתה ג', שעדיין זקוקים להשגחה צמודה רוב הזמן.

<חוה קליין: הם צריכים עדיין את המסגרות.

<חוה קליין: לא מדובר בילדים גדולים ועצמאיים יותר, שגם בקייטנות הרגילות ההיענות היא חלקית בגיל גבוה יותר, אלא דווקא בגילאים האלה, שגם אנשי המקצוע אומרים שהדבר הכי נכון להם רוב הזמן זה באמת מסגרת וסדר יום קבוע.

<חוה קליין: מהצד השני של זה נמצאים ההורים, כמו שנאמר פה.

<חוה קליין: אני חושבת שרוב ההורים שיכולים לקחת חופשה ולהיות עם הילדים בבית, בכייף, בגינה, בכל מקום, עושים את זה באהבה רבה.

<חוה קליין: אנחנו מדברים על זה – מה לעשות – שמרבית ההורים בישראל שכירים, כשימי החופשה לשכירים בארץ הם כ-12 בשנה וימי החופשה לילדים הם 76 בכל שנה ואז הפער הזה, של 64 ימים שהורים שכירים לא יכולים רוב הזמן, בשום דרך בעצם לצמצם את הפער הזה ולקחת חופש.

<חוה קליין: גם אם ייקחו לצורך העניין שבוע או עשרה ימים עם הילדים בחופשת הקיץ, כשעדיין, גם במנגנון שאנחנו כרגע בודקים לקייטנות אוגוסט, נשאר בסוף אוגוסט עדיין מספיק זמן לחופשה הזאת.

<חוה קליין: ואז אנחנו מדברים על שבועיים או שלושה בתחילת אוגוסט, שאין את המענים, כשהקייטנות האחרונות שיש נגמרות בשמונה באוגוסט, ואז נוצרים בערך 14 ימים שהם הבעיה האמיתית, שרוב הורים שפנינו אליהם ועשינו איזה שהוא סקר קל בשנה ביולי שנה שעברה, ו-90% מההורים ביקשו מסגרת לא בעלויות של 3,000 ו-4,000 שקלים לשבועיים, אבל 90% מההורים ביקשו שתהיה מסגרת לילדים בתקופה הזאת.

<חוה קליין: וכולם ציינו, ממש באחוזים מאד גבוהים ציינו שהם שכירים – שאין להם יכולת לקחת חופש לשבועיים-שלושה האלה וביקשו את המענה הזה.

<חוה קליין: בעצם אנחנו מדברים גם על מה שההורים נתקלים מחדש בכל תחילת אוגוסט לגילאים הרכים האלה.

<חוה קליין: פעם ראשונה זה עלויות בייבי סיטר, השגחה, הפעלה של הילדים.

<חוה קליין: פעם שנייה זה חוסר הריכוז גם של ההורים שנמצאים בעבודה, כי הם עדיין כל הזמן בקשר עם הילדים וצריכים לראות מה קורה.

<חוה קליין: פנינו גם לרשויות המקומיות, עיריית באר שבע שמאד מאד תכננו לבוא ולהיות פה בראש המובילים של הדבר הזה.

<חוה קליין: זה חגיגות גדולות מאד עכשיו בבאר שבע.

יפעת שאשא ביטון: בצדק.

<חוה קליין: כן, כולנו חוגגים איתם.

<חוה קליין: אז הם אמרו, גם שלומי נומה, שנמצא שם בראש חברת כיוונים, שהיא האחראית בעירייה וגם מלשכת ראש העיר, שהם בהחלט בעד להפעיל את הקייטנות האלה גם בבאר שבע, בתור פיילוט.

<חוה קליין: הם רוצים ומברכים על זה וחושבים שזה דבר נכון.

<חוה קליין: נפגשנו גם עם מנכ"ל השלטון המקומי, שלמה דולברג ועם יושב הראש חיים ביבס.

<חוה קליין: הם בדקנו עם האנשים שלהם.

<חוה קליין: היו פגישות המשך ויש להם מנגנון מאד מאד מסודר של מרכזים למפעילים.

<חוה קליין: יש את חברת מרמנת שעובדת איתם ומפעילה את כל המהלך הזה בעצם ברמת האדמיניסטרציה, כי צריך אחרי הכל מערך שיפעיל את זה, ככה שזה בר ביצוע, זה לא משהו - - -

יפעת שאשא ביטון: אפשר גם בלי.

יפעת שאשא ביטון: , ואני לא חלילה נגד מרמנת, אבל אפשר גם בלי.

יפעת שאשא ביטון: יש עוד אפשרויות ואנחנו תיכף נפתח את זה לדיון.

<חוה קליין: ברצון.

<חוה קליין: אני רק אומרת שכשפנינו אליהם כדי לבדוק אם הדבר הזה הוא בר ביצוע לאוגוסט הקרוב, אמרו לנו כן, יש מנגנון מסודר, תרצו להיעזר בו – מוזמנים.

<חוה קליין: כן דרכם, לא דרכם – אבל זה משהו שהוא כן בר ביצוע.

<חוה קליין: מעבר לזה, הדברים שעלו זה זמן שצריך היערכות והכנה ושיפוצים במוסדות החינוך, כי הרעיון הוא באמת לפתוח את גני הילדים – טרום חובה, חובה ו-א' עד ג'.

<חוה קליין: אז ביקשו זמן ואנחנו חוזרים שוב לזה שיש בסוף אוגוסט מספיק זמן גם לשיפוצים, אם נערכים לזה בצורה מסודרת.

יפעת שאשא ביטון: גם בדרך כלל זה לא מתקיים בכל מוסדות החינוך וגם לא מתקיים בכל הגנים, כך שאפשר לעשות איזו שהיא רוטציה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים ללמוד את זה מהמקומות שבהם שוב, וולונטרית, על אותו בסיס של יוזמה שלכם, לקיים קייטנות בגנים מתחילת יולי.

יפעת שאשא ביטון: הם קראו לזה בשפה מקצועית, מי שיכול בחלק מהמקומות – הארכת שנת הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: ואז זה לא קורה בכל הגנים, אלא זה קורה בקבוצה של גנים, שאליהם מתנקזים כל הילדים, ואפשר על אותו בסיס לעשות את זה גם במיזם של אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אז זה משאיר זמן בתחילת יולי לצורך העניין, או באיזה שהוא שלב לטפל בגנים מסוימים, ואחר כך לטפל בגנים האחרים, כהכנה לשנת הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: שתדעי שזה אופציה.

<חוה קליין: כן.

<חוה קליין: אוקיי, אז זהו.

<חוה קליין: באנו עם הרעיון הזה.

<חוה קליין: אני חושבת שזה יהיה מבורך בכל רחבי הארץ להורים השכירים.

<חוה קליין: זה באמת תהיה ברכה גדולה.

<חוה קליין: כנראה שנצטרך לעשות את זה בצורה מדורגת ולהפעיל איזה שהוא פיילוט בכמה ערים.

<חוה קליין: מבחינתי אין שום העדפה או סדר לדברים, אבל כמה שנצליח יותר לקבל את שיתוף הפעולה מהרשויות המקומיות, ממשרד החינוך, מכל הגורמים שישתפו פעולה.

<חוה קליין: לא ביקשנו שכר על הדבר הזה, אנחנו לגמרי באים לזה פשוט כדי לעזור ולהביא בשורה.

יפעת שאשא ביטון: חוה, אתם בעצם יצרתם תכנית ברורה, מגובשת מבחינת הפרטים שלה, מבחינת מי מדריך, שכר, כל הדברים האלה שבסופו של דבר הרבה פעמים על זה קם ונופל פרויקט?

<חוה קליין: כל הפרטים האלה נמצאים ומגובשים כבר היום ברשויות המקומיות.

<חוה קליין: כי כאשר הרשויות המקומיות יוצאות למכרזים של יולי, שהם נכנסים לתוך תחילת אוגוסט - - -

יפעת שאשא ביטון: זה בעצם להאריך את זה גם לאוגוסט.

<חוה קליין: כן.

<חוה קליין: אותם נתונים שעברו כבר את כל המבחנים המשפטיים המקובלים למפעילים הקודמים, שיצאו מבחינתנו עם אותם מכרזים למפעילים הבאים.

<חוה קליין: הדבר היחיד שככה עלה בדרך, זה באמת העלויות ואני חושבת שמהרגע הראשון שאנחנו באים עם בשורה חדשה, צריך גם להגביל את עלויות השכר שדורשים מההורים, כי הבירורים שאנחנו ערכנו עם חברות שמפעילות את הקייטנות האלה, הם בהחלט אמרו – אפשר לצמצם משמעותית גם את השכר וזה יהיה עדיין רווחי מאד.

