ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 99, 2016-03-27 09:00

אברהם נגוסה: תודה רבה, אדוני ראש העיר.

אברהם נגוסה: אנחנו פותחים את דיון ועדת העלייה והקליטה בעיריית תל אביב.

אברהם נגוסה: אנחנו הגענו לכאן על מנת גם לקבל עדכון ולשמוע מהעירייה בעניין קליטת העלייה וגם לאחר מכן החלק השני, אחרי שנקבל עדכון, אנחנו נצא לשטח, נעשה סיור, ניפגש עם העולים ואנחנו נראה וגם נשמע מהעולים התושבים בעיר.

אברהם נגוסה: איתי חבר הכנסת יואל רזבוזוב, יושב ראש ועדת העלייה והקליטה לשעבר, חברת הכנסת קסניה סבטלובה תצטרף יותר מאוחר לסיור.

אברהם נגוסה: הצוות של ועדת העלייה והקליטה, דנה גורדון שושני, מנהלת הוועדה, ציפי גלעדי, ראש התחום הפרלמנטרי, יגאל אמיתי, דובר הוועדה, צח בן יהודה, חוקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, ישמבל קפלה, עוזר פרלמנטרי שלי, ואורי פארדניק, עוזר פרלמנטרי שלי, הרשם הפרלמנטרי וגם תומר וקנין, מאבטח מהכנסת.

אברהם נגוסה: זה הצוות שהגענו לכאן.

אברהם נגוסה: נמצאים נציגי המשרדים, משרדי הממשלה, משרד העלייה והקליטה, משרד החינוך, משרד הרווחה והשירותים החברתיים והאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: אלה הנציגים שנמצאים פה.

אברהם נגוסה: עכשיו אני מעביר את זכות הדיבור לעירייה, אתם תחליטו מי מדבר.

אברהם נגוסה: אנחנו נשמח לקבל עדכון ואני מבין שהסגנית מהרטה - - -

<מהרטה ברוך רון: כן, בוקר טוב לכולם.

<מהרטה ברוך רון: ברוכים הבאים, אני מהרטה, סגנית ראש העיר וממונה על השירותים החברתיים, כשהנושא של קליטת עלייה הוא תחת המינהל הזה.

<מהרטה ברוך רון: אני מאוד שמחה לארח אותך כסגנית ראש העיר ואתה כחבר כנסת כאן בעיר הזאת, בעיר תל אביב-יפו.

<מהרטה ברוך רון: אנחנו קולטים עלייה הרבה שנים, כמו שראש העיר אמר, אנחנו גם בשנים האחרונות הפכנו להיות מוקד קליטת עלייה מאוד רציני.

<מהרטה ברוך רון: לי ולך מן הסתם הנגיעה יותר אישית לקהילה האתיופית שנמצאת ביפו ג' ויפו ד', היא סמלית ומשמעותית עבורנו.

<מהרטה ברוך רון: אני יכולה להגיד כסגנית ראש העיר הזאת וכמי שמכירה את הפעילות ואת העשייה עבור העולים מאתיופיה שנעשית פה פעילות מאוד מאוד יפה.

<מהרטה ברוך רון: אני יכולה רק לקוות ששאר הערים נותנות מענה באותה מידה שאנחנו כאן בעיר תל אביב מספקים.

<מהרטה ברוך רון: מן הסתם בסיור אנחנו נראה את התושבים, נפגוש, נראה את הפעילויות שנעשות שם.

<מהרטה ברוך רון: ברוכים הבאים ואני מקווה שתצאו אופטימיים מהסיור הזה.

<עמי כץ: בוקר טוב, שמי כץ, אני מנכ"ל המִשלמה ליפו, זה הרשות העירונית לפיתוח יפו.

<עמי כץ: כפי שראש העיר וסגנית ראש העיר הציגו, תל אביב-יפו קולטת עלייה שנים רבות.

<עמי כץ: אמיר דור, מנהל הרשות העירונית לקליטת עלייה, יציג בפניכם מצגת על כל נושא קליטת העולים החדשים בעיר תל אביב-יפו.

<קריאה: רק דבר אחד חסר במצגת, התאריך העברי.

<עמי כץ: תודה.

<עמי כץ: לאחר מכן, מהמקרו של קליטת העלייה בכלל העיר שאמיר יציג נרד למיקרו של יפו.

<עמי כץ: כפי שסגנית ראש העיר ציינה, נושא קליטת עולי אתיופיה ביפו הוא אחד הנושאים המרכזיים בעיר היום והוא בהחלט עומד בראש מעייננו כרשות העירונית לפיתוח יפו.

<עמי כץ: אז נתחיל.

<אמיר דור: תודה רבה.

<אמיר דור: אני אציג בגדול את מה שקורה בעיר מבחינת קליטת עלייה, ואחרי זה אסמרה, שהוא מנהל המוקד שלנו לקהילה האתיופית, וישי, שהוא מנהל מחלקת חוצות יפו, יציג גם את הפן הרווחתי בקליטת העולים.

<אמיר דור: רק אני מבקש מכולם להקפיד על זמנים, כי בעשר וחצי אנחנו יוצאים מפה, כי הסיור הוא מאוד מהותי מבחינתנו.

<אמיר דור: אני גם אקצר וכל האחרים שמציגים, נא לקצר, אנחנו רוצים בעשר וחצי על מנת שנוכל לעמוד בלוחות הזמנים, כי אנשים מחכים.

<אמיר דור: מבחינת הנתונים היבשים, לכאורה בתל אביב יש 56,000 עולים, זה העולים שעלו משנת 1990.

<אמיר דור: הנתון קצת מטעה, כי לכאורה לפי ההגדרות של משרד הקליטה עולה של 26-27 שנה הוא עדיין עולה, לנו זה קצת מוזר, אבל זה מבחינת המספרים היבשים.

<אמיר דור: סך הכול 13% לפי הנתון הזה מתושבי העיר הם עולים חדשים.

<אמיר דור: הנתונים היותר מעניינים, שאנחנו כבר שנתיים ברציפות עיר קולטת מספר אחת בארץ, זו השנה השנייה, 3,600 נפשות בערך הגיעו ב-2015 לתל אביב, ומה שמעניין, ההתפלגויות שונות לגמרי מהשנים הקודמות.

<אמיר דור: חלה תמורה מאוד גדולה בתמהיל של העולים שהגיעו לעיר הזאת.

<אמיר דור: אנחנו עכשיו רואים הרבה מאוד עולים מארצות המערב, בעיקר דוברי אנגלית ודוברי צרפתית, וגם דוברי רוסית, ייאמר לזכותנו.

<אמיר דור: סך הכול ההתפלגות מעניינת מאוד, מבחינת עולי צרפת אנחנו מספר שתיים בארץ אחרי נתניה, כבר שנה שנייה ברציפות, ואנחנו מאוד גאים על זה.

<אמיר דור: דוברי אנגלית, אנחנו מספר שתיים אחרי ירושלים, אבל התמהיל של דוברי אנגלית שונה לגמרי מירושלים כי פה זה אוכלוסייה צעירה, משכילה, בגילאי 35, חילונית בעיקר, לעומת ירושלים, שזו אוכלוסייה שהיא יותר עם אוריינטציה דתית.

<אמיר דור: כפי שאתם רואים, המספרים של העולים בחמש השנים האחרונות, מעל 12,000 עולים שהגיעו לתל אביב ואתם רואים את ההתפלגות בעיניים, מעל 3,000 דוברי אנגלית, 4,000 דוברי צרפתית ו-3,000 דוברי רוסית.

<אמיר דור: בעיקר היום מה שמאפיין את העולים מרוסיה לתל אביב, שהם מגיעים בעיקר מהערים הגדולות, ממוסקבה וסנט פטרבורג.

<אמיר דור: אחד הדברים הגדולים זה הפחד שלהם ממה שהולך שם בעקבות מה שפוטין עושה בעניין של זכויות אזרח, כל הסיפור של הלהט"בים ויש להם פחד די גדול שעוד פעם מסך הברזל יירד, אז הם מנצלים את ההזדמנות ובאים.

יואל רזבוזוב: פה כתוב אוקראינה.

<אמיר דור: כן, גם אוקראינה, כי אוקראינה מבחינת המשרד היא אוכלוסייה מועדפת, אבל בגדול האוקראינים פחות מגיעים לתל אביב, כי יוקר המחיה בתל אביב הוא גבוה, אז קשה להם להיות פה.

<אמיר דור: עוד פעם, כפי שאתם רואים, הסיבות שהפכו את תל אביב לעיר מספר אחת בארץ, חלק מהסיבות זה סיבות אקסוגניות לנו, זה כל מה שקורה היום באירופה, מה שקורה בצרפת, בבריסל, באוקראינה, וכל המשבר הכלכלי שהיה בזמנו במערב אירופה ובצפון אמריקה, וגם הסיבה הפנימית, שאנחנו כעיר מאוד אטרקטיביים, גם הפריחה הכלכלית, גם הרב תרבותיות, גם הסובלנות של העיר הזאת שמכילה את כל התושבים, את כל הדעות.

<אמיר דור: בסך הכול אנחנו מהווים כבר שנתיים ברציפות את היעד מספר אחת ואנחנו מאוד שמחים על כך.

<אמיר דור: עד 2014 בעיקר התמקדנו באוכלוסיות הקלאסיות שלנו, של דוברי רוסית ודוברי אמהרית, אחרי זה אסמרה וישי ידברו יותר בפירוט על הקהילה האתיופית ביפו ומה שאנחנו עושים למענם, אבל סך הכול עד 2014 רוב השירותים שניתנו בעיר היו לדוברי השפות האלה.

<אמיר דור: המהפך הגדול התחיל, פה אני חייב לציין את משרד העלייה והקליטה, שהוא שותף אסטרטגי מספר אחת שלנו, אני אומר את זה תחת כל עץ רענן, ובשיתוף עם המשרד נכנסנו לפרויקט שנקרא עידוד עלייה ואז יש לנו היום חמישה פרויקטורים דוברי שפות, שלושה דוברי צרפתית, אחד אנגלית ואחד רוסית ויש לנו גם פרויקטורית לעולים צעירים.

<אמיר דור: קיבלנו את זה באוגוסט 2011 וזה עשה שינוי מאוד דרמטי מבחינת העיר, מבחינת השירותים שאנחנו נותנים לעולים דוברי האנגלית והצרפתית.

<אמיר דור: להגיד לכם בכנות, עד 2014 השירות שנתנו בשפות האלה לא היה מרשים, בלשון המעטה.

<אמיר דור: בזכות זה שנכנסנו לשותפות עם המשרד חל שינוי מאוד דרמטי מבחינתנו.

<אמיר דור: בעקבות זה אנחנו עושים המון פעילויות בעניין של פרויקט עידוד עלייה, החל בעידוד עלייה באמצעות השתתפות בירידי עלייה בחו"ל.

<אמיר דור: עכשיו סטפן חזר מיריד שהיה בצרפת.

<אמיר דור: אנחנו נותנים סל תעסוקה ייחודי.

<אמיר דור: כל מה שאני אומר זה בשיתוף המשרד, זה ברור מאליו.

<אמיר דור: יש לנו יריד מאוד גדול שעשינו לפני שנתיים ואנחנו אמורים גם ב-2016 לעשות יחד עם המשרד.

<אמיר דור: הרבה מידע.

<אמיר דור: אתם צריכים לראות, פעם בשבוע יש לנו פה בקומה 12 בעירייה ערב מידע, בכל מיני תחומים, החל בחינוך, תעסוקה, ארנונה.

<אמיר דור: זה מוצף בעולים שאנחנו מנסים להנגיש להם את המידע בשפה שלהם.

<אמיר דור: חלק מאוד מהותי מהפעילות של הפרויקטורים זה ליווי פרטני, אנחנו מקבלים רשימות שמיות מהמשרד, הם מרימים טלפון לכל עולה ועולה ואומרים 'אנחנו פה לשירותכם, אתה צריך ליווי, אתה צריך זה וזה, אנחנו פה'.

<אמיר דור: בסך הכול זה עשה שינוי מאוד דרמטי מבחינתנו.

