ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 46, 2016-02-23 11:00

אורי מקלב: אני מתכבד לפתוח ישיבה של ועדת המדע והטכנולוגיה.

אורי מקלב: היום יום שלישי, י"ד באדר א' התשע"ו, פורים קטן, מה שנקרא.

אורי מקלב: אם לא הייתה שנה מעוברת, אז יש לנו גם יום מיוחד, היה היום פורים, אבל יש לנו שנה מעוברת, אז זה פורים קטן, ה-22.2.2016.

אורי מקלב: על סדר יומנו שני נושאים.

אורי מקלב: הנושא הראשון זה פעילות האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

אורי מקלב: קודם כל שלום לכולם שהצטרפו וטרחו להגיע, אנחנו תיכף נכיר בינינו.

אורי מקלב: בשלושה נושאים אנחנו מבקשים לדון בחלק הראשון של הישיבה.

אורי מקלב: הנושא הראשון קודם כל אנחנו מצווים ועושים.

אורי מקלב: לפי החוק אנחנו אמורים לקבל את הדוח השנתי של האקדמיה הלאומית שלנו.

אורי מקלב: כתוב שגדול המצוּוה ועושה מי שאינו מצווה ועושה.

אורי מקלב: מי שמצווה השכר שלו יותר גדול, בגלל שתמיד יש סיבות למה לא, מי שלא מצווה אז עושה.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לכם שאנחנו נקבל על זה שכר נמוך, בגלל שגם אם לא היה ציווי וגם אם לא היינו מחויבים לפי החוק אנחנו היינו מתכבדים והיינו גם מקיימים את הישיבה הזאת, לשמוע מתוך הערכה גדולה והחשיבות הגדולה והצורך והתועלת שאנחנו רואים בפעילות של האקדמיה הלאומית למדעים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהכותרת של החשיבות שלנו זה באמת לאגד את טובי אנשי המדע בישראל, במיוחד לטפח פעילות מדעית ולקדם אותה, לכן אנחנו רואים באמת זכות לשבת לדון על זה, גם אם לא היינו צריכים על פי חוק לשבת ולקבל את הדוח.

אורי מקלב: הסיבה השלישית, שזו באמת סיבה לוועדה הזו, זה לברך אותך, פרופ' נילי כהן, על התפקיד שנבחרת לעמוד בראש האקדמיה הלאומית למדעים.

אורי מקלב: נתנו לך את זה ובחרו אותך מתוך הרקורד, אבל גם מתוך היכולת לקדם דברים, מתוך הניסיון, מתוך הרצון והכישורים והיכולות לקדם את זה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שלקחת תפקיד רב משמעות ואנחנו מאחלים לך הצלחה גדולה.

אורי מקלב: שנזכה ללוות אותך הרבה זמן בתפקיד הזה.

אורי מקלב: יחד עם זאת אנחנו גם צריכים לברך בהזדמנות הזאת את פרופ' רות ארנון, האישה הראשונה שעמדה בראש האקדמיה ופעלה ותרמה רבות.

אורי מקלב: מן הראוי היה שנקיים ישיבה מיוחדת בעניין הזה ואנחנו צריכים אולי לחשוב איך להביא לידי ביטוי, גם בפניה, את ההערכה.

אורי מקלב: אבל באין אפשרות כזאת כרגע אז אנחנו במספר המשפטים שאמרנו אנחנו אומרים תודה על מה שהיה ובאמת בהערכה גדולה מאוד וברכות להמשך הדרך.

אורי מקלב: אחרי דברי הפתיחה האלה נתכבד, פרופ' נילי כהן, לשמוע ממך, קודם כל כדוח על הפעילות, איך שאת רוצה להתחיל, עם היעדים, איך שאת רוצה.

אורי מקלב: זו הפעם הראשונה שאת מופיעה בוועדה כאחת שעומדת בראש, אז בסדר הדברים אני לא מתערב, איך שאת רוצה למסור לנו את הדברים שלך.

<נילי כהן: אני רוצה להודות מקרב לב לך, חבר הכנסת אורי מקלב, על ההזמנה לוועדה המכובדת הזו.

<נילי כהן: אני שמחה להיות כאן.

<נילי כהן: למעשה אתם ואנחנו שותפים באותו פרויקט וזה הפרויקט של קידום המדע במדינת ישראל וקידום המדע במדינת ישראל הוא גם קידום המדע בעולם כולו.

<נילי כהן: האקדמיה שהצוות שלה האקדמי, חלקו, והמנהלי, הצוות הבכיר כולו, נמצאים כאן, היא בעצם יציר של הכנסת, של כנסת ישראל.

<נילי כהן: היא נולדה על פי חוק ב-1961, עמדו מאחורי החוק הזה בכירי המדע של מדינת ישראל וכמובן מי שתמך בצורה נמרצת במדע ובהקמת אקדמיה היה דוד בן גוריון.

<נילי כהן: דוד בן גוריון היה מתעניין במדע, הוקיר את פעילות המדע, תמך במדע לשמו וגם רתם את המדע לצרכי מדינת ישראל.

<נילי כהן: במובן הזה המנהיגות שלו דומה, מעט מקבילה, לזו של הנשיא הראשון של מדינת ישראל, ד"ר חיים וייצמן, שהיה מדען מן השורה הראשונה, שהפעילות המדעית שלו בעצם הביאה להכרזת בלפור ושהיה מנהיג מן השורה הראשונה.

<נילי כהן: האקדמיה, שעל פעילויותיה אני אדבר מיד, יש לה גם הוצאת ספרים, הוצאה לאור, ולאחרונה יצא ספר שנקרא 'חיים וייצמן, המדען, המדינאי ומדינאי המדע' בעריכת בנימין זאב קידר, שהוא תולדה של כנס שהאקדמיה ערכה.

<נילי כהן: הספר הזה ניתן לך במתנה, בהוקרה ובהערכה ובביטוי לפעילות המשותפת שבה אנחנו עסוקים כולנו.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: זה יצא עכשיו?

<נילי כהן: זה יצא ממש.

<נילי כהן: אז כאמור לאקדמיה יש הוצאה לאור ויושבת כאן טלי אמיר, שהיא ראש ההוצאה לאור, וכל שם שאני אזכיר מיותר לומר שעושה את תפקידו במסירות ובהצטיינות.

<נילי כהן: יש לנו כאן צוות קטן שמנהל גוף משמעותי וחשוב מאוד במדינת ישראל ועושה את עבודתו במסירות עילאית.

אורי מקלב: אם אני יכול להפסיק אותך, ככה בסוגריים, על הספר.

אורי מקלב: אני לא ראיתי את הספר כמובן, אבל אמי שתהיה בריאה עבדה במשרד ראש הממשלה וחלק מהתפקיד שלה, לילדים מספרים סיפורי ילדים, אחרי שמתבגרים רואים את ההורים קצת מעל סיפורי הילדים וקצת על ההיסטוריה שלהם והפעילות שלהם.

אורי מקלב: פעילות מרכזית שראיתי, שגם עד היום היא מספרת, זה התפקיד שהיה לה במשרד ראש הממשלה בקשר בין המשרד לבין נשיא המדינה.

אורי מקלב: היא הייתה המקשרת בין המשרד לנשיא המדינה וגם הוטל עליה, בסוף ימיו, שנה לפני שהוא נפטר, זו הייתה פעילות חסויה וסמויה, להכין את ההלוויה הממלכתית הראשונה של מדינת ישראל.

<נילי כהן: ב-53', אני חושבת?

אורי מקלב: אני חושב שאפילו לפני זה.

אורי מקלב: כן, 53'.

אורי מקלב: היא הכינה עד כדי כך, היא גרה בירושלים, וייסגלס בעצמו הגיע לקחת אותה עם המכונית של הנשיא כדי שהיא תארגן ותערוך את ההלוויה.

אורי מקלב: אני חושב שהוא נפטר בשבת ואני חושב שזה היה ביום ראשון.

אורי מקלב: בסוף היום היא הייתה שורפת את המסמכים, עד כדי כד זה היה סודי, איך להכין את ההלוויה הממלכתית הראשונה.

אורי מקלב: כך שאני גדלתי קצת בהקשר הזה, יש איזה קשר.

אורי מקלב: זה מתאים.

<נילי כהן: אז בחרנו שי מתאים.

אורי מקלב: כן, משהו ככה לרכך את האווירה קצת.

<נילי כהן: כן.

<נילי כהן: אני אגב זוכרת, אם נמשיך בריכוך האווירה, כשהייתי ילדה קטנה מאוד, המוני עם ישראל נסעו לרחובות, ביניהם אמא שלי, אנחנו אז גרנו בכפר סבא, כשהיא שמעה שהנשיא מת, זה היה אבל אדיר.

<נילי כהן: היא נסעה להלוויה ועמה המוני עם ישראל.

<נילי כהן: ונמצא כאן פרופ' דוד הראל, שהוא סגן הנשיאה והוא פרופסור למדעי המחשב במכון וייצמן, חתן פרס ישראל.

<נילי כהן: לצדנו יושב כאן פרופ' יוסף קפלן, היסטוריון מהאוניברסיטה העברית, חתן פרס ישראל, שהוא מרכז החטיבה למדעי הרוח באקדמיה, מרכז החטיבה למדעי הטבע הוא פרופ' איתמר וילנר, גם הוא חתן פרס ישראל.

<נילי כהן: נבצר ממנו להגיע, הוא מוסר את התנצלותו, אני משוכנעת שתהיה לנו הזדמנות לראות אותו בפעמים הבאות.

<נילי כהן: אז הזכרתי את טלי אמיר ואני רוצה שנכיר כולנו את הצוות המצוין של האקדמיה.

<נילי כהן: לצדה יושבת דליה פינצי, המרכזת של חטיבת מדעי הרוח, לצדה יושבת סימה דניאל, שהיא מרכזת התכניות המיוחדות באקדמיה, לצדה יושבת בת שבע שור, שהיא מרכזת גם, אפשר לומר, תכניות מיוחדות, מרכז הקשר.

<נילי כהן: ד"ר מאיר צדוק, שהוא מנכ"ל האקדמיה שנים רבות.

<נילי כהן: דגנית עזר, שהיא ראש הלשכה המסורה שלנו ומנהלת כוח אדם, כוכי מימרן שהיא אחראית על הלוגיסטיקה של האקדמיה, בוב לפידות אחראי על קשרי חוץ באקדמיה וגדי לוין סמנכ"ל ואחראי על התקציב באקדמיה.

<נילי כהן: אני חושבת שאנחנו נסיים במי שיש לה קשר מיוחד עם הוועדה והגיעה אלינו מארצות הברית במיוחד לישיבה הזו, אביטל בר, שהיא אחראית על קשרי חוץ באקדמיה.

<נילי כהן: וד"ר מני קרמה, שהוא רכז חטיבת מדעי הטבע ותזכירו לי אם שכחתי מישהו, אני מקווה שלא.

<נילי כהן: אז זה הצוות.

אורי מקלב: כל מי שאת אומרת רכז זה במשרה מלאה?

<נילי כהן: כן, במשרה מלאה.

<נילי כהן: והאקדמיה, שיש לה באמת פעילויות מאוד ענפות וחשובות, שאני מיד אפרט אותן ואליהן אני אקשר כמובן את פרופ' אליעזר רבינוביץ, שהוא נציג האקדמיה ב-CERN, פיזיקאי מהאוניברסיטה העברית והוא עושה פעילות אדירה, הוא סגן יושב ראש המועצה ב- CERNוב-SESAME, אני לא אפרט עכשיו, אני אתן לו לפרט, אבל הוא עושה פעילות עצומה במישור הבינלאומי, לא רק לחיזוק מעמדו של המדע, אלא לחיזוק מעמדה של מדינת ישראל, כי נציג ישראלי שנבחר להיות סגן יושב ראש מועצת CERN זה הישג יוצא דופן.

אורי מקלב: אמרת בתחילת דברייך שיש קשר בין חיזוק המדע לחוזקה של מדינת ישראל.

אורי מקלב: הקשר הוא ברור, אנחנו נמצאים פה וזה חלק מהתפקיד שלנו גם.

<נילי כהן: נכון.

<נילי כהן: אז אני נכנסתי לתפקיד כמחליפתה, היה לי הכבוד להיכנס לתפקיד כמחליפתה של פרופ' רות ארנון, מדענית מן השורה הראשונה, שהייתה האישה הראשונה.

<נילי כהן: קדמו לי תשעה נשיאים, אני הנשיאה העשירית.

<נילי כהן: הנשיא הראשון היה מרטין בובר, השני אהרון קציר, השלישי גרשון שלום, הרביעי אריה דבוריצקי, החמישי אפרים אורבך.

<נילי כהן: ייבדלו לחיים ארוכים הנשיאים הבאים, שאני ממש מרגישה חובה, מתוך צניעות והוקרת תודה, להזכיר את שמם, שהם פרופ' יהושע יורטנר, שהקים את הקרן הלאומית למדע, פרופ' יעקב זיו, שהקים מפעלות גדולים באקדמיה, כמו תל"מ, תשתית לאומית למדע, שזה פורום שתומך במפעלי מדע חשובים ותשתיות מדע חשובות למדינת ישראל כמו למשל הננו טכנולוגיה.

<נילי כהן: אחרי יעקב זיו היה מנחם יערי, אחריו רות ארנון וכאמור אני.

<נילי כהן: בני קידר היה סגן נשיא ויושב כאן סגן נשיא נוסף.

<נילי כהן: עכשיו מה עושה האקדמיה?

<נילי כהן: תפקידי האקדמיה מוגדרים על פי חוק והתפקיד הראשון הוא לבחור את בכירי המדע במדינת ישראל.

<נילי כהן: על פי חוק למעשה כל חטיבה יכולה לבחור 40 חברים, אבל אני אספר לכם שיש לנו 115 חברים ואז תשאלו אותי, איך?

<נילי כהן: התשובה היא שבהגיע החבר או החברה לגיל 75 הם נשארים חברים לכל דבר ועניין חוץ מזה הם מפנים תקן.

<נילי כהן: אז אפשר באמצעות הרעיון הזה לדאוג לקבלה של חברים נוספים, בעצם להצערה ולגיוון של חברי האקדמיה.

<נילי כהן: האקדמיה, תפקידה המהותי הוא לקדם את המדע במדינת ישראל.

<נילי כהן: קידום המדע במדינת ישראל נעשה על ידי מפעלים רבים וגדולים של האקדמיה.

<נילי כהן: הזכרתי את הקרן הלאומית למדע, שהיא קרן שהיא היום עמותה עצמאית, אבל היא הייתה למעשה חלק בלתי נפרד של האקדמיה עד לא מכבר והיא מעניקה מענקי מחקר על בסיס תחרותי, למעשה לכל החוקרים בישראל.

<נילי כהן: האקדמיה, במסגרת תפקידה המרכזי לקדם את המדע, חושבת על כל מיני תחומים שצריך לסייע בהם, אז היא מוציאה דוחות, למשל דוח על קידום מדעי הרוח.

<נילי כהן: אנחנו יודעים שמדעי הרוח, יש איתם בעיה כלשהי מבחינה זו שאם בעבר סטודנטים נהרו למדעי הרוח היום פחות והשאלה איך לקדם את מדעי הרוח.

<נילי כהן: האקדמיה יזמה דוח, יזמה הקמת ועדה ב-2004, בראש הוועדה עמד פרופ' בנימין זאב קידר, הוא העורך של הספר שלנו.

אורי מקלב: דוח שמוגש למי?

<נילי כהן: לאקדמיה.

<נילי כהן: נידון באקדמיה, יש בו קווי פעולה וקווי הפעולה האלה יושמו.

<נילי כהן: אנחנו פנינו, למשל, לקרן יד הנדיב, שתרמה לנו כספים כדי להעניק מלגות, כדי ליזום פעילויות שימחישו את החשיבות של מדעי הרוח, הן בתוך האקדמיה והן בציבור הרחב.