יפעת שאשא ביטון: בוודאי שאפשר.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר משהו.

יפעת שאשא ביטון: הוא קשור לנושא, אבל הוא לא מוקד הדיון.

יפעת שאשא ביטון: הרבה מהקייטנות שמפעילות הרשויות המקומיות באופן מקומם, הן יקרות מאד.

יפעת שאשא ביטון: מחירים דמיוניים לחלוטין בשביל קייטנה שמפעילה רשות מקומית.

יפעת שאשא ביטון: זה מהסיבה שהם בעצם משתמשים במרמנת ומשתמשים במפעילים חיצוניים שגם הם צריכים להרוויח.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יותר מדי חוליות בשרשרת המזון הזו, שכולן צריכות לאכול, ובסופו של דבר מי שמשלם זה ההורים.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאם יוצאים ליוזמה כזו, יש לנו הזדמנות לחשיבה מחודשת, לאיזה שהוא שינוי במיינדסט שלנו.

יפעת שאשא ביטון: ואני אגיד גם למה אני מתכוונת.

יפעת שאשא ביטון: רשות מקומית יש ביכולת שלה ובכוחות שלה לקיים מפעל שכזה, בלי להשתמש יותר מדי במיקור חוץ, ואפילו לתת מקום ובמה לצורך העניין למדריכים צעירים שיש במקום, ופעם עשו את זה.

יפעת שאשא ביטון: לא המצאתי את זה עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: זה לא איזה חכמה שהבאתי מהבית.

יפעת שאשא ביטון: עשו את זה.

יפעת שאשא ביטון: יש מד"צים ויש גם מש"צים ויש מד"בים ויש הרבה הרבה שכבות בוגרות שבעצם עוברים תהליכים של הכשרה, נמצאים בתנועות נוער כל השנה, הזדמנות מצוינת גם לתת להם תעסוקה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים הרבה פעמים על תעסוקת נוער.

יפעת שאשא ביטון: זו תעסוקה של חונכות, ככה שזו גם תעסוקה ערכית-חינוכית לצורך העניין.

יפעת שאשא ביטון: גם מסייעת להם בהכשרה וגם נותנת מענה לצורך האמיתי שאנחנו מבקשים.

יפעת שאשא ביטון: כמובן שיהיה צריך ליווי של מבוגר, אבל זה לא על כל קבוצה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אפשר למנן את זה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: סיפור שכזה עולה הרבה פחות ממה שקורה היום.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהתקיים היום דיון בוועדת הפנים, לצערי הרב - - -

<ליאל אבן-זהר: הוא נדחה ליום חמישי.

יפעת שאשא ביטון: אה, הוא נדחה?

יפעת שאשא ביטון: לא ידעתי.

יפעת שאשא ביטון: אז לא הפסדתי אותו, ואני הייתי בתחושה של החמצה, אז תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: עזרתם לי.

<ליאל אבן-זהר: את חייבת להיות שם.

יפעת שאשא ביטון: הייתי בדיון אחר על המעונות, אבל בדיון הזה בעצם רצו להעלות את כל הסוגיה של מחירים ברשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה שזה יהיה מפעל רווחי.

יפעת שאשא ביטון: זה חלק מהשירות שרשות מקומית צריכה לתת לתושבים שלה, ואני מרשה לכם גם לצטט אותי בעניין הזה.

<חוה קליין: אז אני אומר ברמה הפרקטית, שהרשויות המקומיות נעזרות לכל הדברים האלה, שהם כאילו אקסטרה, בחברות הכלכליות שלהן, ושם הם כן רוצים לראות רווח.

<חוה קליין: עדיין, זה יהיה רווחי גם במחירים הרבה יותר נמוכים.

<חוה קליין: בדקנו את זה גם מספרית.

יפעת שאשא ביטון: אין שאלה.

<חוה קליין: אז מבחינתנו, אנחנו מוכנים להוביל את זה באמת, לא מבקשים רווח על זה, לא מבקשים כסף על זה בשום צורה.

יפעת שאשא ביטון: מי נרתם?

<חוה קליין: המכון לטובת הילד, אני והצוות שלי.

יפעת שאשא ביטון: לא, לא, מי נרתם היום?

יפעת שאשא ביטון: מה יש לנו בשטח?

<חוה קליין: יש לנו את עיריית באר שבע, יש לנו את עיריית רחובות.

יפעת שאשא ביטון: שהם הולכים להפעיל את זה?

יפעת שאשא ביטון: הם יודעים להגיד לנו אומדנים של סכומים וכאלה?

<חוה קליין: אני מאמינה שכן.

<חוה קליין: חוץ מהסכמה עקרונית שלהם להיכנס לפיילוט הזה ולהפעיל בקיץ הקרוב קייטנות באוגוסט לגילאים שאנחנו מדברים עליהם, חיכינו.

<חוה קליין: האמת שקיווינו שהם יגיעו לדיון היום וזאת הייתה מטרת הדיון, כדי שיגיעו ויגידו יותר נתונים.

<חוה קליין: הם לא הגיעו, אבל אני מבינה שיש כן הסכמה ואת ברכת הדרך ושיתוף פעולה מלא בעניין הזה.

<חוה קליין: אנחנו נצטרך את משרד החינוך איתנו, נצטרך - - -

יפעת שאשא ביטון: טוב, הסכמה וברכת הדרך לא עוזרים לנו.

יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לדעת תכלס.

יפעת שאשא ביטון: אני צריכה לדעת אם הולכת להיות תכנית כזו, מה התכנית הזו, מה העלויות שלה באמת, ולא איזו שהיא פיקציה שבסוף אנחנו נגיע לקצה ועוד יאשימו אותנו שאנחנו מציעים תכניות יקרות.

יפעת שאשא ביטון: כי גם אם יוזילו את זה מ-3,000 שקלים ל-2,000 שקלים, זה גזל.

יפעת שאשא ביטון: זה גזל.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לכם.

<חוה קליין: כן, אנחנו מדברים על מקסימום – אני זוכרת שדיברנו על 800 שקלים.

<חוה קליין: בין 800 שקלים ל-900 שקלים, למען הזהירות אני אומר, אבל באזור הזה.

יפעת שאשא ביטון: לשבועיים?

<ליאל אבן-זהר: כדאי לדבר במחיר ליום.

יפעת שאשא ביטון: על שבועיים זה מטורף.

<ליאל אבן-זהר: ההבחנה הנכונה היא מחיר ליום.

<ליאל אבן-זהר: קייטנות היום עולות, כמו שאמרה חברת הכנסת שאשא ביטון, בערים הנמוכות ביותר כמו רמלה למשל, משהו כמו 65 שקלים ליום ובערים היקרות ביותר זה יכול להגיע גם למאה שקלים פלוס ליום.

<ליאל אבן-זהר: כדאי לדבר במחירים יומיים.

<טלי חן: אבל צריך לעשות הבחנה מה אורך היום - - -

יפעת שאשא ביטון: רק בבקשה שם לפרוטוקול ותפקיד.

<טלי חן: אני טלי חן, מעיריית תל אביב, מנהלת את תחום המועדוניות של גני הילדים, צהרונים.

<טלי חן: צריך לעשות הבחנה כשמדברים על הקייטנות על אורך היום.

<טלי חן: זה חשוב מאד, כי אם זו קייטנה עד ארבע אז זה סכום אחד ואם זה קייטנה עד השעה אחת, לא כולל ארוחת צהריים, זה עלויות אחרות.

<טלי חן: ולא תמיד בכל התשאולים האלה, מציינים - - -

יפעת שאשא ביטון: לוקחים בחשבון גם את הפרמטרים האלה.

<טלי חן: כן, בדיוק.

<ליאל אבן-זהר: תדברו אחיד עד ארבע, זה יהיה הכי נכון.

<ליאל אבן-זהר: רוב ההורים בישראל לא עובדים עד אחת.

<חוה קליין: בדיוק, צריכים את המסגרות עד ארבע, אין אפשרות אחרת.

<טלי חן: אוקיי, אני מסכימה.

יפעת שאשא ביטון: רגע, אם כבר עיריית תל אביב התחילה את דברה – בעיריית תל אביב יש מענים היום שהם מעבר לבית הספר של הקיץ, שהם נעשים בחסות העירייה, בחסות הרשות, או מענים באוגוסט שאפשר לדווח עליהם.

