ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 226, 2016-03-30 08:45

טלי פלוסקוב: בוקר טוב שוב לכולם, למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לצוות הוועדה, לכל מי שנוכח כאן.

טלי פלוסקוב: לחבר הכנסת יואב בן צור.

טלי פלוסקוב: אני הבנתי שחבר הכנסת יואב בן צור הגיש הצעת חוק לגבי שינוי מימון לילדים חולי סכרת, והבנתי שיש מצב לתקן את זה בתקנון ולכן היום אנחנו נדבר על זה.

טלי פלוסקוב: אז אני אבקש מחבר הכנסת יואב בן צור קצת להציג לנו את הנושא ואחר כך נשמע את נציגי הביטוח הלאומי.

יואב בן צור: אוקיי.

יואב בן צור: בראש ובראשונה אני רוצה להתחיל בתודות לפני שאני אסביר מה.

יואב בן צור: בסוף אני אסביר, אבל קודם כל בתודות.

יואב בן צור: אז א' אנחנו היהודים נוהגים להודות להשם יתברך על כל הכוח שהוא נותן לנו לקום בבוקר ולעשות דברים.

יואב בן צור: אז גם הבוקר הוא נתן לנו כוח לקום וקמנו ברוך השם ואמרנו כבר בבוקר מוקדם מודה אני לפניך מלך חי וקיים שהחזרת בי נשמתי.

יואב בן צור: לולא זה לא היינו יכולים לשבת פה.

יואב בן צור: אז כן, א' תודה להשם.

יואב בן צור: זה הדבר הראשון, אסור לשכוח.

יואב בן צור: הדבר השני, באמת מגיע יישר כוח לכל מי שעסק במלאכה.

יואב בן צור: אנחנו הגשנו הצעת חוק שנגזרה בעצם, הבסיס שלה נגזר מדו"ח אלאלוף.

יואב בן צור: חבר לי באמת – וזה לא שחברתי הטובה טלי פלוסקוב, שהיא מנהלת הוועדה – אבל אני רוצה אפילו שלא בפניו אפשר להגיד יותר את שבחו - - -

טלי פלוסקוב: אני רק אשמח.

יואב בן צור: של יושב ראש הוועדה – אלי אלאלוף – שבאמת הוא איש משכמו ומעלה, שדחף ותמך בנושא הזה ואין לנו ספק שלולא התמיכה שלו היה לנו קושי יותר גדול, אבל ברוך השם ואנחנו לא מחפשים רייטינג, לא מחפשים שייקרא על שמנו משהו, אנחנו מחפשים את המטרה.

יואב בן צור: ואם המטרה, באדיבותם של הביטוח הלאומי, של אנשי הביטוח הלאומי ושר הרווחה, שצריך להודות לו פה, ושר האוצר – שנתן את התקציב לטובת הדבר הזה והסכים – יהיה בתקנות, והיה זה שכרנו.

יואב בן צור: אנחנו מחפשים לראות את התוצאה והתוצאה היא תוצאה מקווה, שילדים חולי סכרת, שבאמת המחלה לא נגמרת להם בגיל 12 או בגיל 10, אלא היא מחלה מתמשכת לצערנו.

יואב בן צור: מי יודע ואולי השם יעזור והמחקרים או החוקרים יצליחו למצוא גם פתרון גנטי ותרופתי למחלה הזאת, שתסתיים באיזה שהוא שלב, אבל כרגע, במציאות הנוכחית זה לא קורה, ולכן אנחנו חושבים שצריך להמשיך לעזור להם ואני שמח שנמצאת פה אמא לילדים כאלה, שמרכזת את כל הנושא של הילדים חולי סכרת.

יואב בן צור: אני שמח שבאמת זו בשורה.

יואב בן צור: אני סיפרתי שלפני שבועיים הייתי בנתניה במס שבח לאיזה עניין פרטי וראתה אותי איזו שהיא פקידה שם.

יואב בן צור: בדמעות ניגשת אלי אם חד הורית לשני ילדים חולי סכרת.

יואב בן צור: היא אומרת לי אתה לא מבין פשוט איזו עזרה זאת.

יואב בן צור: כמה שלא תחשוב – אתה לא מבין.

יואב בן צור: היא מתמודדת לבד – אם חד הורית – עם שני ילדים כאלה.

יואב בן צור: מקום העבודה שלה מאד מבין אותה.

יואב בן צור: לפעמים היא צריכה לרוץ לבית הספר או לגן הילדים, כי קרה משהו.

יואב בן צור: הייתה איזו נפילה, או משהו ששכחו לעשות וכו'.

יואב בן צור: אני חושב שדבר כזה מחזק את היותנו אנשי ציבור, עם כל הבעיות שיש מסביב לאיש ציבור, עם כל הנושאים שאני לא רוצה לפרט אותם עכשיו, שחושבים שלא עושים.