<אמיר דור: זו הפעילות של הפרויקטורים שלנו ב-2015.

<אמיר דור: תראו את המספרים, לטעמי הם מאוד מרשימים.

<אמיר דור: רק ליווי פרטני אנחנו מדברים על 2,000, פעילות קבוצתית מעל 4,000, פעילות תרבות 950.

<אמיר דור: היו לנו כמה אירועים מאוד יפים לקהילה, בעיקר דוברי הצרפתית והרוסית, היה לנו קזבלן, היה לנו אירוע מאוד גדול בסוזן דלאל בחנוכה ועשינו גם אירוע מוזיקה במרכז עינב.

<אמיר דור: מה שמאוד אופייני, שאנחנו מנגישים את השירות באמצעות המדיה החברתית.

<אמיר דור: יש לנו קבוצות שלנו בפייסבוק, באנגלית, בצרפתית ורוסית, והמספרים מאוד יפים בעיניי והולכים וגדלים כל הזמן.

<אמיר דור: זו אפשרות שלנו להנגיש את המידע, כי היום כולם רוכשים את המידע באמצעות הרשתות החברתיות.

<אמיר דור: ניסיתי לקצר.

<אמיר דור: אז תודה רבה לכולנו.

יואל רזבוזוב: כמה פרויקטורים?

<אמיר דור: חמישה.

יואל רזבוזוב: אבל מה השיעורים פרופורציונלית, שלושה צרפתים ו - - -

<אמיר דור: נכון.

יואל רזבוזוב: אם אתה לוקח עשר שנים אחורה, השאלה מאיפה יש לך הכי הרבה עולים.

<אמיר דור: ב-2014 התחיל הפרויקט, קיבלנו שלושה פרויקטורים לפי שפות, אנגלית, צרפתית ורוסית, וזו החלוקה של השפות העיקריות שמגיעות לנו.

<אמיר דור: ב-2015 נכנס העניין של צרפת ואוקראינה ובלגיה בהחלטת הממשלה ובעקבות החלטת הממשלה קיבלנו עוד שניים דוברי צרפתית.

<אמיר דור: זה לא היה לפי ההתפלגות, כי זה לפי החלטת הממשלה, בגלל זה לכאורה ההתפלגות היא לא בהחלט לפי ה - - -

יואל רזבוזוב: חסר מבחינת המספרים עוד דובר רוסית.

אברהם נגוסה: הפרויקט הזה ממשיך?

<אמיר דור: כן.

<אמיר דור: כרגע ב-2016 הוא ממשיך, יש לנו חמישה פרויקטורים, שלושה דרך הרגיל ושניים בעקבות החלטת הממשלה.

<נחמיה חתוכה: יש פה תגבור של - - - בעקבות החלטת הממשלה, בפרק הזמן הזה, הייתה העדפה של בלגיה, צרפת ואוקראינה, אבל בסך הכול זה על פי יחס מספרי של העולים פה.

<עמי כץ: אסמרה אקלה, מנהל מוקד הקליטה ביפו של הקהילה של עולי אתיופיה.

<עמי כץ: העיר תל אביב-יפו היא עיר קולטת עלייה, צריך לזכור שיפו, שהיא עיר אחת העתיקות בעולם, בהחלט העתיקה במזרח התיכון, יפו הייתה תמיד שער כניסה לכולם לארץ הקודש, גם בתקופות של הצליינים וכו' וכמובן בתקופה של תחילת הציונות היא הייתה שער קליטה או שער כניסה מהעלייה הראשונה, השנייה וכו' וכמובן גם לאחר מכן.

<עמי כץ: עם קום המדינה יפו הפכה להיות מוקד קליטת עלייה.

<עמי כץ: כל העליות כמעט הגיעו לארץ דרך יפו ונקלטו ביפו.

<עמי כץ: אם מכירים את השיר של יהודה פוליקר, חלון משקיף לים התיכון, הוא מתאר איך הוריו עלו ארצה ב-49', מבולגריה, מאירופה, פליטי השואה שהגיעו לארץ ולאחר מכן העליות ממרוקו, מצפון אפריקה, כולם הגיעו מיפו.

<עמי כץ: לאחר מכן העליות מרוסיה, מחבר העמים, הגיעו כולם והשתכנו ביפו.

<עמי כץ: בתפקידי הראשון בעירייה הייתי מנהל מרכז קהילתי בשנות ה-90 המוקדמות ביפו ד', השכונה הייתה מוצפת עולים חדשים מרוסיה.

<עמי כץ: היום כמובן בהתחלף העתים קהילת עולי אתיופיה היא קהילה מאוד משמעותית ביפו, הם גרים ביפו ויש גם מוקד קליטה, שאותו מנהל אסמרה.

<עמי כץ: אסמרה, בבקשה.

<אמיר דור: רק משפט.

<אמיר דור: העירייה היא גוף מאוד גדול ובירוקרטי.

<אמיר דור: בעניין של הקהילה האתיופי, ייאמר לזכותנו שחברנו כל הגורמים העירוניים, מינהל השירותים החברתיים, מינהל החינוך, המשלמה ליפו, ואנחנו עובדים יחסית בצורה מתואמת ונותנים את השירות בצורה מאוד יפה, על כל גורמי העירייה הרלוונטיים, ואסמרה הוא בעצם חוד החנית בעניין של המוקד שנותן את השירות ישירות לקהילה.

יואל רזבוזוב: העולים מפוזרים בעיר או שהרוב - - - בכלל, כלל העולים.

<מהרטה ברוך רון: בשתי שכונות.

<עמי כץ: לא, העולים מאתיופיה מתרכזים בשתי שכונות ביפו ג' ו-ד', שאר העולים - - -

<אמיר דור: שאר העולים זה מרכז וצפון.

<אמיר דור: העולים הצרפתים זה מרכז וצפונה, דוברי האנגלית זה בעיקר מרכז העיר.

<אסמרה אקלה: בוקר טוב.

<אסמרה אקלה: שמי אסמרה, אני מנהל מוקד הקליטה לקהילת עולי אתיופיה בעיריית תל אביב-יפו.

<אסמרה אקלה: מוקד הקליטה שלנו הוקם ב-2008 ומאז ועד היום הוא נותן שירותים מגוונים לקהילת עולי אתיופיה.

<אסמרה אקלה: כמובן אחד הדברים שאנחנו רוצים זה שקהילת עולי אתיופיה ייקלטו טוב בחברה הישראלית.

<אסמרה אקלה: המבנה הארגוני של המוקד, רכזת נוער, רכז תעסוקה, מדריך חברתי, גם בת שירות לאומי, לאחרונה יש לנו גם רכזת קשישים, שהיא דרך עמותת קשת, דרך הרווחה, שגם עוסקת בנושא הקשישים.

<אסמרה אקלה: אני רוצה להזכיר פה, ארבעה עובדים בשנתיים האחרונות נקלטו כעובדי עירייה.

<אסמרה אקלה: זה דבר שהוא מאוד משמח אותנו כעובדים מן המניין.

<אסמרה אקלה: זה חשוב.

<אסמרה אקלה: המוקד כפוף למשלמה ליפו.

<אסמרה אקלה: כמו שהוגדר מקודם, יפו היא ייחודית בנושא קליטת עולי אתיופיה.

<אסמרה אקלה: החזון של המוקד, למזג את הקהילה האתיופית לתוך החברה הישראלית.

<אסמרה אקלה: אני גם אומר שבסופו של דבר המוקד לא יתקיים, זאת המטרה, זה החזון שלנו שכרגע נכון לעכשיו זקוקים לנו, מאחר שהשירותים הקיימים, שיצטרכו את השירותים הקיימים ולכן חשוב לנו כרגע נכון לעכשיו שהמוקד ייתן את השירות לקהילה האתיופית.

<אסמרה אקלה: הקהילה הגיעה משנת 2005, הקהילה מונה היום כ-600 בתי אב.

<אסמרה אקלה: הוזכר מקודם באיזה מקום הם נמצאים, באמת האזור הגיאוגרפי שלהם זה יפו ד', יפו ג', וחלק מהם אנחנו נגיע אליהם כשנסייר, אם כי יש גם בלב יפו.

<אסמרה אקלה: זה הפיזור של הקהילה האתיופית שנמצאים ביפו.

<אסמרה אקלה: כ-900 תלמידים נמצאים בכ-14 בתי הספר השונים, הם מוסעים בחלקם, כי בתי הספר שהם רוצים זה הממ"ד, בתי הספר הממלכתיים דתיים, ולכן הם יוצאים החוצה.

<אסמרה אקלה: יש גם 75 תלמידים בפנימיות.

<אסמרה אקלה: בסך הכול כ-900 תלמידים.

<אסמרה אקלה: רוב האוכלוסייה היא צעירה יחסית.

<אסמרה אקלה: בתוך העולים בגילאי עבודה 90%-95% מועסקים.

<אסמרה אקלה: מועסקים במובן הזה שלא חסר עבודה, המטרה שלנו במוקד זה לשדרג את התעסוקה שלהם, זאת המטרה שאנחנו רוצים, כמובן כל הגורמים העירוניים, הארגונים, עמותות, כולם שותפים לעשייה שלנו.

<אסמרה אקלה: האתגרים שעומדים בפנינו, יש הרבה מאוד אתגרים, בעיקר קשיי השפה.

<אסמרה אקלה: אחד הדברים שאנחנו מטפלים בו זה נושא האולפן, גם אולפן תעסוקתי, שאנחנו נותנים בו מענה.

<אסמרה אקלה: עולים שהיו במרכזי הקליטה כשנה וחצי עד שנתיים, העברית שלהם לא מי יודע מה, לכן אנחנו מתחזקים אותם ונותנים להם גם את הפתרון הזה.

<אסמרה אקלה: לאחרונה גם הופנו הרבה מאוד חבר'ה לתג"ת, תעודת גמר להשלמה של 12 שנות לימוד.

<אסמרה אקלה: אלה דברים שאנחנו עושים.

<אסמרה אקלה: לאחרונה גילינו שיש לנו שוטטות של ילדים, זו האתגר העיקרי שאנחנו מתמקדים בו.

<אסמרה אקלה: לזה אנחנו גם נותנים מענה בתכנית מיל"ה.

<אסמרה אקלה: אני לא יכול להתמקד בכל נושא ונושא.

<אסמרה אקלה: על פי נתוני הסיכום של שנת 2015, שאנחנו עשינו, אנחנו מטפלים בקהילת עולי אתיופיה, כמו שאמרתי, בכל נושא.

<אסמרה אקלה: אין נושא שהקהילה לא מגיעה אלינו.

<אסמרה אקלה: לפי הנתון מ-2014 עד 2015 יש ירידה מסוימת, כ-7,061 פניות שהגיעו אלינו.

<אסמרה אקלה: הפניות יכולות להיות קריאת מכתב, יכולות להיות גם מילוי טפסים שונים, אם זה - - - קרובי משפחה או ארנונה או ביטוח לאומי וכיוצא בזה.

<אסמרה אקלה: אנחנו מציינים את האירועים והחגים.

<אסמרה אקלה: אני רוצה להזכיר כאן ליל סדר כהלכתו, כמנהגו, אנחנו מקיימים אותו כבר זו שנה חמישית.

<אסמרה אקלה: כ-1,800 נפש יושבים ביחד בערב חג וסועדים ביחד.

<עמי כץ: שאמרו לנו שזה ליל הסדר הכי גדול.

<מהרטה ברוך רון: שיא גינס.

<אסמרה אקלה: נכון, גם בעולם, בדקנו, בנפאל היו 1,300.

אברהם נגוסה: בעולם לא, בגונדר ובאדיס אבבה היו אלפים, 6,000, 5,000.

<אסמרה אקלה: בדקנו באזור המערבי.

אברהם נגוסה: אתם רגילים תמיד לשכוח את אתיופיה.

<אסמרה אקלה: לא, אנחנו לא שוכחים, בחיים לא נשכח, אנחנו גם לא יכולים לשכוח מאיפה באנו לכן לא נשכח.

אברהם נגוסה: לא אתה באופן אישי.