<טלי חן: אוקיי, אני נציגה של הגיל הרך, של גני הילדים.

<טלי חן: בתל אביב כל הצהרונים - וצהרונים בתל אביב נקראים מועדוניות גן - הם ממשיכים עד ה-11 באוגוסט, כולל, ברצף.

<טלי חן: הם עובדים לאורך כל השנה, בכל החופשות.

יפעת שאשא ביטון: זה על ידי הרשות?

<טלי חן: כן.

<טלי חן: יש בתל אביב 300 - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני רוצה לחדד כדי לדעת שאני לא טועה.

<טלי חן: אני מסבירה.

יפעת שאשא ביטון: לא, בשבילי, לאינפורמציה.

יפעת שאשא ביטון: את אומרת שהם ממשיכים עד ה-11 באוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על גיל 3 ומעלה?

<טלי חן: כן, על גיל 3 עד גיל 6.

<טלי חן: טרום-טרום, טרום חובה וחובה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בסדר גמור.

יפעת שאשא ביטון: רציתי לראות שאנחנו לא מבלבלים עם גיל לידה עד גיל 3.

<טלי חן: כן.

<טלי חן: והמסגרות האלה עובדות לאורך כל השנה, במשך כל השנה.

יפעת שאשא ביטון: ומרכיבות את הפעילות שלהם בעצם גם לשעות הבוקר.

<טלי חן: כן.

<טלי חן: הם מתחילים בחופשות משמונה עד ארבע.

יפעת שאשא ביטון: מה העלויות שם?

<טלי חן: העלויות, אז צריך לעשות הבחנה.

<טלי חן: יש ילדים – אלה שנמצאים בצהרונים לאורך כל השנה – הם ממשיכים ביולי ובאוגוסט לשלם את אותו תשלום חודשי.

<טלי חן: צהרונים שהם עד השעה ארבע וחצי זה עולה 1,110 לחודש.

יפעת שאשא ביטון: וחופש הם ממשיכים לשלם, אפילו שזה כבר משמונה עד ארבע וחצי.

<טלי חן: בדיוק.

<טלי חן: וזה כך גם בכלל החופשות.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, סביר מאד.

<טלי חן: אבל ילדים שלא נמצאים כל השנה במערכת, זה על בסיס מקום פנוי.

<טלי חן: הם מצטרפים בחופשות, ואז לחופשת הקיץ, שזה שישה שבועות או חודש וחצי, זה שלושה תשלומים חודשיים בעצם.

<טלי חן: הם משלמים 3,300-3,400 שקלים לכל החודש וחצי.

<טלי חן: זה משמונה עד ארבע.

<טלי חן: זה כולל ארוחת צהריים ומכאן העלויות הגבוהות, אם זה נשמע גבוה.

<טלי חן: אבל יחסית - - -

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שאתם לוקחים בחשבון שילד שנמצא כל השנה, הוא מסבסד באיזה שהוא אופן גם את חופשת הקיץ, כי זה נשמע הגיוני – 1,100 שקלים.

<טלי חן: נכון.

<טלי חן: התשלום של - - -

<חוה קליין: זה לשבועיים.

יפעת שאשא ביטון: לא שבועיים.

<חוה קליין: לא, זה מתרחק לשתי קייטנות?

<טלי חן: לא, זה לחודש וחצי.

<ליאל אבן-זהר: לא, זה 1,100 שקלים לחודש ועוד 1,100 שקלים לשבועיים.

יפעת שאשא ביטון: אה, זה יוצא 2,200 שקלים לתקופה של חודש וחצי, תודה רבה על החידוד.

<טלי חן: כן, כן.

<ליאל אבן-זהר: וזה אכן זול יחסית.

<ליאל אבן-זהר: יחסית.

<טלי חן: יחסית זה מפוקח.

<טלי חן: גם כשמפעילים את זה המפעילים הפרטיים, זאת העלות.

<טלי חן: בתל אביב יש חלק מהצהרונים שמופעלים על ידי התאגיד העירוני – יובל חינוך, אלה נקראות המועדוניות העירוניות.

<טלי חן: כל השאר – שזה 310 כיתות לערך, זה על ידי גורמים חיצוניים, מפעילים חיצוניים, שזוכים במכרז, אבל הם מחויבים לאותם המחירים.

<טלי חן: בדרום העיר זה מסובסד.

<טלי חן: בדרום העיר המחיר הוא 830 שקלים.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

<טלי חן: וזה מועדוניות עירוניות.

<טלי חן: גם הקייטנות, אז זה מסובסד ל-830 שקלים לחודש.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, תודה רבה טלי.

יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך, יש כאן נציגים?

<מירי דבוש: אני מירי דבוש, אני נציגה של משרד החינוך.

<מירי דבוש: אני אחראית על תחום הקייטנות במשרד.

<מירי דבוש: אני מתחברת לדברייך פעמיים.

<מירי דבוש: פעם ראשונה, כדאי לכם לדעת את זה חוה גם אתם, כמחפשי כוח אדם, התפקיד שלנו במשרד החינוך הוא לאשר את התכנית הפדגוגית, כוח האדם בקייטנות.

<מירי דבוש: על פי החוק, כל פעילות מעל יומיים למעל 10 ילדים, מוגדרת בחוק בחופשות הלימודים קייטנה.

<מירי דבוש: ומכאן נובע ההכרח להוציא אישור פדגוגי.

<מירי דבוש: אם זו קייטנה עירונית-רשותית היא פטורה מרישוי עסקים, ואם היא קייטנה פרטית, היא מחויבת גם ברישוי עסקים.

<מירי דבוש: אז זה החוק.

<מירי דבוש: אנחנו מאשרים את האישור הפדגוגי לכל פעילות כזו, גם ביולי וגם באוגוסט ובכלל בכל חופשות הלימודים.

<מירי דבוש: אנחנו מעודדים ומדרבנים ושמחים על היזומה, שבעינינו היא מבורכת, לקיים פעילות באוגוסט.

<מירי דבוש: המקום שלנו לעזור הוא במתן אישורים.

<מירי דבוש: צריך רק לדייק ולומר שגם כוח האדם שלנו יוצא לחופשה ובעיקרון אנחנו מאשרים קייטנות של אוגוסט עד ה-15 ביולי.

<מירי דבוש: צריך גם את זה לדעת, כדי להיערך בהתאם, כדי שתקבלו מענה ולא חלילה פעילויות כאלה יתקיימו ללא אישור.

<מירי דבוש: בוודאי שאם נדרש, אנחנו נקצה כוח אדם במחוזות השונים בארץ, שיאשרו את הקייטנות גם מעבר לזה, אם תתקיים היוזמה הזו, כדי שבאמת יפעלו לפי החוק ובצורה מסודרת.

<מירי דבוש: הדבר השני, זה שבאמת בני נוער יכולים לעבוד.

<מירי דבוש: לפי החוק הם יכולים לעבוד 50% מכלל כוח האדם בקייטנות.

<מירי דבוש: ויש מפתח לזה בחוזר מנכ"ל קייטנות, בסדר?

<מירי דבוש: אז זה מאד קל.

<מירי דבוש: אני מוכנה כמובן לעזור ולתת לך את כל האינפורמציה במידת הצורך.

<חוה קליין: אם אני יכולה לנצל את זה ולשאול למה בעצם בית ספר של הקיץ, או בכלל תכניות משרד החינוך לא ממשיכות באופן אוטומטי?

<מירי דבוש: יש עניין תקצובי.

יפעת שאשא ביטון: את זה אפשר להמשיך ולשאול עד בלי סוף.

יפעת שאשא ביטון: למה זה רק א'-ב' ואחר כך למה זה רק עד סוף יולי ואחר כך למה זה רק עד אמצע אוגוסט ואחר כך זה יהיה גם עד אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: עזבי, אנחנו לא במקום של לשאול למה אתם לא ממשיכים את הפרויקט, כי זה עניין של תקציב ולא זימנו לצורך העניין את האנשים הרלבנטיים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצאים פה כדי לנסות לראות איך אפשר ביוזמות נוספות, את מה שאת מביאה - - -

<חוה קליין: בסדר, אין בעיה.

<חוה קליין: גם אם הגבייה היא עדיין גבייה במתכונת פרטית, יכול להיות שהיה יותר קל אם זה היה מובל על ידי משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אבל אז משרד החינוך צריך לקחת על זה אחריות ויש פה היבטים משפטיים, את בטח מכירה אותם הרבה יותר טוב ממני.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני בכלל הייתי רוצה להעלות פה שאלה לסדר.