יואב בן צור: התוצאה, התוצר של הדבר הזה, באמת, בסופו של הליך נותן לנו להבין שיש שכר לפעולתך.

יואב בן צור: יש שכר לפעולה שלך כאיש ציבור ואני שמח שהתקנות האלה הן תוספת לתקנות.

יואב בן צור: התקנות האלה הן תקנות שיעזרו לאלפי ילדים בכל הארץ לעזור להורים להתמודד עם העניין.

יואב בן צור: ואני באמת מקווה שאצלנו אומרים – מכאן ואילך חושבנא טבא.

יואב בן צור: מכאן ואילך יהיו רק חשבונות טובים, והתקווה היא שתשיגו או שיצליחו להמציא איזו תרופה ולא תזדקקו לשום דבר.

יואב בן צור: לא לתקציב, לא לקצבה לא לדברים אחרים.

טלי פלוסקוב: ותזכרו לבריאותם של הילדים.

יואב בן צור: תזכו לבריאותם של הילדים.

יואב בן צור: אנחנו מקווים, אבל כל הזמן שהם כאלה, אז אנחנו שמחים שיכולנו לעזור, ולו במשהו.

יואב בן צור: לכן אני רוצה להודות לכולם: למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לאנשי הביטוח הלאומי שנמצאים פה – חזקי, ידידי הטוב משכבר הימים.

יואב בן צור: לכולם באמת יישר כוח גדול ותודה תודה על הכל.

יואב בן צור: דעו לכם שכל רגע שהילדים האלה – ואנחנו אנשים מאמינים ואנחנו חושבים שיש לנו דבר שנקרא שכר של מצוות ומעשים טובים.

יואב בן צור: וברצון הכנה שלכם לעזור ובמאמץ שעשיתם, כל רגע וכל דקה, שכל ילד או כל הורה יהנה מזה, תמיד תהיה ברכה בפי אותם הורים ובפי אותם ילדים, למעשים הטובים שלכם והיה זה שכרכם.

יואב בן צור: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה רבה, חבר הכנסת יואב בן צור.

טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לך שלאחרונה, פה בוועדה ויושבים פה נציגי הביטוח הלאומי, ואנחנו כל הזמן מתגאים במעשים הטובים שנעשים כאן.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהכנסת הזאת - הכנסת ה-20 - עושה כל כך הרבה צעדים למען האזרח, במיוחד האזרח הנצרך, ואנחנו הרי נפגשים פה לא פעם ובאמת אני רואה איך אנשי הביטוח הלאומי שמחים על הצעדים שאנחנו מקדמים וזה גם כן מוכיח – ואני אומרת את זה בכל מקום – שגם בביטוח הלאומי עובדים אנשים שנורא נורא רוצים לעזור לאנשים.

טלי פלוסקוב: אז חייב להגיד גם את הדבר הזה.

יואב בן צור: נכון.

טלי פלוסקוב: הם צריכים את העזרה שלנו, כמובן - - -

יואב בן צור: כן, ברור.

טלי פלוסקוב: כי הם פועלים על פי החוקים.

יואב בן צור: יש איזו תדמית שכאילו הם כולם נגד כל הזמן וביטוח לאומי רוצה רק לא לתת - - -

טלי פלוסקוב: בדיוק.

יואב בן צור: אני לא חושב שזה נכון.

טלי פלוסקוב: אנחנו מנסים לתקן את זה, אתם שמתם לב?

יואב בן צור: האנשים הנחמדים שיושבים פה, באמת גילו רצון ואני נתתי את אמוני בהם והם הצדיקו את האמון.

יואב בן צור: ואני אומר שוב, נכון כשהיה חוק אז הייתי מקבל יותר פרסומת אולי וחוק שנקרא אולי על שמי.

יואב בן צור: לא, לא נקרא על שמי, בואו, על שמם של אנשים נקראים רק מצבות.

יואב בן צור: אז אני בכל אופן אומר באמת יישר כוח לאנשי הביטוח הלאומי.

יואב בן צור: הייתם באמת יוצאים מן הכלל ועשיתם את זה מהר כמו שהבטחתם והצלחנו עוד במושב הזה, ואני שמח לומר למנהלת הוועדה שהצלחתם להכניס את זה לסדר היום, גם ביום האחרון לפני הפגרה.

יואב בן צור: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: יישר כוח לצוות.

טלי פלוסקוב: אוקיי, תודה.

טלי פלוסקוב: לפני שאני נותנת את זכות הדיבור לעורך הדין שלומי מור, אני בכל אופן רוצה לתת לאמא, שדיברנו עליה, להגיד כמה מילים, כי אני מבינה שיש פה הרבה רגש ואת תסבירי לנו עד כמה הנושא הזה חשוב.