<נילי כהן: בהמשך לדוח הזה כמובן גם ות"ת נרתמה לעניין וגם היא הקצתה כספים והיום היא מקדמת תכנית חדשה בנושא הזה.

<נילי כהן: כמובן כשמדובר במדעי הרוח מדובר על שילוב בין התרבות שלנו, התרבות היהודית, לבין התרבות האוניברסאלית, כי מדעי הרוח זה הכרת תרבויות עולם, הכרת שפות, לימוד שפות והעמקה בתרבות שלנו ובתרבות העולם.

<נילי כהן: הייתה למשל בעיה, הייתה תחושה שלא מספיק פיזיקאים הולכים לכיוון של פיזיקה גרעינית והשאלה הייתה איך לקדם את הנושא.

<נילי כהן: אנחנו הקמנו ועדה שהציעה תכנית פעולה שכרוכה בהקצאת כספים כמובן, רתמנו את ות"ת שנרתמה לנושא.

<נילי כהן: תפקיד אחר שלנו שגם הוא נקבע בחוק הוא התפקיד של ייעוץ לממשלה.

<נילי כהן: הממשלה, שמתלבטת בנושא מסוים והנושא הזה משיק בין מדע לחברה, פונה לאקדמיה והאקדמיה מגייסת את מיטב אנשי המדע שלה, יחד עם אנשים רלוונטיים נוספים ומקימה ועדה.

<נילי כהן: אני אתן לכם דוגמה של פעילות כזו.

<נילי כהן: אתם זוכרים את תכנית ויסקונסין?

<נילי כהן: עם התכנית הזו היו בעיות, כפי שכולנו יודעים, וועדה בראשות האקדמיה, בראש הוועדה ישב פרופ' מנחם יערי, שהיה נשיא האקדמיה, שהוא כלכלן בעל שם.

<נילי כהן: האקדמיה נרתמה, הייתה ועדה, אני הייתי חברה בוועדה.

<נילי כהן: בסופו של דבר התכנית לא צלחה, אבל זה היה אחרי דוח מאוד מעמיק ויסודי של האקדמיה.

אורי מקלב: את מדברת על פעילות שהממשלה מבקשת?

<נילי כהן: כן, זו שאלה מצוינת.

<נילי כהן: למשל לפני חודשים אחדים פנו אלינו ממשרד המשפטים וביקשו מאיתנו עצה בנושא של רישום פטנטים והזיקה בין רישום פטנטים לבין קידום כלכלי, האם הפרוצדורה אצלנו מסייעת, אולי היא מקשה, מה צריך לעשות איתה?

<נילי כהן: הושבנו ועדת מומחים של האקדמיה, אגב בוועדה יושבים לא רק אנשי אקדמיה, אלא כל מי שהאקדמיה חושבת שהם מומחים שיוכלו לסייע בנושא, יושבים על המדוכה ובעוד חודשים ספורים ייצא דוח שיסייע למשרד המשפטים.

<נילי כהן: אני אדבר על העניין של קשרים בינלאומיים, שאין צורך לומר כמה זה חשוב, לא רק היום במיוחד, תמיד קשרים בינלאומיים זה דבר חשוב, כי קשרים בינלאומיים מזינים גם את פעילות האקדמיה כאן.

<נילי כהן: חלק מחוקרי פרס נובל עשו חלק מהמחקר שלהם בשיתוף פעולה עם מוסדות זרים.

<נילי כהן: המעמד של ישראל בעולם נוצר כתוצאה מההכרה של המדע בעולם כולו בחשיבותה ובעוצמתה של הקהילייה המדעית במדינת ישראל.

<נילי כהן: אז יש קשרים בינלאומיים, הדוקים מאוד, אני אציין רק דבר אחד, כדי לא להכביד.

<נילי כהן: הרויאל סוסייטי, שזאת האקדמיה המלכותית הבריטית, שבראשה בזמנו עמד ניוטון, פנתה אלינו והציעה שיתוף פעולה שמבוסס על חילופי פוסט דוקטורנטים, חילופי מרצים, סדנאות, והדבר הזה נעשה, קרם עור וגידים החל מהשנה.

אורי מקלב: מצד שני, תרשי לי לשאול אותך על ההחרמה של מדענים ופעילויות, דווקא אפילו בבריטניה הייתה עכשיו קריאה של חרם.

<נילי כהן: כן, נכון.

<נילי כהן: אז אנחנו רואים את הדברים האלה ואנחנו באמת זועקים.

<נילי כהן: אני רוצה לומר שעקרונית הערכה למדע הישראלי, אני מדברת באופן כללי, יש ואריאציות בנושאים שונים, ההערכה למדע הישראלי היא גבוהה מאוד ושיתופי הפעולה נמשכים, יש לנו גם קשרים בינלאומיים עם אקדמיות זרות במובן של התייעצויות, יוזמות, שיתופי פעולה לקידום מדע, לאו דווקא מחקר מדעי.

<נילי כהן: למשל נשיאי האקדמיות של אירופה, יש להם אגודה שנקראת ALIA, האיגוד של כל האקדמיות האירופאיות, ואנחנו שותפים מלאים.

<נילי כהן: למעשה פרופ' רות ארנון הייתה בוועדה האקזקוטיבית של הגוף הזה מתוך הוקרה אישית והוקרה לפעילותה.

<נילי כהן: כלומר אני חושבת שצריך לעשות כל דבר כדי להילחם בתופעת החרם ואני אומרת שהתשובה של המדע היא תשובה ניצחת.

אורי מקלב: אם תרשי לי לשקף את דברייך, את אומרת שהם מנסים, אבל הם פחות מצליחים.

אורי מקלב: את באיזה רוח אופטימית שהספינה היא חזקה וגדולה, שהמכות בצד הם לא שישפיעו עליה.

אורי מקלב: את רואה גם תופעות של הרחבה והעמקה של שיתוף הפעולה.

<נילי כהן: נכון.

<נילי כהן: אגב, בבריטניה זה בולט באופן מיוחד.

<נילי כהן: אני אציין שגם בגרמניה יש שיתוף פעולה הדוק מאוד, ובארצות הברית.

<נילי כהן: יש מקומות אחרים שאני אומרת שזה נושא שצריך לעבוד עליו בעוצמה - - -

אורי מקלב: מטבע הדברים בתקשורת יותר בולטות ההחרמות, שלפעמים הן נקודתיות, משיתוף הפעולה והעמקת והרחבת שיתוף הפעולה.

אורי מקלב: תרשי לי, ברשותך, קודם כל לקבל את חבר הכנסת ד"ר דב חנין, שהוא משתתף איתנו הרבה ואנחנו שמחים וגם מעריכים את התרומה שלו לוועדה, אבל גם אני רוצה לקבל בברכה קבוצה של ניצולי שואה שנמצאים בחדר.

אורי מקלב: שלום לכם, יום טוב, בוקר טוב.

אורי מקלב: מאיגוד 'עמך' שבאו ליום סיורים בכנסת ובאו גם לבקר אותנו בדיון החשוב.

אורי מקלב: גם בשם האקדמיה הלאומית למדעים וגם בשם הוועדה אנחנו מאחלים לכם יום טוב, ברכה והצלחה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים להעריך ולהוקיר, היום כמה שהזמן עובר, ככה גדלותם והערכתנו והוקרתנו והדמויות שלכם הן חזקות עבורנו.

אורי מקלב: כשרואים הר גדול, הר מרשים, צריך להתרחק קצת, ממד הזמן לפעמים נותן עוד יותר את הפרספקטיבה הנכונה.

אורי מקלב: אנחנו לא רק צריכים לברך אתכם, אנחנו דווקא רוצים שאתם תברכו אותנו בזכויות שיש לכם, גם מה שעברתם ואריכות הימים שזכיתם.

אורי מקלב: אז שתהיה לכם בריאות טובה, חיים טובים והצלחה.

<קריאות: תודה רבה.

אורי מקלב: אפשר להמשיך.

אורי מקלב: אני מתנצל שקצת הארכתי.

<נילי כהן: גם אני מצטרפת כמובן לכל הברכות והאיחולים.

<נילי כהן: אני אציין שהאקדמיה שוקדת על טיפוח מדענים צעירים.

<נילי כהן: אתם יכולים להפסיק אותי בכל רגע.

אורי מקלב: לא, היא רק כתבה לי שחשוב להגיד שאנחנו בשידור, זה מופיע באינטרנט, מי שמצטרף אלינו, אנחנו גם מקדמים אותו בברכה.

<נילי כהן: האקדמיה שוקדת על טיפוח מדענים צעירים, יש לנו כנסים בינלאומיים, למשל עם גרמניה, למשל עם ארצות הברית, עם האקדמיה הלאומית של ארצות הברית, הכנסים עם גרמניה הם במדעי הרוח, הכנסים בארצות הברית הם בדגש על מדעי הטבע, אבל על כל פנים המשתתפים הם מדענים צעירים משתי המדינות ובאמצעות הכנסים האלה אנחנו זורעים את הזרעים לשיתופי פעולה בעתיד ולטיפוח המדע הצעיר במדינת ישראל.

<נילי כהן: יש לנו אקדמיה צעירה, שמרכזת את מיטב המדענים הצעירים.

<נילי כהן: חברי האקדמיה נבחרים לכל ימי חייהם, חברי האקדמיה הצעירה נבחרים לארבע שנים, כלומר יש תחלופה.

אורי מקלב: היא פעילה?

<נילי כהן: היא פעילה.

<נילי כהן: למשל, דוגמה, שהיא בצד יותר של חשיפת המדע לציבור.

<נילי כהן: בעוד מספר שבועות ייחנך בשדה התעופה, תיחנך תערוכה, מי שבמקרה אולי היה בשדה התעופה ראה את התערוכות המתחלפות והתערוכה הבאה תוקדש למדע ולמדענים הישראלים.

<נילי כהן: זו הייתה יוזמה של האקדמיה הצעירה, שכמובן שותפים לה משרד המדע והתחבורה.

<נילי כהן: אז עוד מספר שבועות התערוכה תיחנך, יהיו נוכחים שר התחבורה, שר המדע ואני שמחה שגם אני אשא - - -

<טארק אבו חאמד: ב-7 במרץ.

<נילי כהן: כן.

אורי מקלב: נמל התעופה בן גוריון נבחר כדי שלפני שיוצאים לחוץ לארץ, להזכיר להם, לתת להם רושם להשאיר, שיחזרו מהר הביתה, כי זה הרושם האחרון.

<נילי כהן: בדיוק ככה.

אורי מקלב: זה חשוב מאוד.

אורי מקלב: זה גם חלק מהפעילות שלכם.

<נילי כהן: אגב, שיחזרו הביתה, בדיוק כך, יש לנו מרכז הקשר שאותו יזם פרופ' מנחם יערי, שזאת פעילות מדרגה ראשונה.

<נילי כהן: הפעילות הזו מיועדת ליצור קשר עם מדענים צעירים, בשלבי הדוקטורט, הפוסט דוקטורט, ואפילו שלבים מאוחרים יותר, במטרה לסייע לאותם מדענים צעירים להיקלט במוסדות בארץ.

<נילי כהן: אגב, בין מוסדות אקדמיים ובין תעשיות עתירות ידע.

<נילי כהן: אחת לשנה אנחנו עושים מעין יריד תעסוקה שבמסגרתו אנחנו מפגישים את כל המעוניינים עם המוסדות להשכלה גבוהה, עם המכללות, עם האוניברסיטאות, עם התעשיות עתירות הידע, שמציבות דוכנים אצלנו באקדמיה.

<נילי כהן: וכמו כן אנחנו עושים להם יום עיון.

<נילי כהן: ביום העיון האחרון הנואם המרכזי היה פרופ' אמנון שעשוע, מוביליי, שהוא פרופסור באוניברסיטה העברית, והוא הגה את הרעיון של מוביליי, כלומר תפעול הרכב באמצעים אוטומטיים.

<נילי כהן: זה רעיון שפרץ גבולות והוא סיפר למועמדים הפוטנציאליים למה כדאי ליצור בארץ, למה כדאי להיות באוניברסיטה, וגם דיבר כמובן על ההמצאה שלו.

<נילי כהן: עוד אני אומר שיש לנו שתי חטיבות באקדמיה.

<נילי כהן: יש, אגב, דפוסים שונים של אקדמיה.

<נילי כהן: למשל באנגליה הרויאל סוסייטי, שבראשה עמד ניוטון, היא אקדמיה שמוקדשת למדע מדויק בלבד.

<נילי כהן: לעומת זאת יש את ה-British Academy, שבה יש מדעי הרוח ומדעי החברה ומשפטים.

<נילי כהן: אנחנו כאן, כלומר אבות הרעיון של יצירת אקדמיה בארץ, החליטו שהאקדמיה תהיה משותפת, גם למדעי הרוח וגם למדעי הטבע.

<נילי כהן: שזה אולי היה רעיון נועז בזמנו אבל הוא טבעי לגמרי, כי לדיסציפלינות המדעיות למעשה אין גבולות, הדיסציפלינות המדעיות נוצרו כדי להקל על קליטת הידע, אבל אנחנו יודעים שהידע תמיד מורכב במקרים רבים מכל מיני דיסציפלינות והעובדה שהאקדמיה למדעים באמת מורכבת משתי החטיבות מסייעת לעודד חשיבה בין תחומית ורב תחומית.

<נילי כהן: והנה דוגמה.

<נילי כהן: אנחנו עשינו לפני שבועיים כנס באקדמיה בנושא זיכרון.

<נילי כהן: זיכרון זה גם מהצד המנטלי וזה גם מהצד הפסיכולוגי, גם מהצד התרבותי, זיכרון היסטורי.

<נילי כהן: מה זה ההיסטוריה אם לא זיכרון?

<נילי כהן: והגדת לבנך.

<נילי כהן: כשמצווים עלינו 'והגדת לבנך'.

<נילי כהן: אז אומרים לנו לאצור, לאגור את הזיכרון ההיסטורי וליצור תודעה קולקטיבית.

<נילי כהן: אז דיברו על תודעה - - -

דב חנין: זה גם ברמה האישית, מה היא המשמעות אם אין זיכרון?

<נילי כהן: בדיוק כך, מה המשמעות לחיים אם אין זיכרון?

<נילי כהן: ויחד עם זה מה המשמעות לשכחה והאם אולי צריך גם לשכוח.

<נילי כהן: כל הנושאים האלה נדונו, הן מההיבט הפסיכולוגי, הן מההיבט ההיסטורי, הן מההיבט הספרותי, הן מההיבט האמנותי, הן מההיבט הביו נוירולוגי.

<נילי כהן: אז היה גם מנתח במדעי המוח, פרופ' יצחק פריד, שהוא מנתח דגול בבית החולים איכילוב ופרופסור באוניברסיטת תל אביב.

אורי מקלב: מרתק.

אורי מקלב: יש כבר סיכומים על זה?

<נילי כהן: אני מציעה לכולכם להיכנס לאתר האינטרנט של האקדמיה ופשוט לעקוב ולשבת כאילו הייתם נוכחים בכנס הזה.

<נילי כהן: הזמנו, אגב, פרופסור חבר האקדמיה הצרפתית, ששמו פייר נורה, היסטוריון, שהוא למעשה אפשר להגיד אחד מאבות התורה של הזיכרון הקולקטיבי.

<נילי כהן: ואולי אני אסיים בנושא אחד והוא החשיפה של האקדמיה לציבור.

<נילי כהן: האקדמיה היא מוסד שפועל שנים רבות, הפעילות היא פעילות חשובה מאוד והציבור לא תמיד מודע למה שעושה האקדמיה.

<נילי כהן: אנחנו חושבים שהאקדמיה צריכה להיראות ואתר האינטרנט שלנו בין השאר מיועד לכך, אבל מעבר לכך אנחנו יזמנו סדרה שפתוחה לציבור ואנחנו מתכוונים לעשות סדרה כזו במשך כל שנה.