יפעת שאשא ביטון: אני אתן לך מיד ואם מישהו רוצה להצטרף לדיון, אז בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מנהלים דיון של חשיבה ולא בהכרח משהו שהוא מאד מאד פורמאלי.

יפעת שאשא ביטון: אני כל הזמן תוהה, גם אז כשדיברו על בית הספר של הקיץ, על המקום של החינוך הבלתי פורמאלי.

יפעת שאשא ביטון: כאילו, תמיד בתחושה שלי, במיוחד בחופשים, זה המקום שבו אנחנו יכולים להעצים את התחום הזה שקצת התדשדש לו, התערפל לו במהלך השנים.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהיום ברשויות המקומיות, זה כבר מספר שנים, ממש בשנים האחרונות, נכנס הנושא של רכז יחידת נוער, שהוא בעצם מתוקצב על ידי המדינה, על ידי משרד החינוך והשאלה אם זה לא הזמן לחשוב.

יפעת שאשא ביטון: אז אולי זה לא יהיה בשנה הקרובה, אבל זאת הזדמנות מצוינת להתחיל שיח בעניין, לראות איך אנחנו מחיים את החינוך הבלתי פורמאלי ונעזרים בו כמערך יישובי בחופשים בכלל ובחודשי הקי בפרט.

<מירי דבוש: אז תדעי שיש איזו שהיא יוזמה שאני מכירה, של קייטנות דווקא ליותר גדולים, לבני נוער, שחלק מהזמן הם מתנדבים למען הקהילה וחלק מהזמן הם נהנים מפעילות הפגתית, כייפית, מהנה - - -

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת על איך להיעזר בהם ובחינוך הבלתי פורמאלי, לטובת השכבות הצעירות ואנחנו מרוויחים פעמיים.

יפעת שאשא ביטון: פעם אחת את בני הנוער יחד איתנו בפעילות כזאת, והפעם השנייה את המענים - - -

<מירי דבוש: ככה הם לא משתעממים.

יפעת שאשא ביטון: בדיוק, ואת המענים לשכבות הצעירות.

יפעת שאשא ביטון: והשאלה איך אפשר להחיות את זה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

<טלי חן: אני חושבת שהרעיון הזה באמת יפתור את הקשיים, כי בעצם מה שקורה, אני יכולה לתת לכם דוגמא.

<טלי חן: אם הקייטנות האלה יפעלו בתוך המרכזים הקהילתיים, אז זה יפתור את הקשיים של אין איפה לעשות את זה.

<טלי חן: כי בתל אביב למשל, כל הגנים צריכים לעבור שדרוגים.

<טלי חן: יש לנו את החלון מאד צר מ-13 באוגוסט עד סוף אוגוסט,

<טלי חן: לעשות את הדברים האלה.

<טלי חן: והרי אי אפשר להסתמך על כיתות בודדות שפנויות לצורך הזה.

<טלי חן: אם זה יקרה במרכזים הקהילתיים, זה יהיה מצוין לגייס אותם לדבר הזה, אבל אני חושבת שצריך להכניס פה גם את הטרום-טרום חובה, כי הטרום-טרום חובה הם כבר במערכת הגנית וחייבים להכניס אותם גם לחבילה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: פה תרשי לי לחלוק.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבכל המסגרות של עד גיל 6, הרשות המקומית יכולה להיכנס פנימה וליצור מערכים.

יפעת שאשא ביטון: אני מכירה יישובים, אפילו בואי נגיד בלמ"ס נמוך יותר שעושים את זה, שממשיכים בעצם שוב את שנת הלימודים, חלקם מתוקף אישור וחלקם לא, עד ה-31 ביולי, בהיערכות פנימית דרך הסייעות.

יפעת שאשא ביטון: הרי אנחנו יודעים שהסייעות מועסקות לא כמו הגננות.

יפעת שאשא ביטון: הן לא מסיימות את שנת הלימודים ב-30 ביוני, אלא הן מחויבות - - -

<טלי חן: לא, אבל הן רוצות.

יפעת שאשא ביטון: לא, הן משולמות על זה גם.

יפעת שאשא ביטון: הן מחויבות בעצם לעבודה גם בחודש יולי, אז במקום לשלוח אותן לסתום כל מיני חורים כמזכירות וכאלה, אפשר להיעזר בכוח האדם הזה, שממילא נמצא בגנים כל השנה ולתגבר אותו ולהמשיך קייטנה של הקיץ.

יפעת שאשא ביטון: אז לא בהכרח חייבת להיות גננת, אם יש אז מה טוב, אבל אני חושבת שצוות ה - - -

<מירי דבוש: את צריכה לדעת שלפי החוק, החוק מחייב שבגנים עירוניים, אנחנו קוראים לזה אשכול גנים, כל חמישה גנים מחויב שמנהלת האשכול תהיה גננת מוסמכת.

יפעת שאשא ביטון: נכון, אבל זה עדיין לא להשאיר גננת בכל גן שבוחר להמשיך.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, מה שאני מנסה לומר, יש לנו פה אלטרנטיבה שהיא ברת קיימה בכוח אדם שהוא נמצא כבר בתוך המערכת ואפילו משולם כבר על ידי המערכת.

יפעת שאשא ביטון: הוא משולם.

יפעת שאשא ביטון: אתם מוזמנים לבדוק אותי בחוקים.

יפעת שאשא ביטון: לא הגיע אלינו השלטון המקומי, נכון?

יפעת שאשא ביטון: ולכן זו גם אופציה לחשיבה יצירתית – איך אנחנו נעזרים בכוח האדם הזה, לטובת המערך העירוני, כי בסוף זה אינטרס של כל יישוב, של כל עיר, לתת מענים מהסוג הזה לאזרחים שלה ואפשר לעשות את זה.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לעשות את זה.

יפעת שאשא ביטון: ליאל בבקשה.

<ליאל אבן-זהר: קודם כל אני מברכת אותך על הדיון הזה ואת חוה על העלאת הנושא.

<ליאל אבן-זהר: מה שאת שומעת פה היום, זה את הצורך שנובע משינוי שבוע העבודה בישראל.

<ליאל אבן-זהר: מה שלא היה נכון לפני 20-30 שנה, 40 שנה, כשהורינו היו קטנים, כשאנחנו היינו קטנים, השתנה היום.

<ליאל אבן-זהר: היום שבוע העבודה בישראל הוא כזה שלמרבית השכירים במשק אין את האפשרות לקחת את החופשות המאד ארוכות האלה, ולכן הלחץ הציבורי הזה גם על הקייטנות.

<ליאל אבן-זהר: אני רוצה להגיד שאני מדברת פה גם כמנכ"לית עמותת "כן", שמקדמת נשים בישראל, ואני רוצה להגיד לכם שאחת מהבעיות שלנו כנשים – אנחנו מכירות את זה תמיד – זה המרחב הדואלי בין עבודה – משפחה.

<ליאל אבן-זהר: זה גם בעיה של הורים - - -

יפעת שאשא ביטון: גם גברים היום.

<ליאל אבן-זהר: זה גם בעיה של גברים, זו בעיה של גברים בוודאי, זו בעיה של משפחות בוודאי, זה גם כמובן עוד איזה חסם שמעכב קצת יותר נשים.

<ליאל אבן-זהר: אני גם אדבר פה כיושבת ראש ועדת קידום מעמד הילד בראשון לציון, ואני רוצה לשקף רגע את הסיטואציה, כמו שאני שומעת אותה מהורים בעירנו וברחבי ישראל.

<ליאל אבן-זהר: קייטנות גני הילדים הם עקב האכילס של ישראל היום.

<ליאל אבן-זהר: כי הממשלה נתנה מענה לילדי כיתות א' עד ג' - - -

יפעת שאשא ביטון: א' עד ב'.

<ליאל אבן-זהר: דווקא בקדנציה הזאת, ויבורכו על כך, זה יוצא מהכלל וזה חשוב מאד וזה הסיר נטל מאד משמעותי מההורים.

<ליאל אבן-זהר: קייטנות גני הילדים הם עדיין נטל כלכלי מטורף על הורים.

<ליאל אבן-זהר: אמרתי קודם לתמי, משפחה ממוצעת עם שלושה ילדים צריכה להוציא מהכיס, בעיר ממוצעת בישראל, סדר גודל של 6,000-8,000 שקלים לחודש וחצי.

<ליאל אבן-זהר: מחירים שאנשים פשוט כורעים תחת הנטל.