טלי פלוסקוב: בבקשה גברתי.

טלי פלוסקוב: רק שם לפרוטוקול.

<שלומית רוט-נבון: שלומית רוט-נבון.

<שלומית רוט-נבון: אני באמת מייצגת את כל האימהות והאבות לילדים סוכרתיים.

<שלומית רוט-נבון: ההתמודדות שלנו היא יומיומית, 24/7.

<שלומית רוט-נבון: זה מחלה שהולכת איתנו כל יום וכל היום.

<שלומית רוט-נבון: בדיקות דם, חשבונות של פחמימות.

<שלומית רוט-נבון: אני לא אלאה אתכם עכשיו בכל הפרטים, אבל זה באמת משהו שהוא באמת מורכב במיוחד בגיל ההתבגרות, במיוחד עם כל הקשיים שצפים בגיל ההתבגרות לכל ילד רגיל, על אחת כמה וכמה לילדים הסוכרתיים, שצריכים להתמודד עם חיים לא פשוטים.

<שלומית רוט-נבון: אפשר להתמודד, אבל זה לא פשוט.

<שלומית רוט-נבון: אנחנו כאימהות מתקשות לצאת לעבודה ולהתפרנס בגלל – וחבר הכנסת תיאר את זה יפה מאד – הקשר שלנו עם בית הספר אנחנו 24/7 מנהלות את זה, גם אם הילד הוא בוגר ומכניס את המשאבה לבד.

<שלומית רוט-נבון: ולכן העזרה הזאת אדירה.

<שלומית רוט-נבון: עזרתם פה באמת לאלפי משפחות וילדים ותודה באמת מכל הלב.

טלי פלוסקוב: תודה רבה.

טלי פלוסקוב: התייחסות של הביטוח הלאומי, עורך הדין שלומי מור.

<שלומי מור: תודה גברתי.

<שלומי מור: ראשית אני רוצה להשיב ברכות ותודות לחבר הכנסת בן צור, ראשית על הצעת החוק הפרטית שהוא הציע, שהציפה את הנושא ושעזרה לנו לקדם אותו; ושנית – ובעיקר – על אורח הרוח והסבלנות שלו והעובדה שהוא הסכים שהתיקון ייעשה בתקנות על פי המלצתנו, כאשר התוצאה היא אותה תוצאה, אבל עדיין לא תמיד אנחנו מקבלים שיתוף פעולה כזה, אז תודה רבה.

טלי פלוסקוב: אולי התהליך קצת יותר קצר, אגב.

<שלומי מור: כן.

טלי פלוסקוב: במקום הצעת חוק, שזה יכול לקחת כמה זמן, אז בטח לקחת בחשבון.

יואב בן צור: לקחתי בחשבון גם את הנושא הזה וגם את הבקשה שלהם.

יואב בן צור: אני חושב שברגע שאנשים מגלים רצון כזה טוב, אז אני איש מאד רך.

טלי פלוסקוב: יישר כוח.

<שלומי מור: אז באמת תודה רבה.

טלי פלוסקוב: תודה.

<שלומי מור: לגופו של תיקון, בעצם התיקון הזה באמת נותן בשורה, נותן מענה לילדים סוכרתיים החל מגיל 12 ועד גיל 18.

<שלומי מור: היום בתקנות ילד נכה של הביטוח הלאומי, עד גיל 6 יש זכאות לגמלה מלאה.

<שלומי מור: מגיל 6 לגיל 12 יש זכאות ל-50% קצבה.

טלי פלוסקוב: אפשר לתרגם את זה לסכומים?

טלי פלוסקוב: מה זה גמלה מלאה?

<איילת כהן קלוזנר: 1,045 שקלים זה קצבה של 50% וכ-2,400 שקלים זה קצבה של 100%.

<איילת כהן קלוזנר: 2,500 שקלים.

<שלומי מור: אז 2,500 שקלים ובערך כמחצית מזה עד גיל 12 ומגיל 12 ואילך, הזכאות הייתה ניתנת רק כאשר היה חוסר באיזון אצל הילדים, או שנה מרגע שהם אובחנו.

<שלומי מור: אם אובחנו בגיל 14, זה היה ניתן להם למשך שנה.

<שלומי מור: ונאמר ונאמר בצדק על ידי ההורים, שכדי לשמור את הילד באופן מאוזן, נדרשת עבודה יום יומית סיזיפית וקשה מאד, ואין סיבה שהורה שעומד בנטל הקשה הזה לא יהיה זכאי לגמלה.

<שלומי מור: ומכאן באה הצעת החוק שלמעשה מאריכה את הזכאות לאותם 50% גמלה, עד גיל 18, ללא קשר לאיזון המטבולי של הילד, כאשר הבסיסי לכך הוא שבאמת הילד גם נדרש לאותה השקעה מרובה של ההורים וגם לשתי בדיקות דם מדי יום.