<נילי כהן: הסדרה השנה היא בת 6 הרצאות, היא מוקדשת לנושא הגירות, היא לא נוגעת להגירות בממד הפוליטי, היא נוגעת להגירות בממד ההיסטורי, היא נוגעת להגירות של האדם הקדמון, היא נוגעת להגירות של ציפורים, של דגים, והסדרה הזו מושכת אליה קהל.

<נילי כהן: אנחנו דאגנו לכך שלסדרה הזו שכאמור נערכת פעם בחודש, יגיעו גם תלמידי תיכון כדי שהרצאות מסוג כזה ייתנו להם השראה בהמשך הדרך.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: מילה אחת על הדוח של מצב המדע בישראל.

<נילי כהן: כן, אתה התחלת בזה.

<נילי כהן: אנחנו שמחים שבמסגרת החוק למעשה מוטלת עלינו החובה, והייתי אומרת גם הזכות, לדווח על מצב המדע בישראל אחת לשלוש שנים ואנחנו צריכים להגיש את הדוח הזה אליכם.

<נילי כהן: הדוח נמצא בעבודה אינטנסיבית מאוד.

<נילי כהן: בראש הוועדה שאמורה לכתוב את הדוח, לערוך את הדוח, לספק את הנתונים, עומד פרופ' רשף טנא ממכון וייצמן ואנחנו עובדים באינטנסיביות.

אורי מקלב: יש בו גם החלטות מעשיות?

<נילי כהן: הצעות.

אורי מקלב: על הדוח הקודם, יש מי שמבקר מה הממשלה עושה, ואני כאן פונה גם לחברי, חבר הכנסת דב חנין, אני לא יודע למי - - -

<נילי כהן: אנחנו מגישים את הדוח לממשלה.

אורי מקלב: אתם לא גורם לפי החוק שהוא גורם מפקח ומבקר את היישום של הדוח.

<נילי כהן: למיטב ידיעתי לא.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לחשוב, אני אומר את זה במסגרת הדיון, איך לוקחים את מה שהיה ועובדים על זה.

אורי מקלב: אין לי ספק שיש שם דברים חשובים מאוד שבאים מהשטח, מההכרה עצמה ולראות איך הממשלה גם מיישמת את הדוח הזה, איך היא פועלת, איך היא דנה בזה, איך זה מחולק לתוך המשרדים.

אורי מקלב: כשנגיע לזה ונגיש את זה נעשה גם דיון על זה וגם נחשוב בחלק הזה איך אנחנו - - -

<נילי כהן: אני מסכימה לחלוטין ואני באמת רוצה לסכם ולומר, תודה רבה על ההזדמנות שנתתם לנו, זו הזדמנות חשובה מאוד, כי זה לספר לכם - - -

אורי מקלב: בעניין הזה שכרנו שאנחנו - - - לספר לנו, אבל זה גם חשיפה ציבורית ואנחנו נותנים גם חלק בחשיפה הציבורית.

<נילי כהן: חשיפה ציבורית ונוסף על כך אני שמחה מאוד שדוח המדע ייתן לנו הזדמנות להיפגש עוד כמה חודשים שוב.

<נילי כהן: תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה באמת על הדברים המרשימים מאוד, המקצועיים מאוד.

אורי מקלב: נכנסת כנראה בסערה לתפקיד, השליטה המוחלטת ואת צללת בפנים וזה מרשים מאוד.

<נילי כהן: זה רק בזכות הצוות.

אורי מקלב: ברור, מי שמעריך את הצוות שלו הוא באמת מצליח.

אורי מקלב: שיתוף פעולה זה אחד הדברים החשובים.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לקפוץ - - -

דב חנין: תודה לך, אדוני היושב ראש, וברכות לך, גברתי, ולכם, אנשי האקדמיה הישראלית למדעים.

דב חנין: אני מאוד גאה בפעולה שלכם ובפעולה של ענפי המדע הישראלי בכלל.

דב חנין: גילוי נאות, אני מגיע לכנסת מהאוניברסיטה, לא מהאקדמיה הישראלית למדעים - - -

אורי מקלב: אם היית ממשיך באוניברסיטה היית מגיע לשם.

דב חנין: אולי, בראייה מאוד אופטימית אולי זה היה קורה.

אורי מקלב: אנחנו מעריכים אותך פה, אין ספק.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: בכל מקרה הגעתי לכנסת מהאוניברסיטה, מהפקולטה למשפטים ששם לימדתי, ואני מאוד מעריך את החשיבה האינטר-דיסציפלינארית ואת הגישה שאומרת שהתפיסה שלנו צריכה להיות כוללת ולאחד את תחומי הידע השונים בתחומיה של אקדמיה אחת למדעים.

דב חנין: זו גם ההזדמנות להביע הערכה הגדולה לפעילות שלכם ולהישגים של המדע הישראלי.

דב חנין: יש לנו הרבה הרבה במה להתגאות, אבל לא באתי לכאן כדי להציע לנו לנוח על זרי דפנה כי אני חושב שזו תהיה טעות.

דב חנין: אנחנו צריכים לראות גם את האתגרים וגם את הקשיים שעומדים בפנינו.

דב חנין: אני חושב שבתחום ההשקעות במדע בחברה הישראלית ובמדינת ישראל יש הרבה מה לשפר.

דב חנין: אנחנו במידה מסוימת נהנים מזרי דפנה של מה שעשו קודמינו, אני לא בטוח שאנחנו מייצרים את התשתית ואת התנאים לממשיכינו בעוד הרבה שנים לבוא לכאן לכנסת ולהתהדר באותם הישגים שאתם, ובצדק, יכולים להתהדר בהם היום.

דב חנין: ישראל צריכה להשקיע יותר בידע, במדע ובאקדמיה.

דב חנין: אני חושב שזו משימה משותפת של כולנו.

דב חנין: סוגיית החוקרים הצעירים היא סוגיה שמדאיגה אותי במיוחד.

דב חנין: כל אחד אולי באופן סובייקטיבי נתקל בקבוצות אחרות ובמעגלים אחרים, אבל אני פוגש הרבה מאוד אנשים שהם, לדעתי, אנשים מבריקים, עם הרבה פוטנציאל והרבה יכולות שלא ממשיכים איתנו, מהרבה סיבות.

דב חנין: לא תמיד זה רק הסיבות האקדמיות נטו, אבל גם הקשיים של חוקרים צעירים להתקדם ולמצוא לעצמם מקום בעולם הידע הם ממשיים.

דב חנין: אני חושב שזה משהו שצריך להטריד את כולנו וזו סוגיה אסטרטגית שהאקדמיה הישראלית למדעים צריכה להציב בפניה, למרות שבוודאי חברי האקדמיה לא שייכים לקטגוריה הזו, אבל הם אלה שמובילים את התחום ואת עולם המדע הישראלי.

אורי מקלב: עכשיו אמרה הנשיאה, זה חלק שנמצא על השולחן ו - - -

דב חנין: ברור לגמרי.

דב חנין: עוד תחום שמאוד מטריד אותי זה מצב מדעי הרוח.

דב חנין: אני חושב שאנחנו נמצאים במשבר, פשוט משבר.

דב חנין: מה שקורה אצלנו באוניברסיטאות, אם אנחנו רואים את עתיד האוניברסיטאות, זה פשוט מדאיג.

דב חנין: זה מחייב שינוי גדול, גם ברמה של האוניברסיטאות, אבל גם ברמה של מערכת החינוך בכלל.

דב חנין: משהו פה אצלנו השתבש אם אנחנו לא מבינים כמה מדעי הרוח הם חיוניים, הם חשובים לנו כחברה ולנו כבני אדם.

אורי מקלב: חבר הכנסת דב חנין, אני יכול לבקש ממך שתהיה שותף איתנו בדיון מיוחד שנעשה על מדעי הרוח?

אורי מקלב: בעבר ועדת המדע דנה, אני חושב שעכשיו הגיעה העת, ואתה כאחד שמכיר את המקום, תהיה שותף איתנו.

דב חנין: אני מאוד אשמח.

אורי מקלב: אפשר לתאם עם מנהלת הוועדה, אפשר לקבוע לקיים דיון מיוחד בנושא.

דב חנין: אני מאוד מאוד אשמח.

דב חנין: ומשפט אחרון, שגם הוא קצת אולי חורג מהמקום הפורמלי של האקדמיה הישראלית למדעים.

דב חנין: אני מוטרד קצת מהאווירה שקיימת במקומות מסוימים באקדמיה שלנו באוניברסיטאות.

דב חנין: ישנה תחושה, היא לפעמים לא נוחה, של אנשים, אנחנו כולנו עקבנו בדאגה אחרי מה שקרה במל"ג בימים האחרונים, זה בהחלט מדאיג, זה מעורר סימני שאלה וזה עניין של כולנו.

דב חנין: אני לא רוצה כרגע, בדיון החשוב והחגיגי הזה, להיכנס לכל פרטי העניין, אני מניח שהוא גם יגיע לדיון במסגרות אחרות בכנסת, אבל אנחנו חייבים כולנו להבין שאווירה נוחה, בטוחה ועצמאית בעולם המחקר, בעולם העשייה האקדמית, מאוד מאוד חיונית לנו.

דב חנין: גם אם יש במערכת הפוליטית אי פה אי שם אנשים שחושבים או מאמינים שיש קיצורי דרך וניתן אולי לקדם איזה שהיא מטרה פוליטית שחשובה בעיניהם על חשבון העצמאות האקדמית ועל חשבון החירויות והמעמד של האוניברסיטאות ושל עולם המדע הישראלי, אני חושב שזו שגיאה גדולה ואני חושב שאנחנו כולנו צריכים להתאחד, גם אתם, כנציגי התחומים האלה, וגם אנחנו כחברי הכנסת, במאמץ המשותף להגן, גם על העצמאות, גם על החופש המחקרי וגם על התחושה הנכונה שהיא כל כך חיונית בענפים של ידע ומדע.

דב חנין: תודה רבה.

אורי מקלב: לפני שאתה הולך, אני רוצה בהזדמנות שאתה נמצא פה, גם ליידע אתכם ואולי גם ביחד איתכם לחשוב על פניות, לא רק פנייה, שהיו לוועדה, בבקשת עזרה בקשיים שיש למדענים בקבלת אשרת תייר בכניסה לארצות הברית, קשיים שלא היו עד עכשיו.

אורי מקלב: בשנה האחרונה יש קשיים מאוד גדולים, המדענים, עד שהם מקבלים את האשרה הזו הם נתקלים בקשיים, בבירוקרטיה, בתהליך ארוך מאוד שלא מעט מדענים הפסידו את הכנסים האלה ולא יכלו להשתתף בהם.

אורי מקלב: אם בעבר קיבלו אשרת תייר כמדען לעשר שנים, עכשיו הם מקבלים את זה רק לשנה אחת וגם זה אחרי הרבה מסמכים שצריך להגיש.

אורי מקלב: אני פניתי, חבר הכנסת דב חנין, בעניין הזה לסגנית שר החוץ ולחבר הכנסת אופיר אקוניס, יש כאן גם מכתב, אולי אנחנו נעלה את זה שוב פעם בדיונים כאן בכנסת, כדי להציף.

אורי מקלב: הבעיה לא נפתרה עוד ואני חושב שחלק מגורם מרתיע גם בארצות הברית, בעניין הזה, בקשיים האלה, זה שזה נחשף.

אורי מקלב: אנחנו לא יודעים עדיין אם זה בעקבות חרם או חרמות, אבל זו תופעה שקיימת.

אורי מקלב: בעיקר זה במדעי הטבע והטכנולוגיה, מדעי החיים והרפואה, משם זה הגיע אלינו.

אורי מקלב: אנחנו לא זיהינו מה הבעיה, אבל אנחנו יודעים שאנחנו צריכים לפעול בעניין הזה גם כן לטובת המדעים.

אורי מקלב: תודה רבה על החלק הזה.

אורי מקלב: אנחנו מתכנסים.

אורי מקלב: יש לנו שני חלקים, אני מתנצל מראש, הזמן רץ מעבר למתוכנן, אז אני מראש אבקש מהדוברים הבאים לקצר כמה שאפשר, ממש לעשות את זה בהבזקים, בלי לפגוע חס וחלילה.

אורי מקלב: הדובר הראשון שיתכבד בדבריו זה פרופ' דוד הראל, סגן נשיאת האקדמיה, בבקשה.

<דוד הראל: אני אקצר מאוד.

<דוד הראל: אני רוצה לחזק את הברכות שלנו לוועדה ועל החשיבות שלה, רוצה מאוד לחזק את מה שחבר הכנסת חנין אמר בקשר לעצמאות האקדמית, ויש לי תחושה שיכול להיות ארגון קצת יותר טוב של הקשר בין הגוף שלנו, שזה גוף מייעץ, גוף שמסתכל בהרחבה, לבין הגופים שאמונים על למשל חלוקת תקציבים לאקדמיה.

<דוד הראל: יש קשר מאוד מאוד הדוק בין מה שוות"ת עושה לעצמאות וחופש אקדמי, מה שמל"ג עושה לעצמאות וחופש אקדמי, ואני גם מאוד מודאג מדברים שאנחנו רואים שם.

<דוד הראל: אנחנו לא גוף עם שיניים, אנחנו לא יכולים לשנות שום דבר, אנחנו גם לא יכולים לצאת עם איזה שהוא קול נחרץ, אבל אני חושב שאם הוועדה שלכם, ואנחנו בתור אקדמיה, נחשוב היטב איך אפשר לגשר על הפערים האלה לטובת העניין שכולנו מעוניינים בו, אז אני חושב שזה - - -

אורי מקלב: אנחנו נראה איך אנחנו נהיה שותפים בעניין הזה.

אורי מקלב: זה חשוב, אנחנו יודעים.

<דוד הראל: אין מדענים צעירים בלי תקציבים, אין הנגשה - - -

אורי מקלב: בלי תמריצים ובלי תקציבים אי אפשר לפעול.

<דוד הראל: הכול קשור בכול.

<דוד הראל: תקציבים לא אנחנו מחלקים.

אורי מקלב: אנחנו באמת צריכים לראות, אולי אחת המסקנות שצריך להעלות בוועדה שאנחנו חושבים שיש קשר חשוב מאוד בין התקציבים, בין התמריצים, כדי שיוכלו ליישם גם את הגוף המייעץ שלכם.

אורי מקלב: אתם יכולים לייעץ, אבל אם לא יהיו לזה המשאבים הנכונים אז מה עשינו?

אורי מקלב: תודה לפרופ' דוד הראל.

אורי מקלב: ד"ר מאיר צדוק, מנכ"ל האקדמיה, בבקשה.

<מאיר צדוק: בקיצור, אני אחראי על הזיכרון הארכיאולוגי.

<מאיר צדוק: אני מ-72' במערכת, אז יש לזה איזה שהיא חשיבות.

<מאיר צדוק: פעולות שהאקדמיה יזמה, ועדת המדע בכנסת היא יוזמה של האקדמיה, עם בני בגין בזמנו ודן מרידור.

<מאיר צדוק: ברטרוספקט הרבה פעמים אני שואל מה היה האימפקט, כי ישבתי פה בחלק גדול מהישיבות.

<מאיר צדוק: קודם כל בחלק של הצעות חוקים שהיו נוגעים לנו היינו אקטיביים, אבל יש דבר אחד שלא העלינו על דעתנו כשעלה הרעיון, זה המקום היחידי לדו שיח של ראשי מערכת ההשכלה הגבוהה עם מערכת נבחרי העם, שהוא דו שיח לא בעל מאפיינים פוליטיים, אלא בעל מאפיינים ענייניים וזה מקום שקט, שהוא חשוב מאוד שלנו יש מקום כאן להתבטא לאורך שנים.