<ליאל אבן-זהר: זה מתווסף למה שחוה מעלה פה, זאת אומרת שבאיזה שהוא שלב גם אין לך את האפשרות בכלל.

<ליאל אבן-זהר: זאת אומרת אפילו אם היית רוצה לרכוש את השירות, השירות הזה לא קיים אז מעבר לסוגיה של מה יכולה לעשות המדינה אל מול הרשויות המקומיות, אני רוצה להעיר חפה נקודה שאני בטוחה, חברת הכנסת שאשא ביטון שאת בטח מודעת לה ואני לא אחדש לך, אבל אני אגיד את זה פה לפרוטוקול.

<ליאל אבן-זהר: ערי ישראל, החברות הכלכליות שלהן, החברות העירוניות שלהן – מרוויחות כסף על הקייטנות.

<ליאל אבן-זהר: אין מה לעשות.

<ליאל אבן-זהר: זה המצב.

<ליאל אבן-זהר: השירות שלכאורה היה צריך להיות שירות שהוא שירות מלכ"רי, הוא שירות רווחי.

<ליאל אבן-זהר: והמשמעות של שירות רווחי היא שכולנו, תושבי ותושבות ישראל משלמים אותו.

<ליאל אבן-זהר: זה משהו שכנראה רק המחוקק יכול להתערב בו וזה בדיוק תפקידך את, כחברת כנסת.

<ליאל אבן-זהר: אז זו נקודה ראשונה ובעייתית שאותה רציתי להעלות פה על סדר היום.

<ליאל אבן-זהר: הנקודה השנייה שהיא בעייתית, מעבר לרווחים שעושות רשויות/המפעילים, שזה לגיטימי.

<ליאל אבן-זהר: אדם שהוא מפעיל פרטי, מותר לו לעשות רווח.

<ליאל אבן-זהר: הוא יזם פרטי.

<ליאל אבן-זהר: כשרשות פרטית נותנת את השירות ועושה את הרווח או חברה עירונית או כלכלית, אנחנו פה צריכים להרים גבה ולהגיד האם הדבר הזה מקובל עלינו כתושבי ישראל וכתושבי ערים בישראל.

<ליאל אבן-זהר: אז זו הנקודה הראשונה.

<ליאל אבן-זהר: הנקודה השנייה היא עצם העובדה שבתוך המרחב הזה של החופש הגדול, האחריות על גבי הילדים צריכה להיות אחריות קולקטיבית.

<ליאל אבן-זהר: עכשיו, את אמרת חינוך בלתי פורמאלי ואני מצטרפת אלך בשתי ידיים.

<ליאל אבן-זהר: בוודאי שלו היינו מחנכים את הנוער לקחת חלק בתוך הפעילויות האלה, גם היינו מאד מוזילים את ההוצאות ממילא וגם יוצרים נוער חיובי, פועל, פעיל, שעוזר לילדים.

<ליאל אבן-זהר: אי אפשר בגני הילדים לנסות לסמוך רק על נוער.

<ליאל אבן-זהר: צריך כמובן - - -

יפעת שאשא ביטון: לא, אני דיברתי על הגילאים היותר גדולים.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כיתות א' ומעלה, לא על גני הילדים.

<ליאל אבן-זהר: א'-ב' בוודאי אפשר.

<ליאל אבן-זהר: גם בגני הילדים אפשר לחשוב על תגבור באמצעות שירות לאומי, באמצעות מד"בים או מדצ"ים בכירים.

יפעת שאשא ביטון: יש סייעות של הרשות, שכבר עובדות.

<ליאל אבן-זהר: גם סייעות של הרשות שעובדות שם, שהן בלאו הכי משולמות, כמו שאמרת, עד סוף יולי.

<ליאל אבן-זהר: היום כבר חלק מהן משולמות גם באוגוסט, כי יש היום את צו ההרחבה שמחייב.

יפעת שאשא ביטון: משולמות כל השנה.

<ליאל אבן-זהר: כן, משולמות כל השנה.

<ליאל אבן-זהר: בסדר, גם להן מגיע חופש, החופש לא צריך להיות כולו באותו זמן.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

<ליאל אבן-זהר: אפשר לדרג את החופשים.

<ליאל אבן-זהר: גם ההורים מדרגים את החופשים.

<ליאל אבן-זהר: להורים אין ברירה, אז גם הם עושים את זה.

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אני ממסגרת את הדיון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים בעצם על מענה בתחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה גם בתחילת הדיון.

<ליאל אבן-זהר: על מענה אוגוסט באופן כללי.

יפעת שאשא ביטון: מענה בתחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על השבועיים האחרונים.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי, כולם צריכים גם לנשום קצת, בין אם זה העובדים, סייעות, מבוגרים וגם הילדים צריכים לנשום.

יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את זה באומץ.

יפעת שאשא ביטון: גם הם צריכים קצת - - -

<ליאל אבן-זהר: אז בשביל הדיון אני אומר שאנחנו מדברים על תחילת אוגוסט.

<ליאל אבן-זהר: אז בתחילת אוגוסט ברוב הערים בישראל, לא בכולן, זאת אומרת ברוב הערים בישראל יש מענים דרך הקייטנות והצהרונים בתחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: אם היה לנו דו"ח של מרכז המחקר והמידע - - -

<ליאל אבן-זהר: אבל במחירים שהכיס קשה לו מאד לעמוד בהם, וזאת הסיבה שמרבית ההורים ממדרים את רגליהם מהמרחב הזה.

<חוה קליין: בואו נזכור גם ששנייה אחרי חופשת קיץ מגיעים החגים תמיד.

<חוה קליין: תמיד החופש – נשימה אחר כך כבר יש את סוכות, שזה חופש ארוך, יש את ראש השנה, יום כיפור.

יפעת שאשא ביטון: רוב המשפחות אבל גם נמצאות בדרך כלל בחופשים האלה עם הילדים.

<חוה קליין: זה בסדר, אבל זה זמן חופש שממילא נמצא שנייה אחרי החופש הגדול תמיד.

<חוה קליין: אז הזמן המשמעותי - - -

יפעת שאשא ביטון: לא משנה, מגיעה חופשת הקיץ - בואו לא נהיה גרידים – מגיעה חופשת קיץ לכולם.

יפעת שאשא ביטון: אנשים צריכים לנשום.

יפעת שאשא ביטון: אי אפשר לקחת את זה עד הסוף.

יפעת שאשא ביטון: זה סייעות, ואני מסכימה, ליאל, שצריכות את האוויר לנשימה ולגייס כוחות אחרי עבודה מאד מאומצת עם הקטנטנים שלנו, וזה הילדים שצריכים את החופשה וצריך לראות באמת איך אולי מרחיבים את המענה לתחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: ליאל, אני לא חושבת שבמרבית הרשויות.

יפעת שאשא ביטון: אולי סביבכם, אבל אני ממש לא חושבת שבמרבית הרשויות יש מענים לתחילת אוגוסט, אלא אם כן זה מענים פרטיים שהולכים ומתרחבים.

<ליאל אבן-זהר: יש מענים נורא נורא יקרים.

<ליאל אבן-זהר: אני אחזור רגע על הנתונים, כי עשיתי בדיוק סקר נתונים לא מזמן, בגלל פניות ציבוריות רבות שאני מקבלת מהורים.

<ליאל אבן-זהר: הממוצע בישראל הוא 90 ומשהו שקלים ליום עד השעה ארבע.

<ליאל אבן-זהר: זה אומר – תעשו רגע את החשבון לבד – שאנחנו צריכים לממן חודש וחצי.

<ליאל אבן-זהר: אז המחיר של 3,400 שקלים, 3,500 שקלים, 4,000 שקלים, הם מחירים שגרתיים, מאד יקרים עבור רוב ההורים.

<ליאל אבן-זהר: לא צריך להסביר למה.

<ליאל אבן-זהר: זה בא בנוסף לכל יתר הפעילויות שאתה צריך לעשות בקיץ, בא בנוסף לזה שאתה צריך לקחת חופש בסוף אוגוסט, בא בנוסף לכל הפעילויות האחרות שאנחנו מממנים עבור ילדינו, ואני מדברת איתך על ילד אחד, או על שניים.

<ליאל אבן-זהר: תחשבי על משפחה עם שלושה ילדים וארבעה ילדים.

<ליאל אבן-זהר: לא צריך לספר.

<ליאל אבן-זהר: את היית שם.

<ליאל אבן-זהר: גם אני הייתי שם עם משפחות יותר מרובות ילדים.