<אסמרה אקלה: אני מייצג את העירייה כרגע.

<אסמרה אקלה: אנחנו גם עושים חגי סיגד.

<אסמרה אקלה: למשל יום הזיכרון לחללי צה"ל, יש טקס סטנדרטי שמכירים אותו, יש צפירה, אנשים עומדים והולכים הביתה, אנחנו בעניין הזה מקדישים, נותנים דגש לקהילת עולי אתיופיה, שיבינו מה זה בדיוק, נושא המלחמות השונות וכל מה שיוצא בזה, אנחנו מסבירים להם.

<אסמרה אקלה: זה גם בשפה שאנחנו מדברים אותה ובקהילה מבינים את האירוע הזה.

<אסמרה אקלה: מעבר לזה, הפרויקטים השונים שיש לנו.

<אסמרה אקלה: גם גינה קהילתית, אני מאוד מקווה שנספיק לבקר בה היום בסיור, אבל הגינה נותנת מענה למבוגרים, לקשישים, לראות אותם הולכים לעבוד במהלך השבוע זה משמח אותנו.

<אסמרה אקלה: בנוסף לזה הקהילה מבקשת תמיד מועדון, לאבל ולשמחה.

<אסמרה אקלה: המנכ"ל שלי פה יושב, אין יום שהוא לא מגלגל את הנושא הזה.

<אסמרה אקלה: לאחרונה התחלנו בעבודות, אנחנו גם נסייר שם, אני לא ארחיב עליו, שם נדבר גם על הנושא של המועדון.

<אסמרה אקלה: הקמנו לאחרונה ועדי בתים וטיפוח הסביבה.

<אסמרה אקלה: הקהילות ביפו ד', למשל, עשינו פיילוט עם הרווחה, יחד איתנו, יושבי ראש ועדי השכונות, ראינו שאין לקהילה אין יושבי ראש ועדי בתים, הבתים שהם כל כך מוזנחים.

<אסמרה אקלה: עשינו לאחרונה חשיבה ביחד עם התושבים כדי לראות מה ניתן לעשות בבתים, בשכונות שלהם.

<אסמרה אקלה: כרגע יש התארגנות בשכונה אחת, כ-75 משפחות יושבות שם, ועדי הבתים, לא נראה להם שאלה הבתים שלהם, הסביבה שלהם, אבל התארגנו, גם התושבים הוותיקים וגם העולים ונבחרו ועדי בתים וכרגע הם מטפלים בסביבה שלהם.

<אסמרה אקלה: התמקדנו גם בנושא של גיוס למשטרה.

<אסמרה אקלה: לאחרונה התגייסו כ-12 חבר'ה צעירים.

<אסמרה אקלה: זו גם תעסוקה, גם ביטחון כלכלי ותעסוקתי, כמו שאומרים.

<אסמרה אקלה: גם התגייסו לסיירת בעירייה, יש לנו כרגע שני עובדים שעובדים בתוך העיר, זה גם נותן להם פן מקצועי ותעסוקתי וזה חשוב.

<אסמרה אקלה: פעילות לילדים.

<אסמרה אקלה: הנושאים שאנחנו עוסקים בהם בנושא נוער וילדים, בכל תחום שאנחנו נוגעים, גם בנושא תגבור לימודי, בנושא של שילוב בחוגים השונים בתוך המרכזים הקהילתיים או בתוך השירותים הקיימים, המטרה שלנו כמוקד שאנחנו נשלב אותם בחוגים השונים.

<אסמרה אקלה: אנחנו לא עושים בנפרד, אלא חשוב לשלב בתוך המרכזים הקיימים.

<אסמרה אקלה: כל העניין הזה, שאתם רואים כרגע, זה אחרי שעות הלימודים הפורמליים.

<אסמרה אקלה: גם בבתי הספר עושים יום לימודים ארוך, מערכת החינוך גם עוסקת בעניין הזה, הנתונים שאתם רואים אותם הם אחרי השעות הפורמליות, שמגיעים אלינו לשכונות.

<אסמרה אקלה: שילוב החניכים בחוגים השונים וקייטנות והפעילויות השונות.

<אסמרה אקלה: אני לא ארחיב על זה.

<אסמרה אקלה: עידוד למצוינות בספורט.

<אסמרה אקלה: כל הזמן אנחנו מדברים על בעיות, אבל אני רוצה לשמח אתכם בעניין הזה, חוגי ספורט.

<אסמרה אקלה: יש להם פוטנציאל, יש להם יכולת, את זה אנחנו ממנפים.

<אסמרה אקלה: עד גיל 11 יש לנו אלוף ישראל ביישוב שלנו ביפו, יש לנו שני נציגים באולימפיאדות שמייצגים אותנו.

<אסמרה אקלה: זה התוצאה שאנחנו עושים מפעילות מאוד מאוד ענפה יחד עם כולם.

<אסמרה אקלה: הנושא של נוער, חשוב לנו לפתח מנהיגות.

<אסמרה אקלה: עוסקים בזה הרבה.

<אסמרה אקלה: יש לנו מרכז נוער שנמצא בלב יפו.

<אסמרה אקלה: הם מרגישים שזה הבית שלהם.

<אסמרה אקלה: שם הם מוצאים את עצמם בכל תחום ובכל נושא שהם עוסקים בו, שם זה המוקד שלהם.

<אסמרה אקלה: אנחנו משתפים את בני הנוער, הם שותפים לנו לעשייה.

<אסמרה אקלה: אנחנו שואלים אותם, לא במקומם, שאנחנו בונים תכניות ומנחיתים עליהם, אלא הם שותפים לעשייה ולתהליך ולתכניות המוצעות להם.

<אסמרה אקלה: אנחנו עוסקים בנושא מלש"בים או חיילים.

<אסמרה אקלה: ברוך ה' פה אצלנו אין לנו נפקד או עריק, בשלב זה.

<אסמרה אקלה: בשלוש השנים האחרונות היו לנו כ-60 מתגייסים ואנחנו מלווים אותם מהתחלה ומההכנה, ליווי עד לתוך המערכת הצה"לית.

<אסמרה אקלה: זה שקצת יש לי ניסיון אז אנחנו עוקבים אחריהם מה קורה איתם.

<אסמרה אקלה: בסופו של דבר אנחנו רואים, לפי התקשורת, שיש הרבה מאוד כלואים וכלואות בבתי הכלא הצבאיים, פה לשמחתנו אין לנו אפילו לא נפקד אחד, זה פרי תוצאה של עובדת שלי, שהיא רכזת נוער, שהיא יודעת לבדוק לא רק את השם של החייל או הנער, אלא גם המשפחה שלו.

<אסמרה אקלה: היא יודעת את הכול.

<אסמרה אקלה: מקודם הזכרתי את מיל"ה, מובילים יחד למען הנוער.

<אסמרה אקלה: זו תכנית שלמעשה המשטרה עוסקת בזה, אבל גם לפעמים אין לה משאבים נדרשים.

<אסמרה אקלה: אני באתי למנכ"ל עמי כץ, שיושב לצדי, אמרתי לו שהתכנית מאוד משמעותית ואין לה תקציב, הוא אמר לי 'אין כזה דבר שאין תקציב, יש תקציב, תמנף את העניין הזה'.

<אסמרה אקלה: בשנה הראשונה שעשינו עם 20 חבר'ה החזרנו 16 חבר'ה צעירים שהיו להם תיקים במשטרה, 15-20 תיקים, ובסופו של דבר מה שמחכה להם בעתיד זה כלא, אין משהו אחר, בתוך החבר'ה האלה, בתוך ה-20, ה-16 שהחזרנו, היום הם כבר התגייסו לשירות צבאי ויש כאלה שעושים בגרויות.

<אסמרה אקלה: זה בשבילנו פותח לנו דלתות ולראות את המשאבים שלהם.

<עמי כץ: אני יודע שהזמן קצר, אבל אני רוצה מילה טובה על המשטרה.

<עמי כץ: בתקופה שבנצי סאו היה ממלא מקום המפכ"ל וכל הסיפור של מינוי המפכ"ל היה חם ולוהט היה כנס של מיל"ה, של בני הנוער, שעשינו בשיתוף עם המשטרה, הגיעו ליפו ג', למועדון קטן, בנצי סאו, המפכ"ל בפועל, אהרון אקסול, שהיה ראש אג"ם במשטרה, סגן המפכ"ל, מפקד מחוז תל אביב, ועוד חבורה של קצינים בכירים כדי להיות עם אותם 15-16 נערים ונערות שסיימו את הפרויקט הזה.

<עמי כץ: בלב כל הגעש רחש בחש הפוליטי הזה, אני חושב שזו תעודת כבוד.

<עמי כץ: בלי עיתונאים, בלי סיפורים, בלי תקשורת, בשביל העניין עצמו, אני חושב שזה אומר הרבה, בייחוד על רקע כל האירועים שהיו בשנה האחרונה, שהמשטרה והעולים מאתיופיה לא בדיוק, איך נגיד, לא יצא שם מדהים.

<מהרטה ברוך רון: בוא נאמר שבנצי סאו לא היה מודע לחומרת המצב לפני שנה.

<מהרטה ברוך רון: ראית בישיבה שבה הוא הציג את הפעילות בתל אביב ואני אמרתי לו 'מה אתה אומר על שיטור יתר?' אז הוא אמר 'על מה את מדברת?' וכמה חודשים אחר כך הייתה המחאה.

<זיוה מקונן: 92 תיקים שנפתחו לצעירים על תקיפת שוטרים רק בתל אביב-יפו, נראה לי באוכלוסייה כזאת קטנה - - -

<עמי כץ: כן, השאלה אם הם תושבי תל אביב-יפו.

<זיוה מקונן: תל אביב-יפו.

<עמי כץ: גברתי, הנתונים - - -

<זיוה מקונן: אלה נתונים של משטרת ישראל.

<עמי כץ: גברתי, סליחה שאני קוטע אותך, אבל נתונים צריך לדעת לקרוא.

<עמי כץ: האם 92 התיקים שאני מאמין שנפתחו בתל אביב-יפו - - -

<זיוה מקונן: על תקיפת שוטרים בתל אביב-יפו.

<עמי כץ: על תקיפת שוטרים בתל אביב-יפו, האם הם תיקים של תושבי תל אביב-יפו, ואני יכול להבטיח לך שלא רק שאין רוב, אלא אני בספק אם יש מישהו מתל אביב-יפו שמה.

<זיוה מקונן: אדוני, אלה נתונים של משטרת ישראל.

<עמי כץ: לא ענית לי על השאלה.

<זיוה מקונן: אז אני באה ואומרת, משטרת ישראל, בפילוח שלה היא אומרת ביפו ג' ו-ד' נפתחו 92 תיקים - - -

<עמי כץ: אז, גברתי, אני מבקש לדייק.

<עמי כץ: צריך להיזהר בדברים - - -

<זיוה מקונן: 92 תיקים שנפתחו על תקיפת שוטרים.

<עמי כץ: האם הם תושבי תל אביב-יפו?

<זיוה מקונן: תושבי תל אביב-יפו.

<עמי כץ: איפה זה כתוב?

<זיוה מקונן: אני יכולה לשלוח לך את הנתונים, וזה פי - - -

אברהם נגוסה: זיוה, רק רגע.

אברהם נגוסה: תקצר, תסכם את זה, לאחר מכן ניתן לך להציג את הדברים.

<אסמרה אקלה: דווקא כן בנושא הזה, את הנוער אנחנו מכירים.

<אסמרה אקלה: אין נוער שאנחנו לא מכירים אותו, אם יש נוער שהוא נמצא שם אז הוא נמצא בתכנית - - - יש לנו קו ירוק, כמו שאומרים, למשטרת ישראל, אנחנו עם מפקד המרחב, יש גם מש"ק אתיופי שעובד איתנו, גם הוא עם הנוער, לכן הנתון הזה הוא לא מדויק.

<מהרטה ברוך רון: מצד שני זה מאוד הגיוני שיהיו יותר מעצרים בתל אביב כי ההפגנות היו בתל אביב, מקומות הבילוי הם בתל אביב.

<עמי כץ: ברור, נכון.