<מאיר צדוק: בקצרה, האקדמיה למדעים נתפסת כגוף מייעץ, אבל היא עמדה מאחורי הקמת הקרן, כמו שפרופ' נילי כהן ציינה, היקף הקרן היום הוא בערך כ-500-600 מיליון שקל בשנה.

<מאיר צדוק: זו פעולה מעשית שהצילה, לדעת חלק גדול מהמדענים, את המדע הישראלי, כי לא היו לנו כספים.

<מאיר צדוק: האקדמיה הקימה את המועצה הלאומית למחקר ופיתוח, שנמצאת היום במשרד המדע.

<מאיר צדוק: משך תקופה מסוימת המולמו"פ הייתה אפילו חלק מתקציב האקדמיה ואני אפילו הייתי אחראי על הצד הניהולי שלה תקופה קצרה.

אורי מקלב: זה התחיל אצלכם?

<מאיר צדוק: זה התחיל אצלנו, הייתה יוזמה של נשיא האקדמיה, פרופ' יעקב זיו.

<מאיר צדוק: ישנו גוף שהוא ייחודי ואין לו מתחרים, תל"מ, תשתיות לאומיות למדע, שחילק עד היום כספים בהיקף של 2 מיליארד שקל.

<מאיר צדוק: אין לו מינהל, אין לו בירוקרטיה, הוא קם ביוזמה של האקדמיה.

<מאיר צדוק: אני לא אמנה את הפעולות שנעשו, אבל הייחוד והיופי בו שהדרג המקצועי, שכולל את אגף התקציבים, מפא"ת, משרד המדע, ות"ת, וכמובן המדען הראשי, יושבים ביחד ודנים על נושאים משותפים לפעולות.

<מאיר צדוק: דברים שאולי גם לא יודעים, אבל האקדמיה היא זאת שהתחילה את הקשרים עם סין.

<מאיר צדוק: אני תמיד אומר שהדבר האחרון שהייתי מעלה על דעתי שאני אהיה הישראלי הראשון שהגיע לסין באופן רשמי לפני למעלה מ-25 שנה והתחלנו את הקשרים המדעיים עם סין בהקמת מרכז אקדמי, כי הסינים לא רצו בהתחלה אינטראקציה עם הפוליטיקה, הם רצו בעולם הזה לבחון מה תהיה תגובת העולם הערבי.

אורי מקלב: שר המדע חזר עכשיו מביקור בסין.

אורי מקלב: הוא אמר לי שבתפקיד שלו, זה לא זמן ארוך, זה הדבר המרשים.

אורי מקלב: 'אם אני יכול לסכם עכשיו סיכום ביניים את הביקור בסין', הוא אומר שהוא רואה בזה באמת מרחב פעולה ושיתוף פעולה גדול מאוד, בכל ההיבטים.

<מאיר צדוק: חגגנו עכשיו 25 שנה לתחילת הפעילות והייתה משלחת שלה אקדמיה בראשות פרופ' רות ארנון, זה בהחלט היה יחס - - -

אורי מקלב: זה גם מופיע כאן.

<מאיר צדוק: דבר אחרון, זה אמנם לא בקול רם צריך להגיד, אבל הדבר היחידי שעדיין פועל בתקופות הכי קשות בינינו לבין מצרים היה המרכז האקדמי הישראלי.

<מאיר צדוק: חלק מהסכם השלום, גם בתקופות הכי קשות, המשרד המשיך להתקיים ופרופ' גבי רוזנבאום נסע לשם גם בתקופות שהיו מסוכנות.

<מאיר צדוק: קיימנו את המשרד ואנחנו מקווים שנוכל לחזור לימים שבהם הייתה פעילות אקדמית, שבהם ראשי הקהילה המדעית וחברים היו שם.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: דרך אגב, ההצלחה הזאת, אתם הייתם המחוללים של ההסכם עם סין, אבל השר כשהיה פה, הוא אומר שאחד מהאתגרים שהוא רואה, משימות שהוא רואה, זה לקדם נספחים מדעיים בכל מקום.

אורי מקלב: הוא רואה כמה תועלת זה מביא.

אורי מקלב: בהקשר למה שאמרת על שיתוף הפעולה עם ועדת המדע, אנחנו באמת שולחים לכם את ההזמנות על כלל הדיונים, אתם צריכים לבחור לכם מה הדיונים שראוי או נכון שאתם תשבו, אפילו שליחים מטעמכם, ואנחנו ודאי נקבל אתכם בכל הכבוד הראוי, עם מקום להתבטאות והתייחסות.

אורי מקלב: גם בנושאים תקציביים, לפעמים הדלת האחורית, אני אומר את זה לפרופ' דוד הראל, לפעמים לא צריך לדבר ישר, אבל אם דנים כאן בתקציב ואנחנו דנים כאן בתקציבים ונציג של האקדמיה לדבר וזכותו לדבר, הוא מביא את זה מה נקרא בדלת אחורית אבל לפעמים יש לה גם השפעה כשזה נאמר ויש לזה אסמכתא מקצועית על הדרישות ועל מה זה אמור לתת, את הערך המוסף.

<מאיר צדוק: משפט תודה אחרון, כי אנחנו עובדים שנים עם ענת ואיילת והצוות פה.

<מאיר צדוק: זאת מערכת קשרים חשובה מאוד לנו.

אורי מקלב: זה יום חג שלהם שאתם באתם לפה.

<מאיר צדוק: אנחנו מודים על עבודה מקצועית ועל עבודה יסודית לאורך שנים.

<מאיר צדוק: באמת תודה.

אורי מקלב: אני מיד חשתי בזה כשקיבלתי את התפקיד.

אורי מקלב: היום זה חג שלהם.

<קריאה: פורים קטן.

אורי מקלב: כן, פורים קטן.

אורי מקלב: בירושלים פורים קטן זה מחר, אבל זה בסדר, זה הקדמה טובה.

<נילי כהן: פרופ' יוסף קפלן, ראש חטיבת מדעי הרוח.

אורי מקלב: בבקשה.

<יוסף קפלן: תודה רבה, אני אדבר בקצרה.

<יוסף קפלן: אני מייצג כאן את מדעי הרוח, אנחנו שמענו כבר כאן

<יוסף קפלן: כמה הערות על חשיבות מדעי הרוח וגם על המשבר במדעי הרוח.

<יוסף קפלן: האקדמיה עושה בעניין זה כמה דברים, היא עשתה כמה דברים.

<יוסף קפלן: הוזכר כאן הדוח על מצב מדעי הרוח, דוח חשוב מאוד, עם כל מיני ניתוחים, אבל גם מסקנות אופרטיביות והצעות אופרטיביות, שעל חלקן אנחנו עובדים, לראות באיזה מידה ניתן ליישם אותן.

<יוסף קפלן: היה גם דוח מפורט מאוד על מצב לימודי ההיסטוריה באוניברסיטאות.

<יוסף קפלן: לפני שנה התפרסם דוח יסודי חשוב על מצב הארכיאולוגיה ויש לנו עכשיו ועדה באקדמיה שבודקת את מצב לימודי הדתות באוניברסיטאות ואנחנו מקווים שבשנים הבאות נוכל לטפל בתחומים אחרים.

<יוסף קפלן: אחד הדברים החשובים שאני חושב שהאקדמיה צריכה לפעול יחד עם הכנסת, הממשלה, הגופים הממונים, זה למצוא את הדרך למשוך אנשים למדעי הרוח בעיתות משבר.

<יוסף קפלן: האוניברסיטאות לא מסוגלות לקלוט את כל החוקרים המצוינים שמסיימים דוקטורט, אין מספיק משרות.

<יוסף קפלן: למה שאדם צעיר ירצה להשקיע שנים רבות על דוקטורט כשלמעשה הוא כבר רואה שהקריירה האקדמית חסומה לפניו.

<יוסף קפלן: צריך למצוא את הדרך לשלב בין עבודה באוניברסיטאות לעבודות בחינוך, צריך לקלוט - - -

אורי מקלב: הדוח שלכם אמור להתייחס לפתרונות לדבר הזה?

<יוסף קפלן: למדעי הרוח הייתה התייחסות מסוימת לסוגיה הזאת, אבל אני חושב שהדוח על מצב המדע צריך גם לתת את דעתו על - - -

אורי מקלב: אם הבנתי אתכם נכון, אתם אמורים לפרסם עוד דוח?

<יוסף קפלן: אלה הם דוחות תחומיים.

<יוסף קפלן: דוח ארכיאולוגיה בודק למשל מה עושים הארכיאולוגים בארץ, מה התחומים שהם מפתחים, איפה חופרים, מה הם ההישגים, מה הם הקשיים, מה האפליקציות הציבוריות, הפוליטיות וכו'.

אורי מקלב: הדוח שסיימתם אותו בשנה שעברה, הוועדה לא דנה עוד.

<ענת לוי: הם הגישו אותו לוועדה, זה היה יותר חגיגי הצהרתי כזה.

אורי מקלב: השאלה היא, אנחנו רוצים לקיים ישיבה מיוחדת על הנושא הזה.

אורי מקלב: אני חושב שיכול להיות שצריך לשלב את זה, אפשר להציג את זה עם הדוח, אפשר להציג את זה באופן כללי.

<ענת לוי: אפשר לעשות מעקב.

<נילי כהן: ביוני אנחנו נדון בדוח הבא ובהחלט צריך לראות מה נעשה בין הדוח הקודם לבין הדוח הזה.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אז אני חושב שאז אנחנו נעשה את זה.

אורי מקלב: זה יכול להיות בדוח הבא.

אורי מקלב: נשלב את זה, אז יהיו גם דברים מעשיים.

<ענת לוי: זה היה חגיגה גדולה שפעם ראשונה הגישו את הדוח, זה היה יותר הצהרתי.

<נילי כהן: נכון, לפני הרבה שנים, שנידון בוועדה משותפת של ועדת המדע וועדת החינוך לפני מספר שנים.

<נילי כהן: המשך לדוח מדעי הרוח, שלגביו אולי שאלת, הוא היום בדוח שלמעשה יזמה ות"ת, הוועדה לתכנון ולתקצוב, בעקבות הדוח הראשון.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: תודה לך.

אורי מקלב: באמת אנחנו מקווים שנוכל לקדם את הדברים האלה.

<יוסף קפלן: תודה רבה.

אורי מקלב: ד"ר שירלי אברמי, מנהלת המחלקה של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

אורי מקלב: שירלי, בבקשה.

<שירלי אברמי: תודה, אדוני.

<שירלי אברמי: צהריים טובים.

אורי מקלב: אנחנו חיים מהדוחות שהיא עושה לנו ומחקרים שאנחנו מקבלים כאן לפני כל הוועדות, היא באה ומכבדת אותנו בישיבה הזאת, ודאי יש לך דברים חשובים להגיד לנו.

<שירלי אברמי: נכון, דברים חשובים וקצרים, כפי שביקשת, אדוני היושב ראש.

<שירלי אברמי: אז קודם כל לא אני עושה את הדוחות, אלא רועי גולדשמידט, שהוא החוקר שלנו, הרפרנט הקבוע של הוועדה, ויובל וורגן, שהוא ראש הצוות שלו, שגם הוא כאן.

<שירלי אברמי: אכן כולנו מכבדים את הוועדה, כי כשהוועדה מקיימת נושא בנושא פעילות האקדמיה הלאומית למדעים, אז מבחינתנו זה יום חשוב וחשוב לנו להיות כאן.

<שירלי אברמי: אנחנו רואים את עצמנו כחלק מהחשיבה המדעית והחשיבה המחקרית ובהחלט מברכים ורואים חשיבות רבה שאתה מקדיש יום לנושא הזה, אדוני היושב ראש.

<שירלי אברמי: ואני רוצה רק קודם כל לברך את צוות הוועדה, כפי שהזכירה הנשיאה, שגם איתם אנחנו עובדים, גם אותך, לכניסתך לתפקיד, ומה שאני רוצה להגיד, שאנחנו, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, עובדים בשיתוף פעולה עם האקדמיה הישראלית למדעים גם בשוטף, במחקרים, במסמכים באופן שוטף, האקדמיה מבחינתנו היא שותף ומקור מידע, אבל גם בשיתוף פעולה חדש שנעשה לאחרונה, ביוזמתו של יובל וורגן, שיתוף פעולה עם החטיבה למחקר יישומי בחינוך, שהתולדה שלו הייתה יום עיון משותף שבו אנחנו השתתפנו בנושא פערים בחינוך שהתקיים באקדמיה לפני כחודש.

<שירלי אברמי: ואנחנו רק נשמח ונקווה להמשך שיתוף פעולה מבורך כזה בהמשך הדרך.

אורי מקלב: יפה מאוד.

אורי מקלב: כששירלי אומרת את הדברים האלה אנחנו מקבלים את זה כמסמך, לא רק כאמירה סתם.

אורי מקלב: אנחנו גם מצטרפים לכל הברכות ולכל התודות ומציינים את שיתוף הפעולה, שהוא חשוב מאוד.

אורי מקלב: אנחנו נעבור בסבב.

אורי מקלב: נציג של המועצה להשכלה גבוהה נמצא פה?

אורי מקלב: בבקשה.

אורי מקלב: רק את שמך לצורך הפרוטוקול.

<אמיר גת: שמי אמיר גת, אני אחראי על תקצוב אוניברסיטאות וקרנות מחקר בוות"ת, בין היתר אני גם מתקצב את האקדמיה למדעים ועומד איתם בקשר.

<אמיר גת: האמת שאין לי הרבה מה להוסיף על הדברים שנאמרו, רק לברך.

<אמיר גת: יש לנו עכשיו ראשת ות"ת חדשה, פרופ' יפה זילברשץ, ואני חושב שהקשרים עם האקדמיה, שיתוף הפעולה לקראת החומש הבא, הוא בהחלט טוב.

<אמיר גת: אני מאחל לכולנו הצלחה בפרויקט המשותף שלנו.

אורי מקלב: מאה אחוז.

אורי מקלב: רק תקציבים, אתה יכול להוסיף קצת בהזדמנות הזו?

<אמיר גת: בנושא התקציבי, התקצוב של האקדמיה הוא תקצוב שמתבסס על תכנית רב שנתית שנבנתה בעבר יחד עם ות"ת.

<אמיר גת: התכנית הרב שנתית הנוכחית אמורה להסתיים בתשע"ו ולקראת החומש הבא אנחנו מן הסתם נעבוד על תכנית רב שנתית חדשה של תקציב האקדמיה, יחד כמובן עם האקדמיה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: זה לא קשור אליך ישירות, אבל מוות"ת למל"ג, אני גם מקווה שהמשברון הזה סביב המל"ג הוא מאחורינו.

אורי מקלב: אני ראיתי שמהאוניברסיטאות שולחים נציגים אחרים, אני מקווה מאוד שהדבר הזה, אני לא נכנס לסיבות ולא מתייחס לזה, אבל ודאי כולנו רוצים שזה לא יהיה משבר שיתרחב, אלא משבר שנתגבר עליו מהר, שנוכל מהר לחזור לפעילות רגילה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, בכל מלחמה יש פצועים משני הצדדים.

אורי מקלב: לא משנה מי הצד הצודק, במלחמה יש פצועים משני הצדדים.

אורי מקלב: ד"ר טארק אבו חאמד, סגן המדען הראשי.

<טארק אבו חאמד: פרופ' כהן, אני מאחל לך ולכל הצוות את כל ההצלחה.

<טארק אבו חאמד: הוזכר כאן תחום מדעי הרוח והפיזיקה הגרעינית, אני רק רציתי לציין שמשרד המדע פרסם שני קולות קוראים, אחד למדעי הרוח ואחד לפיזיקה גרעינית, זה היה בהתייעצות איתכם, גם עם אנשי הסגל בתחום.