<ליאל אבן-זהר: לכן אני חושבת שההיבט המרכזי פה הוא היבט כלכלי.

<ליאל אבן-זהר: זאת אומרת כשאנחנו בודקים את המענים, ושוב, אני מברכת על כל יוזמה שהיא יוזמה מלכ"רית, אבל ההיבט המרכזי הוא היבט כלכלי.

<ליאל אבן-זהר: אנחנו רואים כמעט אפס רישום לחודש אוגוסט, לא משום שהערים - וכל הערים הגדולות מציעות את האלטרנטיבה הזאת - - -

יפעת שאשא ביטון: הערים הגדולות.

<ליאל אבן-זהר: כמעט כל הגדולות.

<ליאל אבן-זהר: נגיד ככה - אם אנחנו נעשה את הסכימה -תבקשי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת - אבל מרבית תושבי ישראל מקבלים תיאורטית את המענה הזה, הם לא יכולים להרשות את זה לעצמם אז הם עושים קומבינות.

<ליאל אבן-זהר: עכשיו, אנחנו כולנו מבינים שזאת הסיטואציה, אנחנו פשוט לא פותרים אותה.

<ליאל אבן-זהר: אז כפי שממשלת ישראל באומץ רב וכל הכבוד - וצריך לברך על כך גם את שר האוצר, את ראש הממשלה וגם את שר החינוך בנושא הזה - החליטו שצריך לעשות קייטנות בתי ספר של קיץ.

<ליאל אבן-זהר: אז צריך באומץ לב להסתכל על גני הילדים של גילאי 3 והלאה ולהגיד בלאו הכי אנחנו משלמים את הסייעות ובלאו הכי אנחנו משלמים גננות, ויש לנו חינוך א-פורמאלי שאפשר להיעזר בו, בדיוק כמו שאמרת, חברת הכנסת שאשא ביטון, ולהקל את הנטל הזה על ההורים, כי אנחנו מסתכלים על המרחב הכללי - - -

יפעת שאשא ביטון: ליאל, יש פתרון לזה.

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך למען הגילוי הנאות - - -

<ליאל אבן-זהר: סומכת עליך בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: עשיתי את זה בעצמי כמה שנים בקריית שמונה.

יפעת שאשא ביטון: פשוט ביקשנו להאריך את שנת הלימודים בטופס מיוחד, משרד החינוך בטח יודע על מה אני מדברת בגני הילדים, עד ה-30 ביולי.

<ליאל אבן-זהר: אבל נותנים את זה בפריפריה, לא נותנים את זה במרכז הארץ.

יפעת שאשא ביטון: אבל צריך לראות איך מרחיבים את המענים האלה.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שההורים לא שילמו כלום, ההורים שילמו, אם אני זוכרת זה משהו כמו 500 או 580 שקלים שזה מחיר סביר.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שבמרכז זה יעלה טיפה פחות, כי גם במהלך השנה בפריפריה משלמים פחות על שנת לימודים מאשר במכרז.

<חוה קליין: במרכז זה יותר.

יפעת שאשא ביטון: כן, מה אמרתי – פחות?

יפעת שאשא ביטון: סליחה, טעות.

יפעת שאשא ביטון: במרכז זה יעלה יותר כי גם במהלך השנה המרכז משלם יותר מאשר הפריפריה, אבל זו איזו שהיא הסדרה שבשיח עם משרד החינוך אפשר לבנות אותה לפחות לחודש יולי.

<ליאל אבן-זהר: אז אני מקווה שמהוועדה הזאת תצא בשורה והנה אנחנו במקום הנכון.

יפעת שאשא ביטון: כן, והמענה הוא בעצם בעיקרו על ידי הסייעות, עם הקפדה על נושא של גננות לאשכולות גנים, שזה גננת שבעצם מוכנה להישאר.

יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים זה גננות של מיל"ת או יוח"א - שבמהלך השנה אתם מכירים הרי איך זה מחולק מבחינת התגמול - רוצות לעבוד גם את החודש הזה, כי זו הכנסה נוספת.

יפעת שאשא ביטון: ואני חושבת שזה פתרון שיכול להיות נכון אם לוקחים ומקדמים את זה.

יפעת שאשא ביטון: חבל לי שהשלטון המקומי לא כאן, כי יכול להיות שדרכו יכולנו לעשות את זה בצורה מסודרת או מאוגדת.

<ליאל אבן-זהר: אם מהוועדה הזאת תצא יוזמה של פנייה, כפי שאמרה חברת הכנסת שאשא ביטון, לשר החינוך, לכל רשות שתחפוץ בכך להארכת שנת הלימודים בחודש נוסף, זאת תהיה בשורה יוצאת מן הכלל לכל ההורים בישראל.

יפעת שאשא ביטון: כן, אבל זה במתכונת שאני דיברתי עליה.

<ליאל אבן-זהר: כן.

יפעת שאשא ביטון: זה לא ששנת הלימודים הוארכה.

יפעת שאשא ביטון: זה לא שהשנה מסתיימת - - -

<ליאל אבן-זהר: כן, כן, פנייה רשותית למשרד החינוך עם תקציב משולם כלשהו על ידי ההורים, וכמובן זה יוזיל מאד את העלויות.

<ליאל אבן-זהר: ואני חושבת שיברכו על זה גם העיריות.

<ליאל אבן-זהר: אין לי ספק בכך שהם יברכו.

<חוה קליין: חלק מהיכולת להרים את כל מה שדיברנו עליו, גם לאוגוסט, הוא מזה שבדקנו מספרית שהכל ממומן על ידי ההורים.

<חוה קליין: לא מבקשים תקציב מאף אחד, לא מבקשים.

<חוה קליין: הדברים קיימים.

יפעת שאשא ביטון: על מה, על אוגוסט?

<חוה קליין: על אוגוסט אני מדברת.

<חוה קליין: כשאנחנו מדברים בערך על 800 שקלים - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים גם להסתכל על הדברים כמו שהם, כי אי אפשר לממן עד הסוף.

יפעת שאשא ביטון: אז גם אנחנו נרצה שיממנו את השעות של חמש ועד שמונה והרי אין לזה סוף הרי.

יפעת שאשא ביטון: איפה שהוא אנחנו צריכים לחתוך ולהגיד עד איפה לוקחים אחריות ואני מסכימה שהיום בתפיסה של היום, ועם בית הספר של הקיץ לצורך העניין, שמראה על איזה שהוא שינוי בגישה, לתת מענה עד סוף יולי בקונסטלציה שציינתי, שאגב, לא צריך יותר מאשר המימון של ההורים לתקופה הזו, כי הגננות כבר ממילא משולמות, עם המענה הזה-.

יפעת שאשא ביטון: לא הגננות, סליחה, הסייעות.

יפעת שאשא ביטון: עם המענה הזה ובלי המענה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת שתשלום של ההורים שהוא תשלום שהוא לא גבוה, ושוב אני אומרת, נקבתי בסכום אצלנו, אז אתם יכולים פחות או יותר להבין את ההיקפים.

יפעת שאשא ביטון: אפשר לקיים את המסגרת, אבל ברור לכולנו שזו לא מסגרת רווחית.

יפעת שאשא ביטון: ברור לכולנו שהרשות - - -

<ליאל אבן-זהר: לא, זה לא ברור לכולנו.

<ליאל אבן-זהר: לצערנו זה לא ברור לכולנו.

יפעת שאשא ביטון: לא, אני אומרת פה לפחות סביב השולחן וזה מה שצריך להבהיר, המסגרת הזאת היא לא מסגרת רווחית, המסגרת הזו היא מסגרת של שירותים שהרשות צריכה להיות חפצה בעיקרם, כחלק מהמענים שהיא נותנת לתושבים שנמצאים בתחומה.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שצריך לצאת מכאן ולשם צריך לכוון.

יפעת שאשא ביטון: ואגב, אני אנצל את הזדמנות ואגיד שגם המענים שניתנים היום על ידי הקייטנות הרשותיות, הן גזל, ולרשויות המקומיות אסור לגבות את הסכומים שהם גובים.

יפעת שאשא ביטון: הם פשוט עושים הון על חשבון האזרחים שלהם ואני חושבת שזה לא נכון, בלשון עדינה.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, שם לפרוטוקול.

<נעמי אבוטבול: נעמי אבוטבול, משרד הרווחה.