<זיוה מקונן: יש לנו את הנתונים על כל עיר ועיר בישראל ונתונים ארציים, הנתונים שמשטרת ישראל העבירה לאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה לבקשתנו, של תל אביב-יפו, הם 92 תיקים שנפתחו לצעירים באזור יפו, כשאחוזם באוכלוסייה הוא רק 0.6% וזה אומר פי 13.

<עמי כץ: אז אני אומר שהנתון הזה הוא נתון שצריך לבדוק אותו.

<עמי כץ: אני לא מקבל אותו לחלוטין, כי לא אמרת ואין שום נתון שאומר איפה גרים האנשים האלה שנגדם נפתחו תיקים וזה צריך לדעת, ואחרי שנדע איפה הם גרים אני אהיה מוכן להתמודד עם השאלה הזו.

אברהם נגוסה: זיוה מקונן, מנכ"לית האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, תעבירי לנו את הנתונים בכתב לוועדה ואנחנו נבדוק את העניין מול העירייה.

<זיוה מקונן: בשמחה רבה, אדוני.

<עמי כץ: בשמחה רבה.

אברהם נגוסה: כולל שמות וכתובת.

<זיוה מקונן: סליחה, משטרת ישראל לא מעבירה שמות והנתונים שלנו הם ממשטרת ישראל.

<זיוה מקונן: משטרת ישראל לא מעבירה שמות, על פי חוק זה אסור.

אברהם נגוסה: אז איך בדקת שהם תושבים של יפו?

<עמי כץ: היא לא בדקה.

<מהרטה ברוך רון: במידה שהם תושבי תל אביב אנחנו נטפל בזה בצורה רצינית.

<מהרטה ברוך רון: כרגע לא ברור מהנתונים אם הם תושבי תל אביב.

<עמי כץ: נכון.

<אסמרה אקלה: מאחר שיש לי עוד שתי דקות אני מקצר את העניין.

<אסמרה אקלה: נושא התעסוקה, כמו שאמרתי, נושא השדרוגים וכיוצא בזה.

<אסמרה אקלה: המספרים, אתם יכולים להסתכל עליהם, חשוב לנו נושא השדרוגים בתעסוקה, לא רק שיילכו לעבוד, הם לא יהיו פנויים למשפחות ולילדים שלהם, אלא ברגע שאנחנו משדרגים הם יעבדו בעבודות טובות אז לפחות יהיו תנאים גם לילדים שלהם.

<אסמרה אקלה: הכרת מחשבים.

<אסמרה אקלה: מה שדיברתי עליו מקודם, נושא התג"ת.

<אסמרה אקלה: חשוב.

<אסמרה אקלה: כרגע עושים מיון, המיון מאוד משמעותי, לעשות שתי כיתות או כיתה אחת, בזה אנחנו מתמקדים כרגע.

<אסמרה אקלה: סדנאות להעצמת פעילים, סדנאות למחסורי עבודה וכל מה שיוצא בזה.

<אסמרה אקלה: יש לנו גם קורס שכרגע הנושא הוא מיומנויות בישול, קורס שאנחנו מתמקדים בו.

<צח בן יהודה: מה לגבי בגרויות?

אברהם נגוסה: ההישג של הבגרויות.

אברהם נגוסה: זו הכוונה?

<צח בן יהודה: כן, בגרויות איכותיות לסף קבלה לאוניברסיטה.

<אסמרה אקלה: זה נתון שבדקנו אותו לא מזמן אז אני לא יכול לתת לך נתון, כמה זכאים, כמה ניגשו, כי אין לי בידי את הנתון הזה, אני אשמח לשלוח.

<צח בן יהודה: אמרת שיש לכם תכניות - - -

<אסמרה אקלה: זה תג"ת, זה 12 שנות לימוד.

<עמי כץ: זה לא בגרות, זה 12 שנות לימוד.

<צח בן יהודה: שזה לא מאפשר קבלה לאוניברסיטה.

<אסמרה אקלה: לא, עוד לא, זה עוד בשלב ראשוני.

<עמי כץ: אבל מאפשר שדרוג תעסוקתי בהחלט כן.

<מהרטה ברוך רון: חשוב לי להוסיף שאנחנו גם עושים פעילות שהמטרה שלה זה לחשוף את התרבות האתיופית ואת הקהילה האתיופית לקהל התל אביבי, לכן הפקנו בשנתיים האחרונות את פסטיבל הסיגדיאדה בסינמטק בתל אביב, פסטיבל בן שלושה ימים.

<מהרטה ברוך רון: לא בכדי בחרנו את הלוקיישן הזה של הסינמטק.

<מהרטה ברוך רון: לפני חודש וחצי עשינו אירוע במרכז רוזין ברמת אביב ג', 35 שנה לעליית יהודי אתיופיה.

<מהרטה ברוך רון: כך שחשוב לנו גם שהתושבים יכירו את התרבות, יכירו את הקהילה, כדי שהחיבור יתאפשר.

יואל רזבוזוב: אבל אנחנו רוצים לשמוע סקירה, לפחות כמה דקות, על שאר העולים, צרפתים, אנגלוסקסים, דוברי רוסית.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא יכולים לשמוע רק על - - - זה גם לא בסדר מבחינת הוועדה, צריך עוד כמה דקות סקירה, איפה, מה, פעילויות.

<אמיר דור: בשמחה.

אברהם נגוסה: נעשה כמה דקות הפסקה.

אברהם נגוסה: אתה תמשיך, אבל ניתן לנציג משרד הקליטה שייתן לנו תמונה כללית של העולים בכלל.

יואל רזבוזוב: אם יש בעיות פה לצרפתים, בנתניה מדברים על החינוך הבלתי פורמלי.

אברהם נגוסה: נחמיה, מנהל המחוז.

<נחמיה חתוכה: נכון, בתל אביב-יפו יש גם קצת עולים אחרים.

<נחמיה חתוכה: באשר לעולי אתיופיה, פה אני רוצה רק לומר כמה מילים על בני קהילת יוצאי אתיופיה ביפו.

<נחמיה חתוכה: סקר אסמרה את כל מה שלגבי המוקד, הוא אמר ולא שמעתם שהאידיאולוגיה היא שהמקום הזה צריך להתחסל בעתיד, לא צריך להתקיים.

<נחמיה חתוכה: המוקד היה מאוד רלוונטי לפני עשר שנים, הוא היה מאוד רלוונטי עד לפני חמש שנים, אבל אוכלוסיית עולי אתיופיה היא אוכלוסיית אזרחים של תל אביב-יפו כמו כלל העולים וביום שבו מתחסל המוקד אז בעצם גם - - - באשר להערה שהייתה פה, אני גם חבר בוועדה של התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון ובכל הערים, בכל היישובים, אוכלוסיית ילדי העולים היא אוכלוסייה שנחשבת בסיכון גבוה, ולא משנה מה ארץ המוצא.

<נחמיה חתוכה: אתה מוצא זהות מאוד גדולה של באמת אוכלוסיית יוצאי אתיופיה ואוכלוסיית יוצאי חמ"ע, חלק מאוכלוסיית יוצאי חמ"ע, שהם אוכלוסיית סיכון גבוהה והיישובים, דרך התכנית הזו של 360, משקיעים בערוץ נפרד גם את ההשקעות בטיפול באוכלוסייה הזו, ביניהם בולטת אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, אוכלוסיית יוצאי חמ"ע.

<נחמיה חתוכה: עולים היא אוכלוסייה בעייתית, בטח הדור השני, כל עניין ההגירה הוא בעייתי.

<נחמיה חתוכה: עכשיו אני רוצה לעבור לשאר העולים.

<נחמיה חתוכה: אז יש פה גם עולים מארצות אחרות ואנחנו כמשרד עלייה וקליטה יחד עם העיר מפעילים פה שלושה אולפנים, זה אולפן דגניה שעוסק במקצועות רפואיים ופרא רפואיים, אולפן שמלווה את העולים כשהם מגיעים.

<נחמיה חתוכה: אגב, אני רוצה לעשות פאוזה קטנה, בשנים האחרונות אתה רואה חתך של אוכלוסייה מאוד מעניינת בתל אביב, מעבר לעובדה שבאים מארצות המערב גם, גם אוכלוסיית הצעירים היא מאוד גדולה.

<נחמיה חתוכה: יש פה אוכלוסיית צעירים מאוד גדולה שמגיעה לעיר תל אביב ובעלי מקצוע ולהם ניתן גם המענה דרך אולפן דגניה, שאמרתי שזה אולפן למקצועות פרא רפואיים, אולפן שלדעתי בשנת תשע"ו עברו בו 4,000 תלמידים.

<נחמיה חתוכה: זה אולפן מאוד גדול.

<נחמיה חתוכה: בית ברודצקי, שזה אולפן לצעירים, מכוון לצעירים, 19-35, לדעתי בתשע"ו היה משהו כמו 200 עולים כשבאולפן הזה הם לא רק מקבלים אולפן עברית, זה גם ליווי וגם הכוונה ובכלל כל מה שקשור בתהליך הקליטה שלהם פה.

<נחמיה חתוכה: משרד העלייה והקליטה מכוון ופועל בעיר הזאת גם בתחומים נוספים, כמו תחום היזמות העסקית.

<נחמיה חתוכה: יש פה לא מעט יזמים עסקיים ותל אביב היא תל אביב, אם אתה מחפש הזדמנות, ולא מעט עסקים קטנים נפתחו פה ואנחנו, משרד העלייה והקליטה, עושים בשיתוף עם בנק, נדמה לי מרכנתיל, אני כבר לא זוכר את הבנק, החל בליווי עסקי, בחינת השוק, הלוואה שנותנים ליזמים לפתוח עסקים.

<נחמיה חתוכה: תסתובבו בתל אביב, תראו כמה עסקים התחילו מעסקים קטנים שהתחילו מאותה הלוואה שהם קיבלו, אותו ליווי עסקי, אותה הכוונה עסקית.

<נחמיה חתוכה: בשנה האחרונה לדעתי היו 15 יזמים כאלה שפתחו עסקים.

<נחמיה חתוכה: סטודנטים.

<נחמיה חתוכה: יש בעיר הזאת, תושבי העיר הזאת, גם בשנת הלימודים הנוכחית, משהו כמו 450 סטודנטים עולים שמקבלים מאיתנו, וזה סטודנטים עולים גם מאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, גם מאוכלוסייה אחרת, הם מקבלים מאיתנו שכר לימוד במשך שלוש או ארבע שנים כדי ללמוד באוניברסיטה.

<נחמיה חתוכה: אנחנו מממנים אותם, כשאוכלוסיית יוצאי אתיופיה ואוכלוסיות נוספות ייחודיות מקבלות גם דמי קיום במהלך השנים.

<נחמיה חתוכה: גם דמי קיום וגם שכר לימוד.

<נחמיה חתוכה: כל מה שקשור לתקציבי רווחה.

<נחמיה חתוכה: מעבר לתכנית 360 גם דרך הערוץ הזה של רווחה של המשרד יש פה תכניות רווחה, לרבות שמופעלות לאוכלוסיית יוצאי המדינות האחרות, תיכף אני אגע גם בעולים מצרפת.

<נחמיה חתוכה: מענקים לחיילים, אם זה חיילים בודדים שגרים בעיר ואם זה חיילים שהם יוצאי קהילת אתיופיה.

<נחמיה חתוכה: הם מקבלים מאיתנו מעבר למשכורת הצבאית שלהם גם שכר חודשי, תשלום חודשי, במהלך השירות הצבאי שלהם.

<נחמיה חתוכה: הכוונה תעסוקתית, תעסוקה.

<נחמיה חתוכה: כמעט בכל התחומים הם מקבלים גם הכוונה תעסוקתית, גם ואוצ'רים, ללימוד מקצוע, לשדרוג המקצוע.

<נחמיה חתוכה: מעבר למה שסיפר אסמרה על קורסים שאנחנו מפעילים באמצעות תקציבי משרד הקליטה יחד עם הרשות, דרך המוקד, לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה.