<נילי כהן: תודה רבה ואנחנו שמחים כמובן עם שיתוף פעולה עם משרד המדע.

<טארק אבו חאמד: בהחלט.

אורי מקלב: יש מישהו שרוצה, מבקש להוסיף משהו?

אורי מקלב: בבקשה.

<אילנה לוי: אני מנהלת קשרי חוץ במשרד המדע.

<אילנה לוי: רציתי להתייחס להערה שגם אתה, אדוני היושב ראש, וגם פרופ' כהן, התייחסתם, לנושא של החרם.

<אילנה לוי: לדעתנו התשובה הטובה שאנחנו יכולים לתת זה לקדם שיתופי פעולה מדעיים במימון ואנחנו מקדמים, במיוחד עם בריטניה, שיתוף פעולה יחד עם המועצה הבריטית, שיתוף פעולה מדעי בכמה וכמה תחומים במדעי החיים, בעיקר במדעי החיים, במימון הולך וגדל שלנו.

<אילנה לוי: זאת נראית לנו התשובה הטובה ביותר.

<אילנה לוי: יש שם כנס בבריטניה, באוקספורד, ורק ככה אנחנו נוכל להגיב.

<אילנה לוי: ועוד הערה קטנה קטנה, לגבי התערוכה.

<אילנה לוי: רואים אותה לא רק אלה שיוצאים, אלא גם אלה שנכנסים, כולל התיירים.

<אילנה לוי: וזאת הכוונה.

<טארק אבו חאמד: והשר הוציא הזמנות כבר לכולם וב-7 במרץ, כמו שאמרתי.

אורי מקלב: יש עוד מישהו שמבקש להוסיף?

<דוד הראל: משפט אחד.

<דוד הראל: האם יש אפשרות לעשות אולי ישיבה משותפת עם ועדת החינוך?

<דוד הראל: כי המתח הזה, במרכאות, שיש בין תקצוב ורישוי לבין האיכות המדעית עצמה, אני חושב שאם היו יושבים פה - - -

אורי מקלב: הכול ביחד.

אורי מקלב: אנחנו באמת רצינו לשבת, אבל ועדת החינוך ישבה, אז אנחנו לא ישבנו עליו.

אורי מקלב: אבל מציע פרופ' דוד הראל, שנעשה ישיבה משותפת גם של ועדת החינוך וועדת המדע.

אורי מקלב: אני אדבר עם יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת יעקב מרגי, ונראה איך לעשות את הישיבה.

אורי מקלב: זה נכון מאוד, הגיוני מאוד, אז כולם נמצאים ואז לא נותנים לאף אחד לברוח.

<דוד הראל: יש איזה שהיא מחויבות משני הצדדים להתייחס.

אורי מקלב: אז אנחנו מסיימים את החלק הזה של הישיבה ונחליק מיד לנושא השני של הישיבה, שהכותרת שלה והנושא הוא שיתוף פעולה מדעי ברמה עולמית ומקומית במאיץ החלקיקים בז'נבה ופרויקט הסינכרוטרון בירדן.

אורי מקלב: בבקשה, פרופ' נילי כהן.

<נילי כהן: אולי מילה.

<נילי כהן: כשחשבנו על הישיבה המשותפת איתכם אז בינינו רצינו לגבש איזה תכנית שתהיה מעניין ושתדגים את החשיבות של פעילות האקדמיה ולכן העלינו את הנושא הזה של הפעילות ב-CERN וב-SESAME, שעל שתיהן מופקד פרופ' אליעזר רבינוביץ, וכפי שציינתי בראשית הדברים, הוא עושה את זה בהצלחה אדירה והגיע לתפקידים מנהליים גבוהים ביותר, סגן יושב ראש המועצה ב-CERN, לתפקיד הזה הוא נבחר זה לא מכבר.

אורי מקלב: אנחנו ישראל הקטנה, כן?

<נילי כהן: אנחנו, ישראל הקטנה.

<נילי כהן: אז יש כאן באמת הייתי אומרת הצדעה לכישורים האישיים של פרופ' רבינוביץ ולמדע הישראלי.

<נילי כהן: כאמור שתי הפעילויות האלה הן פעילויות שהאקדמיה שותפה בהן ולכן אנחנו שמחים להציג אותן בפורום הנוכחי.

אורי מקלב: יפה מאוד.

אורי מקלב: פרופ' אליעזר רבינוביץ, בבקשה.

אורי מקלב: קודם כל לפני שאתה סגן שם אתה יושב ראש הוועדה הלאומית לאנרגיות גבוהות.

<אליעזר רבינוביץ: של האקדמיה הלאומית למדעים.

<אליעזר רבינוביץ: אני חושב שכמדענים יש לנו את הזכות שהחברה נותנת לנו את האפשרות ללמוד קצת על הטבע.

אורי מקלב: בתחילת דבריך, אני מקבל בברכה את פרופ' טרכטנברג.

<אליעזר רבינוביץ: במסגרת הזאת אני חושב שהמחשבה שלנו היא לתרום חזרה לחברה.

<אליעזר רבינוביץ: אני חושב שהדברים שאני אדגים לכם הם לא סיפורים שגרתיים, הם גם סיפורים על מה שמאחד אותנו בעצם.

<אליעזר רבינוביץ: יש לנו הרבה בעיות קשות שאינן מאחדות אותנו, אבל הדברים שאני אדבר עליהם עכשיו הם דווקא דברים שמאחדים אותנו.

<אליעזר רבינוביץ: אני קורא לזה סיפורם של שני מאיצים ואני אפרט מה הם המאיצים השונים.

<אליעזר רבינוביץ: בדרך כלל אני לא אוהב להתהדר בכל התארים, אתם תראו, הבחירה לסגן נשיא CERN, כשדיברנו פה על חרמות, זו הייתה בחירה שאני רואה בה הכרה במעמד המדעי של מדינת ישראל, כי זו הייתה בחירה שהממשלות השונות היו צריכות לאשר אותה, הייתה הצבעה, היה מועמד אחר, ממדינה אחרת באירופה, ואנחנו זכינו בהצבעה וזכינו ברוב גדול.

<אליעזר רבינוביץ: כשתראו ממה מורכבת SESAME ותבינו שנבחרתי ללא התנגדות להיות סגן נשיא SESAME, אני חושב שזה עוד יותר מפתיע.

<אליעזר רבינוביץ: שני המאיצים האלה, כמו שהתחלתי בתחילת דבריי להגיד, הם מאיצים שקמו על יותר ממדע.

<אליעזר רבינוביץ: המדע חייב שיהיה איכותי והאנשים שעוסקים בדברים האלה הם מטובי המדענים בעולם, אבל הם כולם רואים לעצמם גם שליחות נוספת.

<אליעזר רבינוביץ: CERN הוקמה על חורבות מלחמת העולם השנייה כשמדענים משני הצדדים היו עסוקים בהרג אחד של האוכלוסייה של השני ונעשה פה ניסיון קצת לאחות את הפצעים.

<אליעזר רבינוביץ: הניסיון הזה יצר את המאיץ הענק בז'נבה שהוא המאיץ הטוב ביותר בעולם.

<אליעזר רבינוביץ: המאיץ של SESAME נעשה על רקע של האזור שלנו.

<אליעזר רבינוביץ: ההבדל הגדול בין האזור שלנו לבין מה שקרה ב-CERN, ששם המלחמה הסתיימה, ברור מי ניצח ומי הפסיד, והמלחמה באזורנו נמשכת.

<אליעזר רבינוביץ: כך שהאתגר לאמץ את אותם רעיונות של שיתוף פעולה או לבנות קשרים של הבנה, שלום זו מילה גדולה, אבל נגיד קשרים של הבנה באמצעות מדע, משותפים, אבל האתגר הרבה יותר קשה.

<אליעזר רבינוביץ: ופה אני מציג לכם את SESAME כמו שהיא נמצאת היום.

<אליעזר רבינוביץ: CERN, המדינות החברות של CERN מופיעות בכחול.

<אליעזר רבינוביץ: אני לא חושב שאתם תוכלו לראות שיש גם מדינה קטנה שם בקצה המזרח התיכון, שגם שם יש את הכחול.

<אליעזר רבינוביץ: החברות של CERN רשומות שם, אני חושב שיותר מרשים פה לראות מי החברות ב- SESAME, ברמה ממשלתית.

<אליעזר רבינוביץ: זה אירן, בחריין, הרשות הפלסטינאית, טורקיה, ירדן, ישראל, מצרים, פקיסטן וקפריסין.

<אליעזר רבינוביץ: זה הפורום שהיה מוכן לבחור נציג ישראלי פה אחד לתפקיד.

<אליעזר רבינוביץ: בין המשקיפות בשני המקומות נמצאים ארצות הברית, האיחוד האירופאי, יפן, רוסיה, הממלכה המאוחדת ב-SESAME, שווייץ ב- SESAME, יפן, סין.

<אליעזר רבינוביץ: אני חושב שזה מראה לכם על הפוקוס הבינלאומי והחשיבות הבינלאומית שמייחסים לפרויקטים האלה.

<אליעזר רבינוביץ: המאיץ ב-CERN הוא מאיץ ענק.

<אליעזר רבינוביץ: יש אחד כמוהו בעולם, ההיקף שלו 27 קילומטר, הוא עשוי בעומק 100 מטר.

<אליעזר רבינוביץ: הנשיאה כבר יודעת מזמן שהיא מוזמנת, הייתי מזמין גם את יושב ראש ועדת המדע לבוא ולבקר ולראות את המקום עצמו.

<אליעזר רבינוביץ: זה בז'נבה, מרחק שלוש וחצי שעות.

<אליעזר רבינוביץ: המטרה שם והיומרה שם היא לנסות להבין ממה בנוי העולם החומרי, מה המרכיבים שלו ומה החוקים ששולטים בו.

<אליעזר רבינוביץ: אל תדאגו, לא תקבלו פה קורס בפיזיקה, אבל מה שאני כן רוצה שתזכרו, שאת כל האינפורמציה הזאת, ממה בנוי היקום החומרי וממה החוקים ששולטים בו, אפשר לשים על שקף אחד, שהראינו אותו עכשיו בוועדת המדע.

<אליעזר רבינוביץ: זה הדבר המפליא וזה הדבר שדוחף את החוקרים באותו מקום, הסקרנות והרצון להבין ממה בנוי העולם.

<אליעזר רבינוביץ: SESAME זה לא 27 קילומטר היקף, זה 75 מטר על 75 מטר.

<אליעזר רבינוביץ: זה מאיץ אחד, יש מסוגו בעולם סדר גודל של 60 מאיצים.

<אליעזר רבינוביץ: המאיץ שהולך ומסתיים ויתחיל לפעול בשנה הבאה הוא, הייתי אומר בממוצע של המאיצים האלה.

<אליעזר רבינוביץ: אין שום דבר דומה לו במזרח התיכון, האיכות שלו מאוד גבוהה.

<אליעזר רבינוביץ: היתרון הגדול שלו על המאיץ ב-CERN שהוא מאגד בתוכו ומושך לתוכו מדענים מהרבה יותר תחומים, החל מרפואה ועד תארוך ארכיאולוגי של מושגים, דרך כימיה, פיזיקה ומדעי החיים.

<אליעזר רבינוביץ: עדה יונת, כלת פרס נובל, עשתה את עבודת הנובל שלה על מאיץ פחות טוב מהמאיץ שייבנה עכשיו בירדן.

<אליעזר רבינוביץ: עכשיו אני מראה לכם את שמות המדענים הישראליים מהאוניברסיטאות השונות.

<אליעזר רבינוביץ: כל מי שלא נמצא פה, אני מבקש סליחה, עשינו מאמץ גדול שכולם יופיעו וייכנסו לרקורד.

<אליעזר רבינוביץ: האקדמיה עשתה מאמץ גדול על מנת שההישגים המדעיים של מדינת ישראל בתוך אותו מאיץ יגיעו גם לציבור בישראל.

<אליעזר רבינוביץ: אני חושב שאחד ההישגים, זה נמצא בעיתון ווסטי, מאיץ האמונה נמצא ביתד נאמן, הייתה כתבה מאוד ארוכה ומפורטת על המאיץ ביתד נאמן וגם אסנארה הערבית, שאין לי דרך להגיע, גם שם זה הופיע בהרחבה.

<אליעזר רבינוביץ: זאת אומרת, בנוסף לעיתונים ולמדיום הרגיל נעשה מאמץ שההישגים המדעיים המשמעותיים של מדינת ישראל יגיעו גם לשם.

<אליעזר רבינוביץ: בנוסף לזה ישראל החליטה יום אחד שהיא רוצה להיות חברה מלאה ב-CERN.

<אליעזר רבינוביץ: אני אגיד בקיצור את המשמעות של מה שקרה.

<אליעזר רבינוביץ: היינו כמו זוג שחי בחטא, בלי חופה וקידושין הרבה שנים.

<אליעזר רבינוביץ: כל פעם שצד אחד רצה להצטרף הצד השני מצא את כל הסיבות מדוע לא לעשות את זה.

<אליעזר רבינוביץ: באותם מקרים מעטים שהאירופאים רצו שנצטרף, אנחנו אמרנו שזה עולה כסף, עדיף לנו להיות בחינם שם.

<אליעזר רבינוביץ: מצד שני כל פעם שישראל רצתה לעשות את זה אמרו 'בעצם אתם חתומים על ה-NPT, אתם לא חתומים, זכויות אדם אתם מכבדים כראוי?

<אליעזר רבינוביץ: לדעתנו אנחנו מכבדים יותר טוב מכם'.

<אליעזר רבינוביץ: הדבר נהיה מאוד מאוד קשה.

<אליעזר רבינוביץ: ברגע מסוים, ומה שאתם רואים בצד ימין, כך נפתח התהליך, יושב השגריר שלנו בז'נבה, רוני לשנו יער ממשרד החוץ, עם המנכ"ל של CERN ויושב עם נשיא מועצת CERN ואנחנו מגישים את הבקשה.

<אליעזר רבינוביץ: השילוב בין מדע והעולם האחר, אני מראה לכם אותו פה.

<אליעזר רבינוביץ: פה נשיא המדינה לשעבר נרתם לנושא, ראש הממשלה נרתם לנושא, רפי ברק, מנכ"ל משרד החוץ בזמנו, נרתם לנושא, ראש הקרן למדעים והאקדמיה למדעים נרתמה לנושא.

<אליעזר רבינוביץ: פריצת הדרך שלנו באפשרות של ישראל להתקבל ל-CERN חלה ברגע שהוועדה לתכנון ותקצוב בראשותו של מי שהיה אז ראש הוועדה, מנואל טרכטנברג, הוא החליט שהוא מוכן להשקיע בנושא.

<אליעזר רבינוביץ: זה מה ש - - -

אורי מקלב: במה מדובר?

אורי מקלב: באיזה סדר מדובר?

מנואל טרכטנברג: 10 מיליון יורו לשנה.

<אליעזר רבינוביץ: אני צריך להגיד את הסכום המדויק, או שאני אשאיר ככה?

<אליעזר רבינוביץ: אני אשאיר ככה.

מנואל טרכטנברג: זו השקעה רצינית.

<אליעזר רבינוביץ: זו השקעה רצינית וות"ת נושא ב-52%.

<אליעזר רבינוביץ: ב-SESAME, שזה דבר קטן יותר, ישראל הייתה בין המייסדים.

<אליעזר רבינוביץ: הדבר התחיל באוהל בדואי בסיני, הייתה רעידת אדמה, הר סיני רעד, בדיוק ביקרנו בהר סיני והוא רעד ובאמת משהו מיוחד קורה פה במצרים.

<אליעזר רבינוביץ: המאיץ הגדול ב-CERN, גם היה לו עניין בנושא, ואתם רואים פה את יעקב זיו, נשיא האקדמיה למדעים בזמנו, יושב שם.