<נעמי אבוטבול: אני מאד מסכימה עם מה שנאמר כאן, ובאמת הנושא הכלכלי הוא נושא מרכזי, אבל אני רוצה רגע אחד להתייחס או לשים זרקור על ילדים במצבי סיכון, שמצבם בחופשות עלול - - -

יפעת שאשא ביטון: שם זה עוד יותר דרמטי.

<נעמי אבוטבול: כן, עלול להידרדר יותר כשנמצאים במשפחות קשות יום, הרבה שעות פנויות עלולות לדרבן את המצב, ובגלל שאנחנו מודעים לזה, אפשרנו למחלקות לעשות פעילויות קיץ.

<נעמי אבוטבול: יש לנו תעריף מיוחד לפעילות בקיץ.

<נעמי אבוטבול: יש קושי למחלקות רווחה להקים בעצמן דבר כזה, ויכול להיות שכן חיבור ברשויות שרוצות בכך, כי כן, יש רשויות שמנסות לעשות את זה ולהקים.

<נעמי אבוטבול: כמובן שזה צריך להיות בחיבור עם הרווחה ועם ליווי של הרווחה, אבל אני חושבת שזה עוד כיוון ואופציה כן לחשוב עליו, כי יש ילדים במצבי סיכון שונים שהם לא במצבים נורא קשים וכן יכולים להשתלב בקייטנות רגילות, עם תמיכה של רווחה וליווי של הרווחה, ויש רשויות שכן מקצות לזה כספים כשיש להן בפול שלהן.

<נעמי אבוטבול: אפשרות לעשות את זה מבחינת המשרד יש.

<נעמי אבוטבול: אז אני כן מציעה לבדוק גם את הכיוון הזה.

<מירי דבוש: את מדברת על ילדים בגילאים צעירים?

<נעמי אבוטבול: כל הגילאים.

<נעמי אבוטבול: יש לנו ילדים במועדוניות.

<נעמי אבוטבול: הרי המועדוניות שלנו מסיימות פעילות בסוף יולי.

יפעת שאשא ביטון: כן, הן מקבלות את המענה מתוקף היותם לילדים.

<נעמי אבוטבול: כל ילדי המועדוניות.

<נעמי אבוטבול: בחודש שלם או כמעט חודש שלם - זה משתנה במסגרת המסגרת - זה הרבה זמן חופשה עבורם, יותר ממשפחות רגילות.

<חוה קליין: אז גם מבחינת משרד הרווחה זה יהיה כן מבורך לעשות את זה ביחד.

<נעמי אבוטבול: כן, אבל את זה אפשר מול רשויות מקומיות – לבדוק את היתכנות.

<ליאל אבן-זהר: המשרד יהיה מוכן להעמיד תקציב לזה ברשויות המקומיות?

יפעת שאשא ביטון: היא אמרת שיש.

<נעמי אבוטבול: יש לכל רשות.

<נעמי אבוטבול: המשרד מחלק מראש תקציב לרשויות.

<נעמי אבוטבול: יש רשויות שלוקחות בחשבון ומכסות גם לקיץ ויש שלא.

<נעמי אבוטבול: יש אפשרויות, אבל זה מול הרשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אוקי מקלב הגיע.

יפעת שאשא ביטון: יש מישהו נוסף שרוצה להתייחס?

יפעת שאשא ביטון: משרד הבריאות?

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, זאב.

<זאב פיש: כן, משרד הבריאות הוא החולה היחיד סביב השולחן הזה.

אורי מקלב: שיהיה לך לבריאות.

<זאב פיש: אני פשוט רוצה להצטרף למה שנאמר כאן, גם מבחינת היוזמה שהיא ברוכה וגם למה שמירי אמרה.

<זאב פיש: אנחנו לא רוצים להיות בירוקרטים, אבל צריך לקחת בחשבון שהארכת הפעילות הברוכה באוגוסט מחייבת גם המשך הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: בוודאי.

<זאב פיש: אז צריך לבדוק את זה, שגם על ידי הרשות המקומית קודם כל, גם על ידי משרד החינוך ובוודאי משרד הבריאות, ואני חושב שגם משרד הרווחה – שיהיה איזה שהוא תיאום כדי שלא נרוץ קדימה עם הרבה רצון טוב ונעשה - - -

יפעת שאשא ביטון: אין שאלה.

יפעת שאשא ביטון: זה בדרך כלל בא עם אישורים.

<זאב פיש: דבר שני, נאמר פה גם על ידי נציגת עיריית תל אביב, שצריך לקחת בחשבון גם את מרווח הזמן שהפך להיות מאד מאד קצר, כדי לעשות את השיפוצים והשדרוגים של בית הספר לקראת שנת הלימודים.

<זאב פיש: מהניסיון שלי זה לא פשוט הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

<ליאל אבן-זהר: אבל את זה אפשר לפרוש, כמו שעושים את זה בכל מקום ופרושים את זה.

<זאב פיש: הכל ניתן, אבל רק שנהיה ערים.

יפעת שאשא ביטון: בואו נגיד את זה, בדרך כלל אין מאה אחוז ילדים שמשתתפים בתוך המסגרות האלה, גם כשנותנים מענים שהם לא מאד יקרים, מכל מיני שיקולים.

<ליאל אבן-זהר: נכון.

יפעת שאשא ביטון: ולכן אפשר בעצם לשחק עם זה מבחינת חלוקת הזמן לצורך העניין לגנים שונים, וגם לשימוש במערכים הבלתי פורמאליים, שיכולים לאפשר לנו בעצם להוציא את הילדים ממערכת החינוך ולשבץ אותם בתקופה הזאת.

<טלי חן: אני מניחה, כמו שאת אומרת, שלא כל האנשים ירצו את המענה הזה בסוף אוגוסט.

<טלי חן: אז לרכז את הקבוצות, לרכז את הילדים – אז בכיתות במרכזים הקהילתיים – אפשר עם אנשי מערכת החינוך שיעבדו שם, שיאיישו את הקייטנות האלה, אבל הפיזי – לעשות את זה במרכזים הקהילתיים לקבוצות מרוכזות, לא בהכרח אותן קבוצות של גני הילדים המקוריים.

<טלי חן: זה פשוט מערך - - -

<חוה קליין: זה תלוי גם בביקוש שיהיה, בהתאם לביקוש.

<טלי חן: להציל את המערכים האלה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: אני הגעתי לדיון הבא, אבל אם כבר הגעתי, אז מה, אני אשתוק ולא אברך על היוזמה?

אורי מקלב: קודם כל על הפיילוט, אבל גם על היוזמה וכאן המקום שמארח ודוחף לכיוון הזה.

אורי מקלב: אין ספק שאם ניקח הורים ונעשה להם שיחה ונשאל מה מטריד, מה מעיק עליכם, אחד הדברים המרכזיים שהם יגידו – החופשות של הילדים.

אורי מקלב: אנחנו, בהתמודדויות שלנו מול זה, של חוסר המסגרות המתאימות לילדים בתקופת החופש, בתקופה שאין לנו הלימה בין החופשות של התלמידים לעבודות, וזה מטריד כל אחד – בגיל יותר קטן, בגיל יותר מבוגר.

אורי מקלב: חופש מלימודים זה עדיין לא צריך להיות חופש ממסגרת.

אורי מקלב: ואם כתובנה קטנה, אם היינו לוקחים את עלות מול תועלת במקרה הזה של חופשים – אם האמא עובד, או אחד מבני הזוג וודאי, שהוא מוטרד ומאחר לעבודה, הריכוז בעבודה, הוא מביא את הילד לעבודה.

אורי מקלב: מציאת הפתרונות לדברים האלה, מול התועלת – שאם היה משהו מסודר – מה התפוקות, מה התועלת – אני כבר לא מדבר חינוכית, אני כבר לא מדבר על עוד דברים ערכיים, אני לא מדבר על ביטחון - - -

יפעת שאשא ביטון: מה מרוויח מזה המשק.

אורי מקלב: מה מרוויח המשק, כן.

אורי מקלב: אפילו כממשלה מה היינו מרוויחים מהעניין הזה, וודאי, אבל אין את התובנה הזאת להסתכל רבע צעד קדימה, לתת, להשקיע, לדרבן, ליזום מסגרות כאלה כדי שאנחנו - - - וכי איזו אפשרות אחרת יש לתת לאנשים, אם לא המסגרות האלה?

אורי מקלב: הרי אי אפשר להפקיר אותם.

אורי מקלב: אנחנו לא גומרים את המחויבות ההורית שלנו בגלל שיש חופש לילדים.

אורי מקלב: זה היה מספיק קצר?

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

<שרי נוימן: רק הערה: בחינוך החרדי הבנים לומדים על תשעה באב.