<נחמיה חתוכה: כמו שאמרתי, לא נגעתי עוד בסל הקליטה, שהוא מגיע לכל עולה שמגיע, ואם הוא הגיע מארץ שהיא ארץ שנחשבת ארץ בעייתית כמו אוקראינה אז הם מקבלים גם מענק פליטים.

<נחמיה חתוכה: זה מענק שעוזר להם להיקלט פה בארץ ולמצוא את עצמם.

<נחמיה חתוכה: הכוונה בנושא דיור.

<נחמיה חתוכה: כל הפעילות הזאת, ואני לא רוצה להאריך יותר מדי, נעשית בתיאום עם הרשות ובתיאום עם משרדי ממשלה אחרים ואני חושב שנעשית פה עבודה מאוד לא רעה.

<נחמיה חתוכה: לגבי האוכלוסיות המיוחדות של צרפת, בלגיה ואוקראינה.

<נחמיה חתוכה: בעקבות כל מה שקרה בצרפת התקבלה החלטת ממשלה, 2446, שמיקדה בשנתיים האלה, לפחות ב-2015 וב-2016, את הטיפול באוכלוסייה הזו, גם בהיבט של עידוד העלייה, לעודד את האנשים שמתלבטים עם כל המצב שקורה שם לעלות לארץ, וגם בקליטתם.

<נחמיה חתוכה: גם אלה שבאים מאזורי הקרבות באוקראינה, גם אלה שמגיעים מצרפת.

<נחמיה חתוכה: התכנית הזו היא תכנית רחבה של כלל משרדי הממשלה, גם משרד העלייה והקליטה, גם משרד החינוך, לא מזמן היה סיור בתל אביב של משרד החינוך, בכל אופן גם משרד החינוך וגם משרד הרווחה, כולם התגייסו לטפל באוכלוסייה הזאת ולקלוט אותה.

<נחמיה חתוכה: אני מניח שאם זה לא ישתנה ומגמת העלייה תמשיך, כי מגמת העלייה קפצה פה באחוזים פי שניים, רק ב-2015 עלו לתל אביב משהו כמו 2,000 עולים מצרפת.

יואל רזבוזוב: השאלה איפה הבעיות.

יואל רזבוזוב: אנחנו שומעים דברים טובים, אנחנו יודעים, כולם משתדלים, איפה הבעיות?

יואל רזבוזוב: מה אנחנו צריכים לעשות?

יואל רזבוזוב: איך אנחנו יכולים לעזור כוועדה?

<נחמיה חתוכה: אני חושב שהנושא הזה של עולי צרפת, כל הנושא של התאמת מסגרות החינוך לקונספט, לדרך הלימוד שלהם, הם לא חרדים מצד אחד, צריך למצוא את הפתרון.

<נחמיה חתוכה: אני חושב שמשרד החינוך עושה היום מהלכים בערים עצמן, ביישובים עצמם, כדי לראות שניתנים פתרונות הולמים לתפיסה חינוכית של עולי צרפת.

<נחמיה חתוכה: אני חושב שהבעיות שעולות, אם זה בשקילת תארים, בתהליך עצמו מזהים אותם ונותנים להם פתרונות.

<נחמיה חתוכה: זה מה שמשרד החינוך עושה - - -

יואל רזבוזוב: האולפן למקצועות פרא רפואיים זה גם - - -

<נחמיה חתוכה: בוודאי, לכל העולם.

<נחמיה חתוכה: האולפן למקצועות פרא רפואיים זה לכל העולים.

יואל רזבוזוב: אני מבקש לראות איפה הבעיות - - -

<נחמיה חתוכה: כל מה שקשור לחסמים - - -

<אמיר דור: יש לך בעיה נורא גדולה בעניין של החינוך, כל העניין של החינוך דתי ממלכתי, זה בעיה אחת.

<אמיר דור: תעסוקה זה בעיה.

<אמיר דור: תיכף גם הפרויקטורים יספרו לך בעצמם, אבל תעסוקה זה בעיה אקוטית, כל העניין של החינוך, כל ההבנה של המערכת הישראלית היא בעיה מאוד גדולה.

<נחמיה חתוכה: אבל זה נכון למהגרים בכלל ובמקרה הזה לעולים מצרפת, יש להם גם את הבעיה בחינוך, התפיסה החינוכית.

<נחמיה חתוכה: כל הנושא של שקילת תארים, בצרפת יש פה בעיה של שקילת תארים, אתה בא עם תואר ואתה צריך לעשות שקילת תארים.

<נחמיה חתוכה: כלומר יש לא מעט חסמים בדרך.

<נחמיה חתוכה: כל פעם שעולה חסם כזה אני חושב שהוא נפתר יחסית מהר, אם זה תרגומים ואם זה הקלות במקרה של מקצועות פרא רפואיים.

<נחמיה חתוכה: הדברים האלה עולים ונפתרים.

<נחמיה חתוכה: בסך הכול אני חושב שהתהליך שאנחנו עוברים עם האוכלוסייה הזאת הוא תהליך נכון ואנחנו מתמודדים עם כל בעיה שעולה ואני לא חושב שיש פה איזה בעיות קריטיות.

<נחמיה חתוכה: אנחנו מלווים את התהליך הזה לדעתי נכון ואם זה יימשך ככה, אז אנחנו בדרך הנכונה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהזמן שלנו מאוד מאוד קצר.

אברהם נגוסה: נציג הרווחה רוצה להגיד כמה משפטים?

אברהם נגוסה: אני רוצה שתקצר.

אברהם נגוסה: אם יש נציג משרד החינוך, שגם רוצה להגיד משהו.

<עמי כץ: ישי מילר, מנהל מחלקת חוצות יפו במינהל השירותים החברתיים של עיריית תל אביב-יפו.

<עמי כץ: כל הרקע כבר היה לנו, אסמרה נתן, אז רוץ לתכניות, אני מציע.

<ישי מילר: אז נרוץ כבר לשקף השני.

<עמי כץ: גם זה היה לנו.

<ישי מילר: בנושא של תעסוקה אני רוצה להדגיש שזה לא מובן מאליו ש-90% מעולי אתיופיה עובדים.

<ישי מילר: אני רוצה לשים על זה דגש מאוד מאוד חזק, זה כתוצאה מעבודה מאוד משותפת של גורמים שונים בעירייה.

<ישי מילר: אנחנו כמובן היינו רוצים שהעולים ישדרגו את העבודות שלהם, חלק גדול מהעבודות שלהם אלה עבודות שאנחנו קוראים עבודות פשוטות.

<ישי מילר: מה שאנחנו מתמודדים ברווחה זה הנושא של המענקים.

<ישי מילר: אמנם העולים קיבלו מענקים של 90% לרכישת דירה, אבל עדיין 10% שנשארו להם לשלם מבחינת משכנתאות אלה סכומים מאוד גדולים למשכורות שלהם ואנחנו ברווחה משתדלים בדרכים שונות להתמודד עם זה.

<ישי מילר: המצב קצת יותר טוב היום, התרכזותם של העולים בשכונות ביפו הביאה ליציאה של אוכלוסייה ותיקה יותר.

<ישי מילר: נוצרו ריכוזי אוכלוסייה בקהילה האתיופית שכמעט ואינם, הם התערו בקרב האוכלוסייה הוותיקה.

<ישי מילר: המגמה הזאת ב-11 שנים, מאז הגיעו העולים הראשונים, משתנה לטובה.

<ישי מילר: זאת אומרת העולים יותר ויותר נקלטים והאוכלוסייה הקולטת יותר ויותר מתחברת אליהם ואלה גם תהליכים מאוד מאוד יפים שקורים אצלנו.

<ישי מילר: חשוב להזכיר נתון של 25% מהתושבים שלנו שהם משפחות חד הוריות, שזה נתון יחסית גבוה.

<ישי מילר: הקשיים והבעיות שמתמודדים איתם העולים, ואנחנו מתמודדים עם זה ברווחה ביחד איתם, זה קשיי השפה, גם לאחר אולפן או לפעמים שני סטים של אולפנים עדיין השפה זה דבר מאוד מאוד בעייתי ביצירת קשר ובכלל יש פערים תרבותיים ושפתיים של התלמידים בבתי הספר, יש פערים גדולים בין הורים לילדים, קושי במימוש זכויות מאוד מאוד פשוטות.

<ישי מילר: אני חייב להגיד שכאן המוקד נכנס בצורה מאוד מאוד רצינית ועושה עבודה מצוינת ומוריד מאיתנו, מהרווחה, את הנושא הזה.

<ישי מילר: ויש גם קושי בהבנת נדל"ן, אפילו משפחות שרוכשות היום את הדירה השנייה ועדיין יש בעיות כי אין קריאה נכונה של נושא הנדל"ן על ידי העולים.

<נחמיה חתוכה: מי יודע לקרוא את הנדל"ן היום בישראל?

<עמי כץ: שאלה טובה.

<עמי כץ: הייתי מוכן גם, אם תעשה קורס, לבוא לקורס הזה.

<ישי מילר: אוקיי, עמי, יכול להיות שאתה תהיה יושב ראש הקורס.

<ישי מילר: מבחינת המענים הקיימים שיש ברווחה, מה שחשוב לי להדגיש בכותרת, לפני 11 שנים התחילו להגיע עולים, במשך כל השנים האלה, למעט כמה תכניות שתיכף אני אספר עליהן, במימון משרד הרווחה, אנחנו השתמשנו עם כוח העבודה הקיים, עם אותם עובדים סוציאליים, לטפל בעולים.

<ישי מילר: יש לנו שלושה עובדים סוציאליים, או שני תקנים, הם מיומנים מאוד בקליטה של 160 משפחות ועוד עובדים סוציאליים נוספים שהם פחות מומחים ועוסקים בטיפול בעולים.

<ישי מילר: יש לנו גם שירותי תרגום, כי בלי תרגום אי אפשר לעשות טיפול ואי אפשר לעשות רווחה, אז יש לנו גם שירותי תרגום.

<ישי מילר: אנחנו מקפידים מאוד, במיוחד בשנים הראשונות, לתת סיוע כלכלי בסיסי.

<ישי מילר: למרות שהם מתוגמלים סל קליטה ועוד כספים אנחנו מגלים משפחות שאין להן את הציוד הבסיסי הביתי ואנחנו כרווחה דואגים לנושאים האלה.

<ישי מילר: שלוש תכניות מאוד רציניות שקיימות במחלקת הרווחה חוצות יפו למען העולים.

<ישי מילר: תכנית ביתית לאם ולילד, זאת עבודה פרטנית, לא עם עובדת סוציאלית וקבוצתית של מדריכה ששמה את הדגש על הנושא של ליווי, לימוד וחניכת אמהות להמשיך הלאה.

<ישי מילר: הדגש פה על ליווי של אמהות.

<ישי מילר: יש לנו תכנית ביתית לאבות, האבות שעלו מאתיופיה איבדו את סמכותם.

<ישי מילר: זאת תכנית מאוד חשובה שמעצימה אבות.

<ישי מילר: יש לנו תכנית פנטסטית של גישור לילדים בפנימיות.

<ישי מילר: יש כ-70 ילדים, כרגע בנקודת הזמן הזאת, נערים, שלומדים בפנימיות של עליית הנוער, פנימיות מצוינות, ואנחנו עושים את החיבור בין ההורים לפנימיות לילדים.

<ישי מילר: יש לנו את מועדון הקשישים היום נבקר בו, מועדון קשישים ייחודי לעולים ויש לנו תכניות שפועלות בשיתוף של עמותות שונות.

<ישי מילר: יש לנו מועדונית טיפולית שהתמחתה בנושא של העולים, יש את החצר הנשית שמטפלת בנושא של נערות עם קשיים, נערות שהתחילו טיפ טיפה להידרדר, ויש לנו את סיירת דיזינגוף, שזה תכנית מאוד ייחודית לעשרה ילדים בבית הספר דיזינגוף שמקבלים חניכה, וגם ריהוט מאוד מאוד יפה לבית שלהם.

<ישי מילר: והעבודה הקהילתית, שגם אסמרה הזכיר, שאנחנו מאוד מאוד משתדלים להראות את שתי האוכלוסיות, את הוותיקה ואת החדשה.