<אליעזר רבינוביץ: אני אסיע אתכם רגע בעזרתו של ערוץ 10 שנייה לשם.

<אליעזר רבינוביץ: (סרטון).

<אליעזר רבינוביץ: מדענים ישראלים, רשמתי, שמשתתפים.

<אליעזר רבינוביץ: אני מזכיר פה הרבה.

<אליעזר רבינוביץ: בפרט עדה יונת תומכת בנושא.

<אליעזר רבינוביץ: מה טוען העתיד?

<אליעזר רבינוביץ: ב-CERN מאפריל השנה המאיץ ירוץ באנרגיה המקסימלית שלו ואנחנו נלמד לראות האם יש משהו חדש מעבר לחלקיק האיקס שהתגלה או לא.

<אליעזר רבינוביץ: ישראל בונה מערכות חדשות, עוד פעם בעזרת מימון ות"ת ושיתוף פעולה עם כל האוניברסיטאות.

<אליעזר רבינוביץ: SESAME עצמו יתחיל לעבוד משנת 2017.

<אליעזר רבינוביץ: אתם רואים פה את המרכיב הראשון יושב כבר בתוך SESAME, 1.16, עוד 16 מרכיבים כאלה יאוחדו.

<אליעזר רבינוביץ: אני רוצה שיהיה לכם הרושם שהדבר פשוט.

<אליעזר רבינוביץ: הדבר לא פשוט, הוא מורכב ומסובך ואני מראה פה רק את קצה הקרחון.

<אליעזר רבינוביץ: מהבחינה הישראלית הוא היה בלתי אפשרי בלי שיתוף פעולה של כל המשרדים שאני רושם פה, במיוחד משרד המדע.

<אליעזר רבינוביץ: משרד המדע מילא תפקיד מרכזי בכל החלקים האלה ואת השקף אני משאיר לתקופה יותר ארוכה, שתתרשמו.

<אליעזר רבינוביץ: לי באופן אישי, אני אגיד משהו אישי, זה נתן קצת תקווה לעתיד של המדינה, שלפעמים אנחנו יודעים לשלב ידיים.

<אליעזר רבינוביץ: לצערי לא איפה שצריך תמיד, אבל פה הצלחנו לשלב ידיים.

<אליעזר רבינוביץ: בקשר לקשר בין המאיצים.

<אליעזר רבינוביץ: מי שהיו נשיאי המועצה - - -

אורי מקלב: זה קשר פורמלי או שזה קשר מעשי?

<אליעזר רבינוביץ: פרופ' נילי כהן תסביר בדיוק מה החשיבות המשפטית שלו, אבל יש memorandum of understanding בין CERN ובין SESAME.

<נילי כהן: הסכם.

<אליעזר רבינוביץ: נשיא מועצת SESAME, היו לדורותיהם, הראשון היה הרווינג שופר, הוא גם היה מנכ"ל CERN.

<אליעזר רבינוביץ: הנשיא הנוכחי של מועצת SESAME, סר כריס ליולין סמית' מבריטניה, שהוזכרה קודם, היה מנכ"ל CERN.

<אליעזר רבינוביץ: האיש הבא שיתחיל מהרגע שהמאיץ יתחיל לעבוד, כדי שהקרדיט יחולק כמו שצריך, הוא יהיה רולף הוייר, שהיה המנכ"ל עד סוף דצמבר.

<אליעזר רבינוביץ: מדינת ישראל עשתה את זה שהאנשים האלה יהיו מעורבים בתהליך.

<אליעזר רבינוביץ: האיש האחרון שאתם רואים בצד ימין, זה בשבילך, אביטל, זה האיש שהביא את CERN לתודעה של ביליון אנשים בעולם, הוא אמר ש- SESAMEנראית לו כל כך חשובה שהוא רוצה לעבוד בשביל SESAME ו-CERN תשלם לו משכורת בזמן העבודה.

<אליעזר רבינוביץ: אני רוצה לסיים, לפני התודה, אני רוצה שתשמעו עוד פעם משהו יותר טוב.

<אליעזר רבינוביץ: (סרטון).

<אליעזר רבינוביץ: זהו, תודה לכם.

אורי מקלב: יפה מאוד, אתה נותן לנו טעימה קטנה מהעניין הזה, מגרה אותנו למשהו יותר בעניין הזה.

אורי מקלב: זה באמת מאתגר מאוד, וזה שישראל נמצאת, אני מניח שזה גם המדינה, אבל כנראה גם החומר שיש לנו.

אורי מקלב: הבחירה הייתה, אני מניח, מקצועית, קשה להגיד בגלל קשרים דיפלומטיים.

אורי מקלב: חייבים להגיד במקרה הזה שהבחירה המקצועית כאן גברה פה ולכן אנחנו מעריכים את היכולות הגבוהות ואת התרומה החשובה שיש לנו ומה שאפשר לחזק בעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו תיכף נרצה לשמוע התייחסות גם של משרד החוץ, אבל לפני זה פרופ' מנואל טרכטנברג, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: תודה.

מנואל טרכטנברג: הייתי קודם בוועדות ואני צריך לרוץ עוד פעם.

מנואל טרכטנברג: לפני שאני מתייחס לאקדמיה אני רוצה להגיד כמה דברים על מה ששמענו זה עתה.

מנואל טרכטנברג: כמי שליווה את התהליך מאוד מקרוב, של קבלת ישראל ל-CERN כחברה, קשה לתאר כמה שהדבר הזה בסופו של דבר היה תולדה של איש אחד, של פועלו הבלתי נלאה של אליעזר.

מנואל טרכטנברג: אני פה, אני לא מרבה לשבח, בטח לא בפומבי, בסוף אנשים יאמינו לשבחים וזה - - - אבל במקרה הזה, אני אומר לכם, פשוט העקשנות, וגם בצניעות, וזה פשוט לא יתואר.

מנואל טרכטנברג: הרי זה לא היה בכיס, הדבר הזה, לא בצד של CERN ולא בצד הישראלי.

מנואל טרכטנברג: אין ספור ישיבות, של כל הגורמים, משרד החוץ ומשרד האוצר ומשרד ראש הממשלה ומשרד המדע ואנחנו וזה, ואתה יודע, כולם אותו סיפור, כולם אומרים, 'וואו, איזה יופי, בואו ניסע לבקר', אבל לפתוח את הכיס?

מנואל טרכטנברג: כי הרי בסוף צריך לשלם וזה, מה, לעשות איזה שהוא מאמץ?

מנואל טרכטנברג: מה פתאום?

מנואל טרכטנברג: הכול טוב מרחוק.

מנואל טרכטנברג: אליעזר התעקש והתקבלנו.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לכם גם בפן האישי, אני ביקרתי פעמיים ב-CERN.

מנואל טרכטנברג: הטקס של קבלת ישראל ל-CERN, כשהונח דגל ישראל, זו הייתה התמונה שם, אני עד היום נזכר בזה ואני מתרגש בצורה בלתי רגילה.

מנואל טרכטנברג: זה הישג בלתי רגיל של מדינה כנגד כל הסיכויים, שהגיעה למעמד הזה.

מנואל טרכטנברג: זה קודם כל, שנבין את הדברים האלה.

אורי מקלב: זה גם לפי דעתי חסם להחרמות שיש לנו היום.

מנואל טרכטנברג: זה מה שאני רוצה להגיד.

מנואל טרכטנברג: ההשפעה של זה, של עצם העובדה שאנחנו חברים מלאים ב-CERN, עם כל האפשרויות שזה פותח, זה כלי בלתי רגיל להעצמת תדמיתה ומעמדה של ישראל בעולם.

מנואל טרכטנברג: אין בלתו, אין שום דבר שאנחנו יכולים לעשות בפן הדיפלומטי או האחר שמתקרב לתועלות גם בפן של הדיפלומטיה ושל המעמד ושל התדמית של ישראל בעולם, חוץ מזה.

מנואל טרכטנברג: ומילה על האקדמיה.

מנואל טרכטנברג: האקדמיה למדעים זה מוסד מפואר שלא זוכה למספיק תשומת לב ציבורית ולא זוכה למספיק הערכה בציבור.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד את זה בצורה חד וחלק.

אורי מקלב: הנשיאה התייחסה לזה גם.

אורי מקלב: אתה מחזק את מה שהיא אמרה.

מנואל טרכטנברג: נורא חשוב, נילי, אני מאוד שמחתי שהתמנית, את יודעת את זה, שתיתנו את הדעת גם לזה, מכיוון שבסוף זה לא למען האדרתה של האקדמיה למדעים, אלא מכיוון שיש לזה השלכות על איך הציבור תופס את המדע, איך הציבור תופס את ההליכה ללימודים כאלה, את התמיכה הממשלתית שאנחנו רוצים וכו' וכו'.

מנואל טרכטנברג: זה בא מאיזה שהיא תדמית ולאקדמיה יש מקום מרכזי בעשייה הזאת.

מנואל טרכטנברג: אני רק אציין עוד שני דברים.

מנואל טרכטנברג: אחת, פועלה של האקדמיה בהקשר של החזרת מדענים בשיתוף עם ות"ת.

מנואל טרכטנברג: פעולה מדהימה.

מנואל טרכטנברג: לא יודע אם צוין כאן.

<נילי כהן: צוין.

מנואל טרכטנברג: והדבר השני, במתן חוות דעת מקצועיות מדעיות למיזמים.

מנואל טרכטנברג: גם זה, כמו בחקר הים התיכון וכו', שזה שיחק תפקיד מאוד חשוב.

מנואל טרכטנברג: אז תודה, נילי, על מה שאתם עושים, ולאליעזר, באמת כל מדינת ישראל חייבת לו תודה.

אורי מקלב: תודה רבה, פרופ' מנואל טרכטנברג, שאתה גם בדיון הזה ואתה מלווה אותנו.

אורי מקלב: אני לא אגיד שעזבת אותנו כחבר רשמי בוועדה, אני לא אתייחס לזה בקול.

מנואל טרכטנברג: אבל לוועדת החינוך, תגיד.

אורי מקלב: דיברו כאן גם כן על שיתוף פעולה בין ועדת החינוך לוועדת המדע בנושאים, כפי שהציע פרופ' דוד הראל, אולי ביחד נוכל לשלב את זה בפעילות משותפת, בדיון משותף.

אורי מקלב: גם בנושא החשיפה הציבורית, שמה שאנחנו עושים היום זה גם חלק מחשיפה, חשבנו אולי לתרום בחלק הזה של הדוח התלת שנתי של האקדמיה, שמוגש לממשלה.

אורי מקלב: בחוק כנראה זה רק יותר המלצות, אנחנו רוצים להפוך את זה לכלי הרבה יותר רחב, לראות גם את היישום של העניין הזה, את הביקורת של זה.

אורי מקלב: להכניס את זה או בחקיקה, או במעקב שלנו, לראות שהעבודה שמושקעת פה, ובאמת התועלות שאמורות להיות מתוך הדוחות האלה ייושמו באמת.

אורי מקלב: ואז החשיפה, ממילא זה מאיץ כזה קטן, או גדול, של תהליכים והכרה ושל חשיפה, עם עוד דברים שאנחנו צריכים לחשוב.

אורי מקלב: דיברנו על מדעי הרוח, אז מילה, התייחסות, המלצות, דוחות, יקבלו חשיפה ועם החשיפה ההשפעה ממילא יותר גדולה.

אורי מקלב: גב' רז שכטר אביבה, שלום לך.

אורי מקלב: קודם כל אני רוצה לברך אותך שנבחרת לשגרירה באו"ם, בתפקיד?

<אביבה רז שכטר: נכון.

<אביבה רז שכטר: למוסדות האו"ם בז'נבה, המועצה לזכויות אדם והמוסדות האחרים בז'נבה.

אורי מקלב: יפה, אז קודם כל מאחלים לך הצלחה, מהתפקיד שיש לך היום, שזה סמנכ"לית באגף המזרח התיכון.

אורי מקלב: לפני שאת עוזבת אותנו, אנחנו רוצים אותך שם שגרירה שלנו, בדברים שקשורים, אבל מה את יכולה באמת להתייחס לדברים שנאמרו פה?

אורי מקלב: נאמרו פה כמה וכמה דברים ביחס לפעילות שיש, גם יחסי החוץ של האקדמיה, של המדע.

אורי מקלב: אני גם העליתי קשיים שנתקלים בהם, כמו הנושא של ויזות, ובאופן כללי מה אפשר, מה את חושבת לדעתך להתייחס בנושאים האלה שהעלינו?

<אביבה רז שכטר: אז קודם כל תודה רבה.

<אביבה רז שכטר: אני רוצה לברך את הנשיאה, פרופ' נילי כהן, ולהצטרף לדברים של פרופ' טרכטנברג, שעזב, הייתה לי הזכות לפגוש את פרופ' רבינוביץ בפגישה במשרד החוץ ואני רוצה להצטרף קודם כל לשבחים.

<אביבה רז שכטר: שמעתי עליהם גם מקודמיי בתפקיד הנוכחי, השגריר שלנו אביתר מנור וגם השגריר הקודם לשנו יער.

<אביבה רז שכטר: אני לא רוצה לחזור על הנושא שהעלה פרופ' טרכטנברג בהקשר למיתוגה של מדינת ישראל היום.

<אביבה רז שכטר: התפקיד בז'נבה, אגב, מוסדות האו"ם והמועצה לזכויות אדם, אחד התפקידים היותר, בוא נקרא להם מתסכלים היום בזירה, מאחר שאנחנו עדים לפוליטיזציה מתמשכת, גדלה והולכת, ופה יש לנו נקודת אור, לא בקצה המנהרה, אלא כבר היום, בזכות ההישגים העצומים של מדינת ישראל בתחום המדע והטכנולוגיה.

<אביבה רז שכטר: כשאנחנו מסתכלים ספציפית על נושא CERN, על החברות שלנו שהיא בהחלט תודות למאמצים שלך, משרד החוץ תמיד היה שותף לשילוב הזה של נושאים שישראל נמצאת בחזית המכובדת של מדינות שמכירות בזה ושמות הצידה את הפוליטיזציה, וגם כמובן כשאנחנו מסתכלים על הזירה האזורית, והיום בתפקידי כסמנכ"ל אגף המזרח התיכון, שיתוף הפעולה האזורי ויחסי החוץ בזירה הבילטראלית עם ירדן, שיש לנו איתה הסכם שלום, ועם מצרים, הם מבחינה אסטרטגית למדינת ישראל ממש עוגן אסטרטגי.

<אביבה רז שכטר: העובדה שאנחנו יכולים, למרות כוחות האנטי נורמליזציה בירדן ובכל מדינה ערבית היום, לפעול ולעשות פרויקט מהסוג הזה של SESAME הוא נקודת זכות שבהחלט יכולה לתרום גם לפיתוח פנים אחרות של ישראל, גם במובנים של עם לעם וגם בשיתוף הפעולה הפרקטי באזור שלנו, שתמיד אמרנו, מאז הקמתה של מדינת ישראל, שאנחנו לא רק מושיטים יד לשלום, אבל גם רוצים להיות גורם מסייע.

<אביבה רז שכטר: יש לנו במצרים, בקהיר, מרכז אקדמי, שהמועצה שותפה למימונו וגם להמשך החזקתו בתנאים קשים מאוד, בעיקר מאז פרוץ האביב הערבי.

<אביבה רז שכטר: מאז אירועי 2011 אנחנו עובדים ביחד על מנת לשמר מרכז כזה שפועל בתנאים קשים, אבל עדיין יש לנו דריסת רגל אחרת.

<אביבה רז שכטר: אני שוב רוצה לחזור ולומר, משרד החוץ ימשיך ויפעל עם המשרד למדע וטכנולוגיה, עם כל הגורמים השותפים, בוודאי בנושא CERN.