<שרי נוימן: הבנות בחופש חודשיים.

אורי מקלב: זו באמת אחת מהבעיות.

יפעת שאשא ביטון: הבנות הרוויחו.

יפעת שאשא ביטון: אומרים שאין שוויון.

<שרי נוימן: זה לא רווח לאימהות.

<שרי נוימן: אני יכולה להגיד כאמא לשלוש בנות, כשהן היו קטנות זה היה בלתי אפשרי.

<שרי נוימן: הקייטנות עלו מאד מאד יקר.

<שרי נוימן: אנחנו עובדים ולהשאיר שלוש בנות קטנות חודשיים בבית זה בלתי אפשרי.

<שרי נוימן: אני לא מדברת על אימהות עם 10 ילדים, שזה בערך כל החברות שלי.

יפעת שאשא ביטון: בדרך כלל כשיש 10 אז הגדול שומר על הקטנים.

יפעת שאשא ביטון: בלי עין רעה ושיהיו בריאים כולם, אבל - - -

<שרי נוימן: אי אפשר להשאיר ילד בן 10 או בן 12 עם עשרה ילדים.

אורי מקלב: לא, אבל הילד לומד בתלמוד תורה, תעני לה אחרת.

אורי מקלב: אותו ילד שצריך לעשות בייבי סיטר והוא צריך להיות הרכז של הקטנים - - -

יפעת שאשא ביטון: אז מביאים אותו בת.

<שרי נוימן: ואם זו בת?

<שרי נוימן: גם.

<שרי נוימן: לא משאירים ילדה בת 12 עם עשרה ילדים קטנים.

אורי מקלב: היו שישה בנים ושלוש בנות, אז מה?

אורי מקלב: זה עדיין לא בשליטה מלאה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי.

יפעת שאשא ביטון: אני אסכם ברשותכם, אלא אם כן מישהו מרגיש שהוא רוצה לומר משהו ולא נאמר.

יפעת שאשא ביטון: אתם בסדר שם, באגף?

יפעת שאשא ביטון: טוב, אני רוצה לומר שניסינו להעלות איזו שהיא סוגיה – כולם עסוקים ביולי – ואנחנו ניסינו רגע להגיד אוקיי חברה, בואו ננסה לחשוב גם על תחילת אוגוסט.

יפעת שאשא ביטון: הייתה פה יוזמה של הוועדה לזכויות הילד בלשכת עורכי הדין, כדי לראות איך אפשר לתת מענה.

יפעת שאשא ביטון: המכון לטובת הילד.

יפעת שאשא ביטון: אני כל הזמן עסוקה לתקן לגבי הוועדה שלי, אז צריך כמובן ללמוד גם את שמות הוועדות האחרות.

יפעת שאשא ביטון: זה בא בעקבות הבקשה לנסות ולהעלות שיח, כדי שתהיה פה איזו שהיא חשיבה משותפת, איזה מענים אפשר לקדם.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אתחיל ואומר, חוה, שאני אשמח לדעת איזה רשויות יוצאות עם הפיילוט הזה ולקבל את התכנית בצורה מפורטת, כי כל עוד שאין לנו תכנית בצורה מפורטת, שכוללת את העלויות, את הגופים שאיתם הם עובדים ואיך זה הולך להתבצע הלכה למעשה, אנחנו לא נוכל בעצם להעביר את זה הלאה כדי שאחרים יוכלו ללמוד מהתורה הזו.

יפעת שאשא ביטון: גם מאד יכול להיות ששיח על הפיילוט עצמו, אם אנחנו מדברים על סוגית העלות, כי את מדברת על מפעילים חיצוניים וכו', יכול להיות שאנחנו נצטרך לעשות מקצה שיפורים לנוכח מה שעלה כאן בדיון.

יפעת שאשא ביטון: אני כן מבקשת שתהיה חשיבה לגבי המערך הבלתי פורמאלי.

יפעת שאשא ביטון: החופשים זאת הזדמנות מצוינת להעלות בחזרה את קרנו של החינוך הבלתי פורמאלי.

יפעת שאשא ביטון: הוא חשוב לנו.

יפעת שאשא ביטון: הוא חשוב לנו חברתית, הוא חשוב לנו קהילתית, הוא חשוב לנו חינוכית ואני חושבת שזאת פלטפורמה מצוינת לראות איך אנחנו מגייסים אותו בתקופה המאד חשובה הזו.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על המד"צים, המשצ"ים, המד"בים, יש מספיק כוח אדם צעיר לצורך העניין, שאפשר לתת לו גם את המקום לבטא את מה שהוא למד במהלך כל השנה וגם בעצם להרוויח את המסגרות לילדים הצעירים יותר.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף ששווה לבדוק במשרד החינוך – איך מאפשרים את הארכת שנת הלימודים, רק צריך, תמי, להגדיר את זה נכון.

יפעת שאשא ביטון: אני מפחדת שהארכת שנת הלימודים תתפרש שכאילו מסתיימת השנה ב-30 - - -

<קריאה: חודש לימודים נוסף.

<קריאה: פעם זה היה מאושר במגזר החרדי באופן כמעט קבוע, כל שנה.

יפעת שאשא ביטון: כשברור שזה לא נשאר עם הגננת שלו של הגן, נכון?

יפעת שאשא ביטון: אם אני אומרת חודש לימודים נוסף, יבינו שזה בעצם שימוש בשירותים - - -

<קריאה: כדאי לרשום חודש לימודים נוסף לגני הילדים בלבד, כדי שלא - - -

<ליאל אבן-זהר: זה רעיון יוצא מן הכלל, שאם תצליחו להוביל אותו, אתם עושים מהפכה בישראל.

יפעת שאשא ביטון: תכתבי חודש לימודים נוסף בגני הילדים, המשתמש בשירותים של הרשות, קרי: סייעות, כדי שיהיה ברור שאנחנו לא מבקשים עכשיו להאריך את שנת הלימודים, ששנת הלימודים לא תהיה מ-1 לספטמבר עד 30 ביולי, כי יש לזה משמעויות שהן אחרות.

יפעת שאשא ביטון: שימוש במערך הסייעות לצורך העניין של הרשות המקומית, להורים שיבחרו בעצם להשתמש בשירותים.

יפעת שאשא ביטון: אסור – שיהיה כתוב בכוכבית ענקית – אסור שהרשויות יתייחסו למסגרות כאלה כמסגרות רווחיות, נקודה, סימן קריאה.

יפעת שאשא ביטון: גם מה שקורה היום ברשויות המקומיות מבחינת המענה שהם נותנים לקייטנות, הוא – איך אני אגיד במילה שלא תשמע מפוצצת, אבל זה פשע.

יפעת שאשא ביטון: זו שערורייה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: איזה מזל שיש פה אנשים דתיים שיודעים למתן.

יפעת שאשא ביטון: זו באמת שערורייה, וזו מילה עדינה.

יפעת שאשא ביטון: כי לבקש מההורים, כשאני כרשות מקומית אמורה לתת - ואת יכולה לכתוב את זה בהסבר - אמורה לתת שירותים לאזרחים שנמצאים ואני חפצה ביקרם, גם של האזרחים וגם של השירותים האלה, לא יכול להיות שאנחנו נרוויח כל כך הרבה.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה לא נכון.

יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף שהעלינו זה באמת את ההקפדה גם בחודשים האלה, גם בקייטנות האלה על כל הנושא של אישורים ופיקוח.

יפעת שאשא ביטון: זה הילדים שלנו, חשוב לנו שהם יהיו מפוקחים גם במסגרות התוספתיות.

יפעת שאשא ביטון: עלה פה נושא נוסף, וזה העניין של ילדים בסיכון, שיתוף פעולה של המיזם יחד עם רשויות רווחה ומשרד החינוך, לראות איך בעצם אפשר לבנות את זה באמצעות התקציבים שממילא מועברים לרשות.

יפעת שאשא ביטון: כרגע, בנקודת הזמן הזו, זה דורש מאיתנו קודם כל חשיבה יצירתית, לפני שאנחנו רצים לבקש כסף.

יפעת שאשא ביטון: חשיבה יצירתית, לפרוט קצת את הגבולות של מה שאנחנו רגילים לחשוב בהם, ואחר כך, אם נצטרך סיוע, אז לפחות גם נדע מה אנחנו רוצים וכמה אנחנו רוצים לבקש.

יפעת שאשא ביטון: אז השלב הראשון זה באמת לחשוב איך אנחנו מקדמים את זה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.