<ישי מילר: תודה.

<ישי מילר: זה היה ממש בשנייה.

<ישי מילר: אני אגיד רק משפט לסיום, אנחנו לקחנו את הפרויקט של טיפול של עולים מאתיופיה במשך 11 שנים למרות שהתקציבים שלנו, ואולי זה לוועדת הקליטה, שהם ייעודיים לנושא של קליטת עולים, מבחינת רווחה הם מאוד מאוד מצומצמים.

<ישי מילר: אנחנו עושים את זה בתוך הקיים, אנחנו עושים את זה עם הרבה הרבה אהבה, כי זאת קהילה נהדרת, מקסימה, שלאט לאט מתערה ביפו והתוצאות הטובות, כפי שהזכירו חבריי, הן תוצאה של שיתוף עבודה מקסים בין היחידות השונות של העירייה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לתת גם לנציג משרד החינוך, בקיצור, אם יש לכם מה להגיד.

יואל רזבוזוב: יש לי עוד הצעה, הפרויקטורים שיושבים כאן, בגלל שאנחנו קצרים בזמן, אנחנו צריכים ללכת ואני בטוח שיש לכם מהשטח המון בעיות, אז תפנו אותן אלינו, עם פרטים, עם האנשים, ואנחנו דרך הוועדה נקבל את זה וננסה לעזור.

<עמי כץ: אם מותר, בקטע של קיטורים, אפרופו בעיות - - -

יואל רזבוזוב: כן, אבל היו"ר מנהל את הלו"ז.

אברהם נגוסה: קודם כל משרד החינוך, מישהו רוצה?

<תמי צלניקר: אנחנו ממשרד החינוך, אבל אנחנו לא הולכים להעלות בעיות.

<תמי צלניקר: אנחנו נציג לכם נתונים.

<תמי צלניקר: הנתונים הם כאלה, אני אציג את הנתונים בחינוך הדתי ורונית תציג בחינוך הממלכתי.

<תמי צלניקר: בחינוך הממלכתי דתי יש לנו 472 ילדים עולים מאתיופיה כאשר יש עוד 104 ילדים שהוריהם עלו מאתיופיה, יש לנו 155 ילדים שעלו מצרפת ועוד 68 ילדים שעלו משאר המדינות.

<תמי צלניקר: מבחינת שיתופי הפעולה, יש לנו שיתופי פעולה מצוינים עם הרשות, עם משרד הקליטה, עם הפרויקטורים ואני רוצה להודות על זה.

<תמי צלניקר: יש לנו שמונה בנות שירות לאומי שנמצאות בתוך בתי הספר, יש לנו הדרכה למורים שמלווים את קליטת העלייה בתוך בתי הספר, מיל"ת של עולי צרפת בבתי ספר שקיבלו עולים מצרפת ב-2015.

<תמי צלניקר: יש לנו ילדים עולים מצרפת שעלו ב-2015.

<תמי צלניקר: יש לנו גישור של העירייה, גם עולי צרפת וגם עולי אתיופיה.

<תמי צלניקר: אני רוצה לציין שאחוז ההצלחה בבגרויות הוא 80%, שהוא גבוה מזה של הארצי.

<תמי צלניקר: אני לא יודעת מבחינת איכות הבגרויות, אבל הוא גבוה.

<רונית רדמרד: אני רוצה לציין שאחד התפקידים, אני חדשה בתפקיד, מרכזת את כל הנושא במחוז ת"א, אבל אחד היעדים המרכזיים של מערכת החינוך בתוך בתי הספר זה הטמעת הסטנדרטים.

<רונית רדמרד: יש לנו ארבעה סטנדרטים וזאת העבודה שלנו בשטח בתחום העלייה.

<רונית רדמרד: אנחנו דואגים לכך שתלמידים עולים חדשים ירגישו טוב, זו אחת המטרות.

<רונית רדמרד: עשינו כנסים למורים ואנחנו בשיחות עם מנהלים שכל תלמיד עולה חדש ירגיש טוב, ירגיש בטוח, ירגיש שייך לבית הספר.

<רונית רדמרד: אנחנו עובדים גם על הסטנדרט החברתי שלו, כל הנושא של חונכות והתייחסות להעמיד את החוזקות שלו ואת זה אנחנו בוחנים בבתי הספר.

<רונית רדמרד: כמובן הנושא התרבותי, שגם לשמר את התרבות שלו ולחשוף אותו לתרבות הישראלית.

<רונית רדמרד: אז זו בעצם עבודה, שאם אנחנו מדברים על הדרכה וכל מה שקורה בתוך בתי הספר, אז זאת המטרה שלנו, מעבר ללימוד השפה העברית.

<רונית רדמרד: שאלו אותי קצת על הנושא הזה וכן חשוב לי שתדעו, שתלמיד עולה חדש שמגיע לארץ, שנוחת במטוס, כל התלמידים של 2015, מקבלים שש שעות בשבוע עברית.

יואל רזבוזוב: לכמה זמן?

יואל רזבוזוב: לשנה, שנתיים, זה לא מספיק.

<רונית רדמרד: בחינוך היסודי זה לשנה, בעל יסודי זה לשנתיים.

יואל רזבוזוב: לדעתכם - - - זה לא מספיק.

<רונית רדמרד: עוד משפט אחד, זה רחוק, אבל אני רוצה להוסיף משפט של עוד תפקיד שאני חשה אותו הכי חזק, שמעבר לכך שאנחנו אגף הקליטה מממנים שעות לעולים החדשים, אז יש את השש שעות הפורמליות, והשאלה שלך מאוד רלוונטית, האם זה מספיק, אז אחד הדברים שאנחנו מעודדים היום בשטח, ואנחנו נכנסים לבתי הספר, זה שכולם ייקחו אחריות על הוראת השפה העברית ולא להסתפק רק בשש, ואנחנו לא יכולים כבר לשמוע מחנכת שאומרת 'מה אפשר לעשות?

<רונית רדמרד: הוא לא יודע עברית', התפקיד שלך זה גם ללמד אותו עברית ואנחנו נכנסים לבתי הספר וגם שם אנחנו מנסים להטמיע את העקרונות של עברית כשפה שנייה.

<רונית רדמרד: לא יכול להיות שכולם ייבנו על שש שעות שאגף הקליטה נותן, אלא כולם אחראים על הוראת העברית.

<נחמיה חתוכה: אבל גם השש שעות, גם לימודים בתחום החינוך הבלתי פורמלי, שזה ערוץ אחר שמתמודד בתחום הבלתי פורמלי, גם תכניות שבקנה, למשל לייצר אולפני יום, זאת אומרת לתת לילדים להגיע יומיים וגם שלושה ללמוד עברית ואז לחזור חזרה לכיתה שלהם.

<נחמיה חתוכה: זה איזה שהוא תהליך שאנחנו מנסים לחדש אותו כמו שהיה פעם בקעה בירושלים, ופעם היה גם בתל אביב.

<נחמיה חתוכה: אנחנו מבינים שיש פה בעיה בהיקף השירות ובצורך בלימוד עברית - - -

יואל רזבוזוב: הבעיה שאנחנו מדברים על זה, גם המשרדים אומרים שזה לא מספיק, או שאנחנו צריכים להזמין איזה שהוא מחקר עומק, בסוף זה הרי עניין תקציבי, לבוא למשרד החינוך, לממשלה, ולהוציא את הכסף הזה.

יואל רזבוזוב: אנחנו שומעים הרבה זמן שזה לא מספיק - - -

<נחמיה חתוכה: פעם לכל תלמיד היה מגיע חמש שעות, היית אוסף שלושה, ארבעה, חמישה תלמידים והיית מייצר כבר כמות שעות סבירה.

יואל רזבוזוב: נכון, אבל אם יש לך בודדים - - -

<נחמיה חתוכה: כשהכמות הצטמצמה זה יוצא קצת בעייתי.

יואל רזבוזוב: בסוף זה נופל גם על הרשות המקומית ויש כאלה שלא מסוגלים לתת אז - - -

<נחמיה חתוכה: אבל אני חושב שכולם מבינים את העניין ומנסים ל - - -

אברהם נגוסה: אני רוצה לשאול שאלה, משרד החינוך, האם התכנית החדשה של שילוב יוצאי אתיופיה, האם הגיעה אליכם ואתם מבצעים אותה?

<דרורית כהן: אנחנו מכירים את התכנית החדשה, היא עוד לא הגיעה לבתי הספר, היא עוד לא יצאה לפועל - - -

יואל רזבוזוב: היא חדשה מדי.

<דרורית כהן: היא עוד לא מבוצעת.

<מהרטה ברוך רון: עוד שאלת המשך, אתם ממשיכים את התכניות הקודמות, או שגם אין את התכניות הישנות?

<דרורית כהן: אנחנו ממשיכים את התכניות הקיימות.

<דרורית כהן: המטרה היא לשלב את כל העולים, המטרה היא להביא אותם למצב שהם חלק מאוכלוסיית בית הספר והם מגיעים למצוינות לימודית, חברתית ורגשית, אבל התכנית של הדרך החדשה, אלינו לשדה היא עוד לא הגיעה.

<רונית רדמרד: עוד משפט אחד, שתכירו.

<רונית רדמרד: חוץ משש השעות שהמשרד מעניק לעולה חדש אגף הקליטה מקצה שעות נוספות לתגבור של תלמידים ותיקים.

<רונית רדמרד: זאת אומרת שאם דיברת על - - -

אברהם נגוסה: על פי החלטת הממשלה של הפרויקט בלגיה, אוקראינה וצרפת?

<רונית רדמרד: לא, אני מדברת על תכניות וחשוב לי, ממש בחצי משפט, התכניות האלה, מטרתן להטמיע את השפה העברית לתלמידים שאינם זכאים.

<רונית רדמרד: אם אנחנו מדברים על תלמיד ב-2014 ביסודי שכבר אין לו זכאות לשעות, בעצם אגף הקליטה מציע לבית הספר שעתיים בשבוע לתגבר אותו בתחום השפה העברית.

<רונית רדמרד: בהרבה בתי ספר קיבלו את התכניות האלה.

אברהם נגוסה: נציג הרווחה, בבקשה, תתייחס גם לשאלה ששאלתי את משרד החינוך בעניין הדרך החדשה.

<כפיר רייך: אני מפקח תחום התנדבות לאזרח, זה ארגון מיצוי הזכויות הגדול ביותר בישראל.

<כפיר רייך: קודם כל לגבי שפה, יש לנו כבר ניסיון טוב עם בני ברק, טבעון וכפר סבא בהפעלה על ידי מתנדבים של אולפן ועזרה לילדים בשפה.

<כפיר רייך: אנחנו עובדים יפה עם אורי יפה, מנהל יחידת ההתנדבות בתל אביב, אפשר לפתח משהו נוסף, שירות נוסף של עזרה לילדים בלימודי שפה, עם תמיכה נוספת של המשרד.

<כפיר רייך: זה משהו שהוא אפשרי.

<כפיר רייך: שי"ל, שירות ייעוץ לאזרח, יש בבלפור, הוא נותן ייעוץ גם לעולים עם מתנדבים דוברי צרפתית בנושאים של תעסוקה, נושאים של דיור, נושאים של חוק ומשפט, ביטוח לאומי.

<כפיר רייך: אני שמחתי מאוד לשבת כאן ליד גב' סלין בן חמו, מהרשות לקליטת עלייה, שהסבירה לי גם על הצורך בשירותי הרווחה מבחינת התדמית שיש לשירותי הרווחה גם בארצות דוברות צרפתית וכמה שחשוב להנגיש את השירותים האלה לעולים.

<כפיר רייך: יש פרויקט ברמה הארצית שמתוכנן עכשיו, של הקמת מאגר מתנדבים דוברי שפות שיישבו בתוך הרווחה, ילוו את הפונים, גם מבחינת תרגום, גם מבחינת הפנייה.

<כפיר רייך: אין הרבה עובדים סוציאליים דוברי צרפתית, דוברי רוסית, בטח דוברי אמהרית, זה אחד הדברים שמתוכננים.