<אביבה רז שכטר: אני אכנס לתפקידי במהלך אוגוסט ואני אהיה שם כדי להמשיך ולסייע ולראות גם יותר ויותר ישראלים, אני מקווה, למרות הפוליטיזציה.

<אביבה רז שכטר: זה אחד הדברים והאתגרים שאנחנו נפעל יחד על מנת למסד.

<אביבה רז שכטר: מבחינתנו, אני יודעת שגם משרד החוץ שותף למימון חלקי, אנחנו נמשיך ונחזק את ה - - -

אורי מקלב: הסמל שלו היה בתוך ה - - -

<אביבה רז שכטר: מהבחינה הזו אני רגועה.

<אביבה רז שכטר: בפרקטיקה אני מקווה מאוד שנוכל להמשיך ולהרחיב את שיתוף הפעולה.

אורי מקלב: מילה אחת, בכל אופן, אפילו שהיום אנחנו לא דנים בזה, אבל במסגרת התפקיד שלך, על החרמה והדרה וחוסר שיתוף פעולה בין מדענים, מה הפעילות שלכם בעניין הזה?

<אביבה רז שכטר: אז מה שאנחנו קוראים בגדול ה-BDS, החרמות והסנקציות נגד ישראל, עדיין, למרות שאתם יודעים שיש היום גם את משרד החוץ וגם את המשרד לנושאים אסטרטגיים, פועלים ומתגברים את כל מה שנקרא הזיקה שלנו לנושאים האלה וזה לא מתחיל מהיום, זה מתחיל שנים אחורה.

<אביבה רז שכטר: היום, בוודאי שמעתם שיש מיזם חדש של העסקת עובדים בקמפוסים למשל, אבל כל הזירה של החברה האזרחית הולכת והופכת להיות זירה הרבה יותר בעייתית, כשממשלות מתחילות להתעורר לשימוש בתנועת ה-BDS לא רק במובנים שהם קוראים להם ביקורת נגד ממשלות, אלא שמאחוריהן יש זיקות אחרות כולל אנטישמיות חדשה והמוטציות שלה.

<אביבה רז שכטר: אנחנו פועלים בזירה הזו, לא מהיום, לגבי הדה לגיטימציה.

<אביבה רז שכטר: נמשיך.

<אביבה רז שכטר: המיקוד של המדע הוא כלי מצוין על מנת להתמודד נגד, כי בסופו של דבר ארגוני החברה האזרחית, ודאי האקדמיה, רואה את ההישגים של מדינת ישראל ולא יכול להיות שותפה למהלכים של ה-BDS.

<אביבה רז שכטר: וזה אחד הכלים הראשיים שאנחנו מתמודדים מולם בקמפוסים ובזירה הזו.

<אביבה רז שכטר: אני רוצה לקוות, אגב, מדברים על תקציבים, היום זה שם המשחק.

<אביבה רז שכטר: ככל שנקבל גם יותר תקציבים נוכל לעשות יותר דברים.

<אביבה רז שכטר: היום משרד החוץ רואה את הנושא הזה כנושא אסטרטגי, כנושא ליבה.

אורי מקלב: תודה רבה, אני רק רוצה לציין לכם, אנחנו באווירה חגיגית, אבל אני פניתי לשר הבריאות בישיבה של הוועדה לפני חודש, נחשף שם שהייתה פנייה של 71 רופאים בריטים להסתדרות הרפואית הלאומית, להוציא את ישראל מההסתדרות הרפואית הלאומית כחברה משם.

אורי מקלב: 71 רופאים, בקשה רשמית שלהם.

אורי מקלב: בתוך הדברים הוא גם מספר שהמכתבים למערכת וכל העיתונים מלאים שם במכתבים של רופאים להחרים את ישראל בגלל עינויים רפואיים בחולים פלסטינים.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים באווירה לא פשוטה, אבל זה צריך להיות כל הזמן על סדר יומנו ושולחננו.

אורי מקלב: לפעמים זה מתחיל בקטן, בשיתופי פעולה מאוד מאוד חשובים וזו פעילות חשובה מאוד שיש שיתוף פעולה בנושא כזה חשוב.

אורי מקלב: אני אומר, חוץ מעצם השותפויות, זה גם חסם חזק מאוד וזו אמירה חזקה מאוד, אבל יחד עם זה אנחנו צריכים את השועלים הקטנים האלה, גם כן צריכים לראות איך מתמודדים איתם.

<אביבה רז שכטר: רק מילה אחרונה בהקשר לזה.

<אביבה רז שכטר: כמובן שזירת המועצה לזכויות אדם זו הזירה, שם עוסקים בנושאים האלה ומעבר לעובדה שיש שם מה שנקרא רוב אוטומטי נגדנו אנחנו עובדים כל הזמן עם מדינות ידידותיות על מנת לא לשנות, כי בסופו של דבר בגלל הרוב האוטומטי לא נוכל לשנות ולבטל, אבל אנחנו משתדלים או למתן או להראות את הפרדוקסים ואת הצביעות הבינלאומית.

<אביבה רז שכטר: זה יילך עם חוקים - - -

אורי מקלב: להשאיר את זה אוטומטי ולא מהותי ולהוכיח שזה לא ככה.

<אביבה רז שכטר: אוטומטי, אמרתי, כי בוודאי לא מהותי.

<אביבה רז שכטר: כשמדינות שהן אחרונות בזירת זכויות האדם הן אלה שמפקחות על העסק אז אנחנו יודעים, אבל אני בפירוש אומרת שזה יהיה התפקיד ונעשה כמיטב יכולתנו.

<אביבה רז שכטר: ואני מתנצלת שאני נאלצת לעזוב, אז אני מודה לכם על האפשרות וכל טוב, בהצלחה רבה.

אורי מקלב: אנחנו מאחלים לך הצלחה גדולה מאוד.

<מירב אורבך: אני רוצה רק עוד משהו אחד.

<מירב אורבך: זה הכי מתאים לי להמשיך את אביבה, בגלל שהמשרד שלנו גם מקדם מה שאפשר בתחום של שיתוף פעולה אזורי ואנחנו נכנסנו לאחרונה.

<מירב אורבך: אנחנו לא הופענו ברשימה של המשרדים, אבל אני מניחה שבמצגת הבאה המשרד שלנו גם יופיע.

אורי מקלב: אוה, זו בשורה טובה.

<מירב אורבך: כמובן מברכים כל מה שמקדם שיתוף פעולה אזורי עם המדינות השכנות שלנו.

אורי מקלב: יופי, תודה על הדברים.

אורי מקלב: אנחנו גם מקבלים בברכה את חברת הכנסת יעל כהן-פארן, חברת הוועדה.

אורי מקלב: היא החליפה את פרופ' טרכטנברג, אנחנו דיברנו על שיתוף הפעולה, היא גם עומדת בראש ועדת המשנה של ועדת המדע והטכנולוגיה לאנרגיה מתחדשת.

אורי מקלב: מינוי חדש של ועדת משנה, גם בעקבות ועידת האקלים שהייתה וגם בגלל חשיבות הנושא.

אורי מקלב: זה דבר שהיא פעלה קודם ואנחנו נראה בזה פעילות רבה מאוד בקרוב.

יעל כהן-פארן: תודה.

אורי מקלב: בבקשה, פרופ' אברהם גובר.

<אברהם גובר: ידידי אליעזר הציג כאן תצוגה מרשימה.

<אברהם גובר: היה לי העונג לשתף איתו פעולה בעבר בהרבה פעילויות בינלאומיות מדעיות, בין השאר משהו שאני חושב שאף פעם לא סיפרנו.

<אברהם גובר: פרופ' נאמן שלח אותנו, מתי זה היה?

<אברהם גובר: לפני 30 שנה?

<אליעזר רבינוביץ: לא סיפרנו ולא נספר.

<אברהם גובר: קשרים שאנחנו ניסינו לפתח עם מדינות ערב.

<אברהם גובר: עמיתי פרופ' אהרון פרידמן, שיושב לצדי, ראש מרכז המאיצים באריאל ואנוכי ביקשנו את רשות הדיבור בכדי להציג, אני כראש מרכז FEL, מקורות קרינה ושימושיהם, שמשותף לאוניברסיטת תל אביב ואריאל, להציג פעילות של מחקר מדעי וטכנולוגי חלוצי בתחום מאיצים ובתחום מקורות קרינה שמתנהל בארץ, כהשלמה למה ששמענו על שימושים במאיצים בחוץ לארץ.

<אברהם גובר: הפעילות הזו התחילה לפני 30 שנה ביוזמת פרופ' יובל נאמן, בעידוד ובמימון האקדמיה ומשרד המדע.

<אברהם גובר: כמה מהאנשים שעזרו לנו נמצאים עדיין כאן, ד"ר צדוק ומשרד המדע.

<אברהם גובר: אנחנו מאוד מעריכים את התרומה שזכינו בה, גם ממשרד הביטחון, גם ממשרד המדע וממשרד האנרגיה בזמנו, כאשר פרופ' נאמן עמד בראש המשרדים האלה.

<אברהם גובר: וגם אחר כך.

<אברהם גובר: צריך להסביר שמדענים שעוסקים בתחום הזה מתחלקים לשני סוגים, אלה שמפתחים מאיצי חלקיקים ומקורות קרינה אלקטרו מגנטית מתחום המיקרוגל ועד אקס ריי, ואלה שמשתמשים בחלקיקים המואצים או בקרינה שהם מייצרים.

<אברהם גובר: בישראל מרבית המדענים הם משתמשים, אלה חוקרים ברמה של חזית המחקר העולמית, הבולטת שבהן היא עדה יונת, שכולנו יודעים עליה, ובכדי להתחרות בעולם הם נעזרים במרכזי המשתמשים הגדולים בחו"ל, ב-CERN, ב-ESRF, בגרנובל וב-SESAME, אנחנו מקווים החל משנה הבאה.

<אברהם גובר: מצד שני יש בארץ מדענים מעולים העוסקים בפיתוח מאיצים ומקורות קרינה, רובם תורמים את הידע שלהם במסגרת שיתופי פעולה בחו"ל, אך ביכולתם ובכוונתם לפתח תחום מדע זה, תחום של פיזיקת המאיצים ומקורות קרינה, גם בארץ.

<אברהם גובר: המטרה העיקרית של מפתחי המאיצים והמקורות הוא להעניק למשתמשים את התנאים הטובים ביותר לביצוע מחקר מדעי מתקדם, כמו גם שימושים חשובים אחרים, רפואיים וטכנולוגיים, שיש למקורות הקרינה האלה.

<אברהם גובר: מתוך הכרה מקרוב של השימושים אנחנו תומכים בפה מלא בתמיכה שמעניקים האקדמיה למדעים ומשרדי הממשלה בשימושי המאיצים והקרינה בחו"ל, ב-CERN, ב-ESRF וב-SESAME.

<אברהם גובר: יחד עם זאת חשוב לנו לציין שלצורך תמיכה בפעילות של משתמשי הקרינה בחו"ל ועל מנת לקדם שימוש במתקנים מקומיים יש צורך לעודד את המדענים וקבוצות המחקר המעטות בארץ העוסקות בפיתוח מאיצים ומקורות קרינה.

<אברהם גובר: פעילותם תאפשר פיתוח מאיצים קומפקטיים המבוססים על טכנולוגיה חדשה של האצת לייזר.

<אברהם גובר: הנה מילת מפתח שאני מאמין שתיקלט, מאיץ לייזר זו טכנולוגיה מבטיחה שאנחנו מאמינים שתאפשר בעתיד להאיץ חלקיקים בקצב של שלושה סדרי גודל יותר מאשר המאיצים הקיימים.

אורי מקלב: אם היה זמן מספיק היינו שמחים לשמוע, זה באמת מעניין ומסקרן, אבל בגלל קוצר הזמן אנחנו - - -

<אברהם גובר: כן, אני אקצר.

<אברהם גובר: הידע בתחום המאיצים בארץ מצומצם למדי בהשוואה למרבית המדינות המפותחות.

<אברהם גובר: הצעד החלוצי החל לפני 30 שנה, כפי שאמרתי, בשיתוף פעולה עם מכון וייצמן, רפאל וקמ"ג כאשר הפכנו מאיץ יונים ישן והפכנו אותו ל-FEL, לייזר אלקטרונים חופשיים, במכון וייצמן.

<אברהם גובר: המאיץ הזה והמקור הועבר בשנות ה-90 לאריאל והפך להיות מרכז ידע של משרד המדע, זה היה אז ביוזמת חגית מסר במקרה, היא הייתה אז המדענית הראשית.

<אברהם גובר: אנחנו אסירי תודה על התרומה הקריטית, גם של האקדמיה, אשר הקימה ועדה מיוחדת בראשות פרופ' משה דויטש לאיתור משתמשים לקרינה הזאת ולהמלצה על מרכז הידע.

<אברהם גובר: מרכז הידע הזה ממשיך היום באריאל בפיתוח ידע בנושאי מאיצים ובמקורות קרינה והוא עומד להתרחב היום עם קליטת מאיץ חדש של 6 מיליון אלקטרון וולט ועל זה עמיתי אהרון פרידמן יוכל לספר.

<אברהם גובר: חשוב לדווח לסיום על התפתחות חיובית משמעותית שהושגה בתחום הזה בתחום של תכנון תשתיות.

<אברהם גובר: פועלת כיום ועדה מייעצת לוות"ת, בראשות פרופ' דוד הורן, שהוקמה במטרה לגבש מפת דרכים לתשתיות מדע לאומיות.

<אברהם גובר: הקבוצה שלנו בתל אביב ובאריאל איחדה כוחות עם קבוצות המחקר בתחום זה באוניברסיטה העברית, מכון וייצמן, הטכניון ואוניברסיטת בר אילן והגישה הצעה לפיתוח תשתיות לאומיות בנושא לייזרים רבי עוצמה ומאיצי לייזר.

<אברהם גובר: ההצעה נדונה באופן חיובי על ידי ועדת הפיזיקה והומלץ לבדוק את השמתה בתכנית התשתיות בשנה הבאה.

<אברהם גובר: במקביל במכון וייצמן הוחלט לגייס לאחרונה מדען בכיר מאוד, אנחנו מכירים אותו בתחום המדעי שלנו, ויקטור מלכה, והקציב תקציב נכבד להקמת מעבדה מתקדמת למאיצי לייזר.

אורי מקלב: אני רואה שאתה רואה את פיתוח המחר בלייזרים.

אורי מקלב: אני מבין מדבריך, פרופ' גובר.

אורי מקלב: הסיכום של הדברים, שאתה רואה את העתיד בנושא פיתוח מאיצי לייזר.

<אברהם גובר: ומקורות לשימוש בארץ.

<אברהם גובר: אני כבר מסיים.

אורי מקלב: אנחנו חדשנים בעניין הזה.

<אברהם גובר: כן.

<אברהם גובר: הפעילות החשובה בארץ שתיארתי איננה תחליף למרכזי המשתמשים הגדולים הקיימים בחו"ל, אבל היא תוכל למקורות קרינה מקומיים בעלי תכונות משלימות וייחודיות אשר יאפשרו לחלק מהמשתמשים לבצע ניסויים בארץ ואף למשוך משתמשים מחוץ לארץ.

<אברהם גובר: המטרה שלנו בדיווח הזה היא להפנות תשומת לב לפיתוח הקיים בארץ של מאיצים ומקורות קרינה, קומפקטיים וחדשניים, ולצורך להפנות משאבים למסלול זה במקביל לתמיכה במשתמשים בחו"ל.

אורי מקלב: תודה רבה, באמת דברים חשובים מאוד, רק הזמן קצר ואנחנו נבקש מפרופ' אהרון פרידמן ממש במספר משפטים בעניין הזה.

<אהרן פרידמן: אני אקצר.

אורי מקלב: תחום מעניין ומרתק.

אורי מקלב: אני מבין שזה משלים את מה שדיבר פרופ' אברהם גובר.

<אהרן פרידמן: בהחלט.