טלי פלוסקוב: אז כמה יקבלו מגיל 12 עד גיל 16?

<איילת כהן קלוזנר: בכל שנה זה - - -

<שלומי מור: עד גיל 18.

<איילת כהן קלוזנר: בכל שנה זה תוספת של 100 ילדים שמקבלים, זאת אומרת שמדובר במאות ילדים שסך הכל היום יהנו מהתיקון הזה – בין גיל 12 לגיל 18.

<איילת כהן קלוזנר: כבר היום כל אלה יוכלו לקבל.

<איילת כהן קלוזנר: אנחנו נעשה מיצוי זכויות ונפנה באופן יזום למשפחות.

טלי פלוסקוב: מצוין.

<שלומי מור: אנחנו מדברים על יישום שהוא די מיידי, אחד בחודש שלאחר יום פרסומו של התיקון הזה, וזה באמת - - -

יואב בן צור: גם זה לא דבר רגיל.

יואב בן צור: על התאריך של יישום התקנה – בהחלט מגיע להם יישר כוח גם על הנושא הזה.

יואב בן צור: זה לא תמיד דבר מובן מאליו.

יואב בן צור: לפעמים זה הרבה יותר זמן, וגם על זה מגיע להם באמת יישר כוח גדול.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: עוד מישהו מהנוכחים רוצה להתייחס?

טלי פלוסקוב: אז מה התהליך?

<אפרת טיש: אני גם רוצה לברך.

<אפרת טיש: שמי אפרת טיש ואני מקדמת מדיניות ציבורית באגודה לסוכרת נעורים.

<אפרת טיש: ברכות לאימהות שבאמת הובילו את הנושא ועל כך שהבוגרים יזכו, במיוחד כשעד היום זה באמת היה על רקע אי איזון.

<אפרת טיש: אני חושבת שזה הדבר המשמעותי, האיזון, ולא חוסר האיזון.

יואב בן צור: יפה.

טלי פלוסקוב: מצוין.

טלי פלוסקוב: אוקיי, סיימנו את ההתייחסויות?

טלי פלוסקוב: אז אני אבקש את היועצת המשפטית להקריא לנו את התקנות.

<ענת מימון: אני רק אעיר לפני שלגבי התחילה זה באמת ב-1 בחודש.

<ענת מימון: התשלומים הראשונים ייעשו שלושה חודשים רטרואקטיבית על אותו מועד.

<ענת מימון: "תקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון), התשע"ו-2016 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 222 (ג) ו-400 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, (להלן – החוק), לאחר שנועצתי במועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, לפי סעיף 222 לחוק, אני מתקין תקנות אלה: תיקון התוספת הראשונה בפרט 12 לתוספת הראשונה לתקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה), התש"ע – 2010 (להלן – התקנות העיקריות), במקום פרט (ב) יבוא: " (ב) ילד הנזקק באופן קבוע על פי הוראות רופא לבדיקת דם לפחות פעמיים ביום".

<ענת מימון: (א) תחילתן של תקנות אלה באחד בחודש שלאחר יום פרסומן (להלן – יום התחילה).

<ענת מימון: (ב) תשלומים ראשונים לפי תקנות אלה ישולמו בתוך שלושה חודשים מיום התחילה בעד התקופה שמיום התחילה ועד מועד התשלום".

יואב בן צור: יפה.

טלי פלוסקוב: אוקיי, אז אנחנו צריכים לאשר את ההצעה.

טלי פלוסקוב: אז מי בעד התקנון?

טלי פלוסקוב: תודה.

טלי פלוסקוב: בעד – פה אחד <תקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון פריט 12 לתוספת הראשונה), התשע"ו-2016, אושרו.

טלי פלוסקוב: >

טלי פלוסקוב: נגד ונמנעים אין.

טלי פלוסקוב: התקנות אושרו.

טלי פלוסקוב: ברכות גם לשר חיים כץ ולשר משה כחלון.

טלי פלוסקוב: כן, גברתי.

טלי פלוסקוב: אחרי שאנחנו אישרנו - - -

<שלומית רוט נבון: ממש בקצרה.

<שלומית רוט נבון: תודה לחבר הכנסת יואב בן צור.

<שלומית רוט נבון: אין לי מילים להודות לך ולאנשי הביטוח הלאומי.

<שלומית רוט נבון: אתם הפתעתם אותנו בגדול.

יואב בן צור: עוד יפתיעו אותך.

טלי פלוסקוב: תמשיכו להפתיע את אזרחי מדינת ישראל.

טלי פלוסקוב: תודה רבה לכם.

טלי פלוסקוב: הישיבה נעולה.