<כפיר רייך: אחד הרעיונות שעלו פה ואני מאוד מאוד שמחתי לשמוע זה שילוב עולים כמתנדבים בעמותות.

<כפיר רייך: שוב, אורי יפה בקשר עם הרבה מאוד עמותות, הרבה מאוד ארגונים חברתיים, זה נהדר להשתלבות שלהם, התרבותית, החברתית והתעסוקתית, במיוחד בשנה הראשונה שהם נכנסים והם לא מכירים הרבה, זו הזדמנות נהדרת להכיר ונשמח לעבוד ולפתח את זה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: נציג משרד הבריאות נמצא?

<ג'יל רינק: אם אני יכולה רק לשבח את העבודה של שי"ל.

<ג'יל רינק: שי"ל, אני רוצה לברך אתכם, המשרד שלכם עובדים מול המשרד שלנו ובאמת אני שמעתי מעולים דוברי אנגלית איך אתם באמת עוזרים להרבה הרבה עולים עם כל מיני קשיים קטנים.

<ג'יל רינק: רציתי לחזק אותך במה שאמרת ובמה שהקולגה והחברה שלי סינדי אמרה.

אברהם נגוסה: בדרך כלל בוועדה לא נהוג דברים כאלה לקבל.

אברהם נגוסה: יישר כוח.

אברהם נגוסה: נמצא גם יושב ראש הקהילה ביפו, אבל הוא רוצה לדבר בסיור, אז זיוה, בבקשה בקיצור.

<זיוה מקונן: קודם כל אנחנו, האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, מברכת את עיריית תל אביב-יפו שקלטה את העובדים של מוקדי הקליטה כעובדים מן המניין.

<זיוה מקונן: זה משהו שבהחלט דרשנו אותו, שמשרד הקליטה בשלט רחוק לא יכול לנהל, אלא הרשות צריכה לקחת על זה אחריות ועל זה ברכות.

<זיוה מקונן: בנוסף הערה, אדוני, אני חושבת שכשמציגים נתונים לגבי עולים באופן כללי חשוב גם שהנתונים של יוצאי אתיופיה יהיו באותם שורות של כמה יוצאי אתיופיה יש במצגת, ולא זורקים את זה למוקד הקליטה והאחריות בנושא של יוצאי אתיופיה היא רק שלהם.

<אמיר דור: אל"ף, זו לא הייתה הכוונה - - -

<עמי כץ: זה הרעיון בחיסולו של המוקד, שהעולים ישתלבו בתוך הרשות.

<זיוה מקונן: אוקיי, בסדר, אז זה צריך להיות באותן שורות.

אברהם נגוסה: אוקיי, בבקשה.

<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, אנחנו התרענו, גם בכנסת הקודמת, כשחבר הכנסת רזבוזוב היה יושב ראש הוועדה, שמדיניות ההסללה של משרד הקליטה צריכה להתבטל כי זה הגורם שמכניס את העולים החדשים לאותן השכונות הסגרגטיביות.

<זיוה מקונן: אנחנו יכולים לעקוב במפה של תל אביב, הרחובות שנמצאים אלה הרחובות האלה ולא פלא שיוצאי אתיופיה ורוכשים את הדירות במענקים שהם מקבלים לפי הנוהל הזה רק בשכונות האלה.

<זיוה מקונן: זה משהו שצריך לעצור אותו.

<זיוה מקונן: אנשים צריכים לבחור איפה לגור, התפקיד של משרד הקליטה הוא להנגיש את המידע, לתת את הזכויות ולתת להם את חופש הבחירה איפה הם יגורו.

<זיוה מקונן: למשל אחד הטיעונים היה ש - - -

אברהם נגוסה: זיוה, אני מסכים איתך, אבל העניין זה הכסף.

אברהם נגוסה: האם העולים במענק שהם מקבלים או במשכנתא יכולים לקנות בצפון תל אביב.

<זיוה מקונן: לא בצפון תל אביב.

אברהם נגוסה: נגיד ביד אליהו.

<נחמיה חתוכה: הבחירה היא בחירה חופשית.

יואל רזבוזוב: הם רוצים לגור ליד הקרובים.

<נחמיה חתוכה: מה שהיה לפני 50 שנה לא קיים היום.

<נחמיה חתוכה: פעם לקחו את העולים ממרוקו, הביאו אותם לשדרות, אמרו להם 'זה קרוב לתל אביב, פה אתם תגורו'.

<נחמיה חתוכה: היום - - -

<זיוה מקונן: מדינת ישראל - - -

<נחמיה חתוכה: לא, אני כבר פעם שנייה או שלישית שאני שומע את ההטעיה הזאת.

<נחמיה חתוכה: היום זה לא נכון, היום אני רוצה שהעולים יוצאי אתיופיה יגורו במקומות שאין בהם ריכוז אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, אני אומר 'תגור פה', אני כנותן המענק, 'תקבל יותר'.

<נחמיה חתוכה: תחליט לגור במקום אחר, תקבל מה ש - - - אתה יכול לבחור מה שאתה רוצה, הבחירה היא חופשית.

יואל רזבוזוב: כן, בוחרים.

יואל רזבוזוב: הם רוצים לגור עם המשפחה, אני גם בדקתי את זה.

<מהרטה ברוך רון: הבחירה היא בתלות במשכנתא שמאפשרת לעולים לקנות באותם אזורים מוחלשים.

<מהרטה ברוך רון: הבעיה זה לא ההסללה, זה לא שאנחנו אומרים רק השכונות כאלה לעולי אתיופיה.

<זיוה מקונן: זה שני דברים.

<זיוה מקונן: אחת, אדוני היושב ראש, שמתי אצלכם על השולחן את הנוהל הזה - - -

יואל רזבוזוב: אבל המדינה לא יכולה - - -

אברהם נגוסה: אני מכיר, אני שואל בגלל שקיבלתי תגובה.

אברהם נגוסה: בפגישה הקודמת נתת לי את החומר ואני מכיר גם את הנושא הזה בלוד.

אברהם נגוסה: אני דיברתי עם אנשי משרד הקליטה, מה שהם אומרים 'אנחנו לא מגבילים בן אדם איפה לקנות' - - -

<זיוה מקונן: אדוני היושב ראש, לגבי הבחור שרצה לקנות בנתניה - - -

אברהם נגוסה: בזה טיפלתי.

אברהם נגוסה: אני יודע.

<זיוה מקונן: אבל המקרה הפרטני הזה מראה שזו המדיניות, זה הנוהל.

<זיוה מקונן: זה לא אנחנו, זה הנוהל של משרד הקליטה.

<זיוה מקונן: זו עובדה שבחור רצה לקנות בנתניה, אמרו לו 'נתניה סגורה', הלך, רצה לקנות בחיפה, גם בחיפה אמרו לו שהשכונות האלה סגורות והוא היה צריך - - -

<מהרטה ברוך רון: את מדברת על שכונות - - -

<נחמיה חתוכה: מה זה סגורה?

<נחמיה חתוכה: זה אני לא רוצה שהוא יגור בשכונה שיש ריכוז מסוים - - -

<זיוה מקונן: למה שאתה תקבע לו - - -

אברהם נגוסה: נחמיה, בוא - - -

<נחמיה חתוכה: הוא רוצה ל - - -

<זיוה מקונן: - - - עובדה, עובדה

<נחמיה חתוכה: הוא רוצה ממני את - - -

יואל רזבוזוב: זיוה, זה סותר את מה שאת אומרת.

יואל רזבוזוב: את לא רוצה שיהיה ריכוז, אז הוא אומר איפה שיש ריכוז.

<זיוה מקונן: אני לא אמרתי, סליחה, אדוני - - -

אברהם נגוסה: אין לנו עכשיו זמן, זה נושא חשוב וצריך לדון על זה ואנחנו מתכוונים לדון בוועדת העלייה והקליטה במושב הבא, אחרי הפגרה, כשנחזור.

אברהם נגוסה: אני גם אספתי נתונים ואנחנו נדבר על זה.

<זיוה מקונן: בסדר גמור.

<זיוה מקונן: לגבי הנושא של החינוך, אנחנו יודעים שעד לפני חמש שנים לא היו בתי ספר בכלל ממלכתיים דתיים ביפו ג', יפו ד'.

<זיוה מקונן: רוב הילדים יוצאי אתיופיה יוצאים, גם היום, יש את יפה נוף, בית ספר אחד, אחד בלבד, ורוב התלמידים מוסעים.

<זיוה מקונן: הסוגיה הזו צריכה להיבדק כי רק בארבעה בתי ספר נמצאים תלמידים בחטיבה העליונה ומהחטיבה וצריך לאפשר, אם כבר בחירה, ואם כבר הם נוסעים, אז שייצאו ויאפשרו להם בחירה.

<מהרטה ברוך רון: אבל הם בוחרים בתי ספר דתיים, בגלל זה הם נוסעים.

<עמי כץ: אין שום בעיה בבחירה, ילד יכול ללמוד איפה שהוא רוצה.

<מהרטה ברוך רון: להיפך, אדרבא, אנחנו מאוד רוצים שהם יבחרו בתי ספר אחרים.

<עמי כץ: 14 בתי ספר, זה פשוט לא - - -

אברהם נגוסה: רגע, חברים.

<זיוה מקונן: אני אמרתי חטיבה.

אברהם נגוסה: חברים, כשאתם הצגתם, כשאתם דיברתם, אף אחד לא הפריע, תנו לה לסיים.

אברהם נגוסה: אני חושב שפה אנחנו עושים דיון.

אברהם נגוסה: היא תסיים ו - - -

<זיוה מקונן: 14 בתי ספר בכלל, ארבעה בתי ספר על יסודיים.

<מהרטה ברוך רון: ממלכתיים דתיים.

<מהרטה ברוך רון: אני באופן אישי מאוד רוצה שהם יילכו - - -

<עמי כץ: אין לנו יותר בתי ספר ממלכתיים דתיים תיכוניים.

אברהם נגוסה: בסדר, זו בחירה של ההורים.

<זיוה מקונן: נושא נוסף, כשנעשה את הסיור אנחנו נראה את הבתים ותנאי המגורים של האנשים.

<זיוה מקונן: אלה בניינים מאוד מאוד ישנים, דירות מאוד מאוד ישנות, אנחנו יודעים על מקרים שאנשים נכנסו לבית ואפילו הגשם זלף להם לתוך הבית לקומות האחרונות.

<זיוה מקונן: הנושא של באמת האם מתוכננת התחדשות עירונית, שיקום שכונות וכו', בשכונה הזאת והאם מנסים לפתח אותה, כי זה משהו שלא שמענו.

<זיוה מקונן: הנושא של האלימות המשטרתית בכלל בשכונה.

<זיוה מקונן: זה נושא שצריך להיבדק וצריך לעבוד עליו כי פי 13 מאחוזם באוכלוסייה פתיחת תיקים בעיר הזאת זה דבר - - -

<עמי כץ: אני מוחה על הנתון הזה.

אברהם נגוסה: רגע, אני אתן לך אפשרות לתגובה.

<עמי כץ: אני מוחה על הנתון הזה.

<זיוה מקונן: נתוני משטרת ישראל.

אברהם נגוסה: זיוה, בבקשה, נא לסיים.

<עמי כץ: רק שתי הערות.

אברהם נגוסה: אני קודם עצרתי אותך, רצית להגיד, גם בדרך תגיב למה שהיא אמרה, אחריך נסיים את זה.

<עמי כץ: שתי מלים, אני אהיה מאוד קצר.

<עמי כץ: לגבי הנושא של התחדשות עירונית, קודם כל צריך להבין שאותם 2,700 עולי אתיופיה שגרים בשכונות יפו ג', ד' ולב יפו בדרום יפו הם חלק מ-18,000 תושבים שגרים באזור הזה, שכולם גרים בדיוק באותם תנאים.

<עמי כץ: אין שום הבדל בין תושבים שהם עולי אתיופיה ותושבים שהם עולי חבר העמים או מרוקו או בולגריה או מה שזה לא יהיה, או אזרחים ותיקים, כולם גרים באותם תנאים.