<אהרן פרידמן: כבוד היושב ראש ונשיאת האקדמיה.

<אהרן פרידמן: אני צריך להתנצל, אני לא מכיר את רובכם, אני הגעתי לארץ לפני שלוש שנים מארצות הברית, לא הספקתי עוד להכיר את רוב האנשים שנמצאים פה.

אורי מקלב: אבל היית בארץ פעם, לפי העברית זה לא נראה ככה.

<אהרן פרידמן: הייתי בארץ פעם, כן.

<אהרן פרידמן: אני מדען חוזר.

<אהרן פרידמן: הייתי 30 שנה בארצות הברית.

<אהרן פרידמן: כמו שפרופ' גובר אמר, אנחנו לא מתיימרים כאן להחליף את CERN או אפילו את גרנובל או את SESAME.

<אהרן פרידמן: אני הייתי אחד מהמפתחים של מקור האור ב - - - שהיה מקור האור הראשון בעולם, שם היה לי תקציב, היה תקציב למחלקה, של 30 מיליון דולר בשנה, החלק שלי היה 10 מיליון דולר בשנה.

<אהרן פרידמן: אני לא חושב שזה משהו שאפשר לעשות כאן.

<אהרן פרידמן: אבל אנחנו מנסים להתרכז בדברים שאולי אי אפשר לקבל אותם ב-CERN או בגרנובל.

<אהרן פרידמן: אולי במקום לדבר על המאיץ אני רוצה לדבר על השימושים שכמו שאמרתי, זה לא שימושים שהם כל כך רלוונטיים לגרנובל ול-CERN.

<אהרן פרידמן: יש לנו מחקר סרטן, יש לנו מחקר של העברת אנרגיה, זיהוי קרקעות.

<אהרן פרידמן: אלה מחקרים שמתבצעים היום.

<אהרן פרידמן: יש מחקר של הדמיות לצרכים רפואיים וקרינה לא מזיקה, לא מייננת.

<אהרן פרידמן: יש לנו כיום שני מאיצים, מגיע אלינו עוד מאיץ, כמו שפרופ' גובר הזכיר, מארצות הברית, זה מאיץ מאוד מתקדם, מאוד קטן, דרך אגב, זה הגודל שלו, משהו כזה, והוא ייחודי בעולם.

<אהרן פרידמן: כמובן שהמאמץ העיקרי שלנו לעתיד ובזה אני רוצה לחזק את דבריו של חבר הכנסת דב חנין, שאמר שאנחנו צריכים לפתח לעתיד, זה מאיצי לייזר.

<אהרן פרידמן: אני חושב שגם ות"ת, גם מכון וייצמן וגם האוניברסיטאות האחרות ששותפות איתנו, הכירו בעובדה שזה העתיד של הפיזיקה השימושית.

<אהרן פרידמן: היום באיחוד האירופאי ההקצאות הגדולות ביותר הולכות לתחום הזה.

<אהרן פרידמן: אני חושב שאנחנו לא צריכים לפגר מאחוריהם, יש לנו סיכוי טוב להיות בשורה הראשונה ואני חושב שאנחנו צריכים להישאר שם.

<אהרן פרידמן: תודה רבה.

אורי מקלב: דברים חשובים מאוד.

אורי מקלב: עושה רושם שיש לנו נושא שאפשר להיות בו נחשונים, יש לנו גם את החומר האנושי הטוב ביותר וזה בהחלט יכול להיות, אם אתה אומר שבאירופה - - - אני מניח גם שהנושא של הלייזר יכול להיות לפיתוחים אחרים, לא קשורים לדברים האלה, לתחום הרפואה אתה אומר ועוד תחומים, שהם יכולים להיות פורצי דרך ובעלי השפעה רבה ושגם מביאים הרבה תועלת.

אורי מקלב: אני כל הזמן חושב איך אני יכול, אני לא יכול להתרכז בנושא הזה, אבל לשמוע בהזדמנות בצורה הרבה יותר רחבה, גם לעזור לכם בעניין הזה.

אורי מקלב: נראה לי, חברת הכנסת יעל כהן-פארן, שתרצי להתייחס, אבל לפני זה פרופ' נעם אדיר, תציג את עצמך, אחרון הדוברים.

<נעם אדיר: גם אני אקצר.

<נעם אדיר: אני מהטכניון.

<נעם אדיר: אני יושב ראש הוועדה לקרינת סינכרוטרון של האקדמיה הלאומית למדעים.

<נעם אדיר: המטרה שלנו בעצם היא למקסם את השימוש של המשתמשים המדענים בארץ בכל מתקני הסינכרוטרון למיניהם, בעיקר ESRF וגרנובל.

<נעם אדיר: יש עשרות קבוצות של משתמשים, כל שנה נוסעים עם מאות סטודנטים, אחד מפלאי העולם באמת, עם הרבה תוצאות.

<נעם אדיר: חלק מהדברים כבר תוארו פה.

<נעם אדיר: אנחנו כמובן גם משתתפים במאמץ של להבין כיצד ישראל תוכל להשתמש בצורה היעילה ביותר ב-SESAME וזה מאמץ שכולנו רוצים שזה יצליח והלוואי שזה יהיה בקרוב.

אורי מקלב: שיתוף הפעולה שלכם, איפה אתם נמצאים?

<נעם אדיר: בגרנובל יש בעצם את מתקן הסינכרוטרון המתקדם, הוא הולך להיות עוד יותר מתקדם בזמן הקרוב.

<נעם אדיר: ישראל חברה.

אורי מקלב: ויש שיתוף פעולה עם כל המדינות?

<נעם אדיר: שיתוף פעולה.

<נעם אדיר: אנחנו מה שנקרא scientific associates ואפילו לפני שנתיים פרופ' רות ארנון הייתה וחתמה על חוזה לחמש שנים.

<נעם אדיר: יש מעורבות מאוד גדולה של האקדמיה והתוצאות פשוט נפלאות.

<נעם אדיר: הרבה מעורבות של מדענים גם בתפעול של המתקן.

אורי מקלב: גם מדענים צעירים?

<נעם אדיר: המון מדענים צעירים.

<נעם אדיר: אני דואג לכך שיגיעו לשם בעיקר צעירים וצעירות, שיראו מדע ברמה בינלאומית.

<קריאה: שיראו את עדה יונת עושה מדע.

אורי מקלב: יפה מאוד.

<נילי כהן: ממש משפט אחד.

<נילי כהן: תודה לפרופ' נעם אדיר.

<נילי כהן: כפי שנאמר לנו הוא יושב ראש הוועדה לקרינת סינכרוטרון בגרנובל מטעם האקדמיה.

<נילי כהן: אתה לקראת סיום תפקידך והאקדמיה רוצה להודות לך על שירותך המסור והנאמן.

<נילי כהן: תודה רבה.

אורי מקלב: גם אנחנו מצטרפים.

יעל כהן-פארן: אני הגעתי לקראת סוף הדיון ואני מתנצלת.

יעל כהן-פארן: אני לא יודעת כמה מכם יודעים, את דרכי בחיים התחלתי בלימודי פיזיקה ואפילו סיימתי בזה תואר ראשון וזה לא טריוויאלי, אפילו התחלתי תואר שני, אבל פה עצרתי.

יעל כהן-פארן: למדתי תואר ראשון כאן בגבעת רם ותואר שני בבן גוריון במכון לאנרגיית השמש ואז הבנתי, ופה אני רוצה להביא את דבריי, אני הבנתי באופן אישי, החלטה אישית שלי, שהמדע כבר שם.

יעל כהן-פארן: כבר ב-99' אפשר היה להפיק יופי של אנרגיית שמש אבל הפוליטיקה לא, ולכן עברתי צד.

יעל כהן-פארן: לא כל כך מהר הגעתי לפה, אבל עשיתי כברת דרך באמצע דרך ארגונים לשינוי חברתי וארגונים סביבתיים.

יעל כהן-פארן: אני חושבת שפה, בוועדת המדע, אני חושבת שזה המקום היחיד שהכנסת נפגשת עם המדע באמת, עם המדענים באמת וזה המקום גם שלי כחברת כנסת לפנות אליכם, חברת כנסת חדשה וטרייה, תביאו לנו את הדברים שאנחנו נוריד את זה, ננסה לפחות, משם לרמת הקרקע ולרמת מה עושים הלאה ואיך לוקחים את זה קדימה.

יעל כהן-פארן: בין אם זה בפתרונות שהמדע כבר נותן לתחומים רבים מאוד בעולם, ואני באה מהכיוון הסביבתי ואנרגיית השמש וכו', אז אנחנו יודעים שהיא כבר פה.

יעל כהן-פארן: טוב, היא פה תמיד, אבל היא פה גם מבחינת ניצול שלה הרבה שנים, אבל עדיין לא הגענו לניצול אמיתי, גם לא בישראל, ואנחנו רק בתחילת הדרך.

יעל כהן-פארן: גם בהרבה מאוד תחומים אחרים, אני רואה לאורך השנים איך ישראל הלכה וצמצמה את ההשקעות שלה במדע ובאקדמיה ואנחנו מאבדים את היתרון היחסי שלנו כמדינה שבאמת יש פה מוחות מבריקים, אנחנו מאבדים אותם החוצה, מאבדים את היתרון הזה שהוא חשוב, הוא קריטי לכלכלה ולעתיד שלנו פה.

יעל כהן-פארן: אז מה שאני פונה אליכם, באמת גם אני, בתור חברת כנסת שהנושאים האלה מאוד מאוד חשובים וקרובים ללבי, וגם כוועדה, זה המקום להביא אותם באמת, איך אנחנו כאן בכנסת מקדמים את זה קדימה ולא נותנים לזה ללכת אחורה.

יעל כהן-פארן: תודה.

אורי מקלב: תודה רבה, דברים חשובים מאוד.

אורי מקלב: ננסה באמת לעשות כמו שאת הצעת.

<אבי ענתי: אני רציתי להוסיף בנושא SESAME שהדבר הבא, כל הפעילות שנעשתה, באמת פעילות מאוד מבורכת, נעשתה לא בצורה ממוסדת ועכשיו המשרד נוקט במהלך למסד את כל הנושא הזה.

<אבי ענתי: אנחנו מגישים הצעת מחליטים לממשלה שסוף סוף תהיה החלטת ממשלה על הנושא הזה.

<אבי ענתי: עד עכשיו פעלנו בצורה קצת פרטיזנית, אבל פעלנו והצלחנו.

<אבי ענתי: דבר נוסף שרציתי להוסיף, שלא בכדי ב-SESAME כל הפעולות, כל ההחלטות צריכות להתקבל בהסכמה פה אחד ויש זכות וטו למדינות.

<אבי ענתי: כך שגם הבחירה של פרופ' רבינוביץ וגם פעולות אחרות שנעשו, אנחנו בינתיים שורדים ומצליחים.

<אבי ענתי: וזה מה שחשוב להגיד.

אורי מקלב: טוב לסיים באווירה אופטימית.

<צביקה רובינשטיין: אז אולי אני אגיד מילה.

<צביקה רובינשטיין: אני ממשרד הכלכלה, אני אחראי על שת"פ בינלאומי במערך הטכנולוגי של מה שהיה לשכת המדען הראשי, היום זה הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית ואנחנו התחלנו לפעול ביחד, אנחנו פועלים בימים אלה כדי לקחת חלק מאותן פעילויות שעד עכשיו שמענו על הצד המחקרי אקדמי, ולחבר את זה קצת לאזור התעשייה ולעבר השוק.

<צביקה רובינשטיין: אנחנו בתהליך כעת של לנסות ולפעול בשני צירים, ציר אחד שפעל פה פרופ' גיורא מיקנברג במשך 24 שנים, בהתנדבות הייתי אומר, ולנסות לערב את התעשייה הישראלית בפעילויות של מכרזים ב-CERN.

<צביקה רובינשטיין: הוא פרש לאחר 24 שנים, בקיץ האחרון, ואנחנו במשרד הכלכלה מנסים לפעול בשני צירים כעת.

<צביקה רובינשטיין: הציר הראשון זה להמשיך את המהלך הזה של - - -

אורי מקלב: המכרזים באיזה תחום?

אורי מקלב: של תשתיות, של מה?

<צביקה רובינשטיין: שירותים וציוד, פתרונות.

אורי מקלב: זאת אומרת לאו דווקא בתחום המדע.

<צביקה רובינשטיין: פתרונות הנדסיים, תשתיות וכן הלאה שמשמשות למחקר שם ב-CERN.

אורי מקלב: יש לנו יתרון בתחום הזה?

<צביקה רובינשטיין: כנראה שכן, כי הייתה זכייה של בין 2 ל-3 מיליון אירו, לא סכומי עתק, לשנה.

אורי מקלב: באיזה תחום?

<צביקה רובינשטיין: במגוון תחומים, החל מפתרונות מכניים ודרך תקשורת סיב אופטית ופתרונות מחשוב.

אורי מקלב: הפרויקט באיזה עלות?

<קריאה: מיליון דולר לשנה.

<צביקה רובינשטיין: אבל אנחנו רשאים לנצל לפי החלק היחסי שאנחנו פועלים שם, שזה מספר מיליונים, אבל אנחנו פועלים להגדיל את זה.

אורי מקלב: זה חשוב מאוד.

אורי מקלב: אני מאוד מעודד את הדבר הזה, צריך להאמין בדרך שאפשר להשיג ולקדם את זה.

<צביקה רובינשטיין: אז אנחנו מנסים, אחת, לעשות את המהלך הזה, אבל לא פחות חשוב זה לנסות להגיע למהלך של שיתוף פעולה טכנולוגי ופיתוח טכנולוגיות משותפות, כלומר להביא את היכולות הטכנולוגיות שאנחנו שומעים עליהן ביום יום, על תעשיית ההיי טק וכן הלאה, ולערב חברות ישראליות לעשות שת"פ במסגרת הפעילות ב-CERN.

<צביקה רובינשטיין: בעצם פרופ' רבינוביץ כאן, מעבר למסייע ודוחף, יצר לנו קשר לאחרונה עם מנהל המאיץ הגדול מתוך כוונה שאנחנו ניפגש וננסה לבחון כיצד מייצרים ממש שת"פ פיתוח טכנולוגיות משולבות ישראליות וחברות זרות.

<צביקה רובינשטיין: לזה יש שתי עוצמות, אחת זה ייצור של טכנולוגיות ישראליות, ושתיים, מו"פ משותף ובזה לקדם את המו"פ של התעשייה כאן.

אורי מקלב: יפה מאוד.

אורי מקלב: אני רואה לפי שפת הגוף של פרופ' אליעזר רבינוביץ שהוא מרוצה משיתוף הפעולה הזה.

<צביקה רובינשטיין: הוא אחד המנועים הרציניים פה.

אורי מקלב: רבותיי, אנחנו חייבים לסיים.

אורי מקלב: קודם כל להודות לכם ששיתפתם אותנו, מאוד התרשמנו, לנו היה מאוד חשוב לפגוש אתכם, לראות, להתרשם, אפילו שזה היה ככה על קצה המזלג וטעימות קטנות מהפעילות החשובה והמיוחדת שלכם, של האקדמיה הלאומית למדעים.

אורי מקלב: שוב אני מברך אותך בהצלחה, כפי שאת אמרת, עם הצוות המיוחד, המקצועי והמסור, הערכי מאוד שקיים אצלכם.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להיות שותפים בכל התחומים האלה.

אורי מקלב: אני לא אחזור עכשיו על כל מה שדיברנו, אנחנו נסכם בינינו ואנחנו נראה איך אנחנו ממשיכים בשיתוף הפעולה, מקדמים, להיות שותפים בלקדם את הפעילות שלכם.

אורי מקלב: ואני אומר גם החשיפה, שזה חלק מהעניין.

אורי מקלב: צהריים טובים, כל טוב, תודה רבה.