<עמי כץ: כל האזור הוא אזור שאנחנו קוראים לו שיכוני דרום יפו, שהבניינים הם בניינים שנבנו בשנות ה-70, חלקם ידע ימים טובים יותר ופה אני באמת מסכים עם זיוה.

<עמי כץ: יש תכנית של התחדשות עירונית בדרום יפו, יש כמה תכניות שכבר אופרטיביות, אחת ביפו ג' דרום, כבר יש שישה בניינים שעוברים התחדשות עירונית.

<עמי כץ: בקהילת קנדה, ליד הגינה הקהילתית, שכנראה לא נספיק להגיע אליה בגלל קוצר הזמן.

<עמי כץ: יש פרויקט גדול של פינוי בינוי שם של כל הרחוב ואנחנו מתכננים סוגים שונים של פרויקטים של התחדשות עירונית לכל האזור.

<עמי כץ: אנחנו לא עושים פרויקטים מיוחדים לקהילת עושי אתיופיה.

<עמי כץ: כמו שאסמרה ציין, מבחינתנו כולם תושבים של העיר תל אביב-יפו, צריכים לקבל טיפול כמו כולם ואם צריך לתת יותר גם נותנים יותר, אבל בהיבטים של התחדשות עירונית או חוג שחייה לילדים כולם מקבלים אותו דבר.

<עמי כץ: זה לגבי הנושא של ההתחדשות העירונית.

<עמי כץ: אני רוצה שוב לומר על הסיפור הזה של הנתונים הסטטיסטיים.

<עמי כץ: נער הייתי וגם זקנתי, באמת, אנחנו כבר לא ילדים, אני לא מתווכח עם זה שיש 92 תיקים שנפתחו בתל אביב-יפו כנגד עולים או יוצאי אתיופיה.

<זיוה מקונן: על תקיפת שוטרים.

<עמי כץ: על תקיפת שוטרים.

<עמי כץ: אני בהחלט ממליץ לכולנו להיות זהירים.

<עמי כץ: אני מכיר מציאות קצת שונה ואני חושב ומניח, אולי אני טועה, אני מניח, שרוב מכריע של אותם 92 תיקים אינם תושבי תל אביב-יפו.

<עמי כץ: אין ספק שהתקיפות בוצעו בתחום העיר תל אביב-יפו, כי אלה הנתונים המשטרתיים, אני בספק גדול אם הם תושבי תל אביב יפו, וכמו שאמרה סגנית ראש העיר, אם הם או חלקם הם תושבי תל אביב-יפו זה בהחלט תמרור אזהרה שצועק לשמים, שאנחנו נבדוק את הנתון הזה.

<עמי כץ: אני מאוד מבקש, עם נתונים צריך להיזהר.

<עמי כץ: אפשר להגיד כל דבר, איך אומרים?

<עמי כץ: מלים לא עולות ביוקר, אבל צריך להיזהר.

אברהם נגוסה: אני גם מבקש שתעבירו לנו לוועדה את ממצאי הבדיקה בכתב.

אברהם נגוסה: סליחה מכל מי שרצה לדבר ואנחנו לא נתנו, הזמן קצר ואנחנו מתנצלים, הזמן נבע מהאיחור שהגענו בגלל הפקקים.

אברהם נגוסה: אנחנו מסכמים את החלק הראשון של הדיון ואני מאוד מודה לך, סגנית ראש העיר, מהרטה ברוך, והצוות של כל העירייה, על הנתונים, על העדכון שהצגתם לנו, כנ"ל גם נציגי המשרדים, קליטה, רווחה וחינוך והאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

אברהם נגוסה: כמובן גם יושב ראש הקהילה ביפו, מסגבו ג'מבר, אבל הוא מעדיף לדבר שם בשטח, להציג לנו, ולכן אנחנו מסכמים את זה.

אברהם נגוסה: לפני שאנחנו יוצאים מנהלת הוועדה תקרא לנו את הכתובות שאנחנו צריכים להגיע לסיור.

אברהם נגוסה: בבקשה, דנה.

<דנה גורדון שושני: מי מכם שממשיך איתנו, אנחנו ממשיכים לרחוב התחייה 4 ביפו, משם למוקד הקליטה בבעל שם טוב 14.

<עמי כץ: יפה.

<עמי כץ: מדויק.

<דנה גורדון שושני: על פי המלצת עיריית תל אביב.

אברהם נגוסה: תודה רבה לכם.

אברהם נגוסה: (בסיור)

<עמי כץ: אני חמש שנים בתפקיד, לא היה יום שהוא לא דיבר איתי על זה.

<עמי כץ: זה מקום לציון טקסי שמחה ואבלות, בר מצוות, בת מצוות, חתונות, שבע ברכות ולא עלינו שבעה.

<עמי כץ: הקהילה האתיופית היא קהילה מאוד קהילתית, אנחנו יכולים ללמוד על איך עובדת קהילה, קצת להקשיב ולהתבונן והנושאים האלה מאוד חשובים להם.

<עמי כץ: אנחנו איתרנו מקום זמני בפארק דוידוב, זה נמצא דרומה לנו, עשינו סככה, משהו לבינתיים.

<עמי כץ: בדים כאלה, שזה לא יהיה בין בתים, כדי לא ליצור חיכוך מיותר עם האוכלוסייה הוותיקה.

<עמי כץ: זה היה טוב לשנה, שנתיים, שלוש, אבל איך אומרים?

<עמי כץ: בקיץ חם, בחורף קר ורטוב וחיפשנו מקום שבו אפשר.

<עמי כץ: ואז אחרי הרבה חיפושים הצלחנו, בשיתוף פעולה עם המועצה הדתית של תל אביב-יפו.

<עמי כץ: זה בניין מקווה טהרה, שהמועצה הדתית של תל אביב-יפו משתמשת.

<עמי כץ: אנחנו עשינו פרויקט משותף שבמסגרתו אנחנו משפצים את כל המבנה, מקטינים את שטח המקווה לשטח קטן.

<עמי כץ: איציק, תראה איפה יהיה המקווה.

<איציק שפק: שטח המקווה למעשה זה החלק כאן.

<עמי כץ: ה-ו' הזאת.

<איציק שפק: בדיוק, ושטח מועדון התרבות הוא כל השטח הזה, כולל השטח שמתחת, בקומה מתחת, סך הכול אנחנו מקבלים כ-800 מטר, ענק, שאולם האירועים למעלה הוא בסביבות ה-500 מטר ולמטה עוד חדרי ספח וכיוצא באלה, משרדים, מטבחון קטן וכו'.

<איציק שפק: סך הכול פרויקט של 5 מיליון שקלים, זה לא זול הסיפור הזה ואנחנו מארגנים כניסה נפרדת למקווה, כניסה נפרדת למועדון קהילת אתיופיה ואיך אומרים אצלנו?

<איציק שפק: בעזרת ה' עוד שנה נזמין אתכם לגזור את הסרט.

יואל רזבוזוב: מה הקריטריונים לשימוש?

<עמי כץ: למעשה, כפי שהסברנו קודם, הרשות העירונית לפיתוח יפו, המבנה הזה יעבור לרשותנו, אנחנו ניתן זכות שימוש לעמותת עולי אתיופיה, יש גם עמותה רשומה, וככה זה יעבוד.

<עמי כץ: זה מין סוג של הקצאה עירונית, זה נכס עירוני שמוקצה בהקצאה לטובת הקהילה האתיופית.

<עמי כץ: מסגבו, אתה יכול להוסיף, אתה יכול בעברית או באמהרית.

אברהם נגוסה: מה שאתה רוצה, אבל בעברית יותר טוב.

אברהם נגוסה: אם לא, אז אסמרה יכול לתרגם.

<ג'מבר מסגבו: (מדבר באמהרית).

<אסמרה אקלה: (תרגום חופשי מאמהרית): מאז שהגענו ליפו, לפני עשר שנים כבר, היו לנו הרבה מאוד בעיות.

<אסמרה אקלה: מאז עמי כץ הגיע, הוא נתן לנו פתרון זמני בפארק דוידוב, שאנחנו עושים את הטקסים וההסמכות.

<אסמרה אקלה: מאז שבאמת איתרנו את המבנה הזה, בזכות עמי כץ, הוא פעל, הוא יודע את הבעיות של האתיופים ומנסה לתת להם פתרונות, מאז שראינו את המקום הזה כבר עברו שלוש שנים.

<אסמרה אקלה: נכון, התהליך הוא תהליך, לוקח זמן, גם התקציב וכל מה שיוצא בזה, אבל אנחנו מאוד מאוד שמחים שקיבלנו את המקום הזה.

<אסמרה אקלה: אנחנו מקווים שזה יסתיים במהרה ושנוכל להשתמש במקום הזה.

<עמי כץ: שאלות?

<עמי כץ: ממשיכים.

יואל רזבוזוב: יפה מאוד.

יואל רזבוזוב: זה חתיכת פרויקט.

<עמי כץ: חתיכת פרויקט, כן.

אברהם נגוסה: שאלתי אם התקציב קיים.

<עמי כץ: קיים, נמצא, הזמן שלוקח זה הנושא של להוציא היתרי בנייה, הנושא של עבודות בפועל, זה הזמן שזה לוקח, אבל התקציב קיים, נמצא וישנו.

<מהרטה ברוך רון: חשוב לי להוסיף שבאמת זה לא מובן מאליו.

<מהרטה ברוך רון: בעיר תל אביב להקצות מבנה לטובת אוכלוסייה מסוימת, זה גם משהו שראש העיר נמנע ממנו בדרך כלל, הוא לא נותן לאוכלוסיות ספציפיות מבנים, ובמקרה הזה, באמת מתוך הבנה של הצורך מאוד גדול שיש לקהילה ביפו גם ראש העיר בא לקראת ומבנה כזה בעיר תל אביב שמוקצה לטובת קהילה הוא משהו באמת יוצא דופן.

<מהרטה ברוך רון: בנוסף לזה עלויות השיפוץ, 5 מיליון שקלים - - -

<עמי כץ: זה התחיל ממיליון, 1 ורבע, 1.5.

<מהרטה ברוך רון: 5.5 מיליון שקלים לשיפוץ, באמת צעד יוצא דופן, מאוד ייחודי וחשוב לי להגיד את זה גם לקהילה, שפה ראש העיר ועמי כץ וכולם התגייסו כדי לבוא לקראת הקהילה.

<מהרטה ברוך רון: חשוב להבין שזה היה מאוד מאוד חשוב לקהילה עד שכל מה שעשינו התגמד לעומת הצורך הזה והרצון להקים את המבנה הזה, אפילו הימנעות מפעולות מסוימות שאנחנו יזמנו עבור הקהילה עד שיהיה הדבר הזה.

<מהרטה ברוך רון: באמת אני עומדת פה נרגשת.

<מהרטה ברוך רון: ציינת שיש בעיה עם האישורים, אנחנו - - -

<עמי כץ: אין בעיה, זה לוקח את הזמן הרגיל, רק שהזמן הרגיל הוא ארוך.

<מהרטה ברוך רון: יש לנו גזירת סרט.

אברהם נגוסה: למה צריך היתר בנייה?

אברהם נגוסה: אתם עושים שיפוץ מבנה קיים.

<עמי כץ: אתה רוצה שנדבר על זה?

<עמי כץ: אני שאלתי את אותה שאלה, אני צעקתי את אותן צעקות.

<עמי כץ: אין ברירה, צריך היתר בנייה והיתר בנייה לוקח זמן.

<עמי כץ: אנחנו חשבנו, ניסינו, בדקנו, כל חריץ וכל חלון אפשרי להיכנס דרך היתר שיפוץ ניסינו ואנחנו עירייה, מהנדס העיר חבר שלי, אני חבר, קולגה, יש רצון, אבל החוק מחייב היתר בנייה.

אברהם נגוסה: איזה חוק?

<עמי כץ: חוק התכנון והבנייה.

אברהם נגוסה: למבנה קיים?

<עמי כץ: אני אסביר.

<עמי כץ: שאלת שאלה ספציפית, אני אענה תשובה ספציפית.

<עמי כץ: כיוון שאנחנו צריכים להנגיש את המקום לנכים, כי זה מה שהתקנים העכשוויים מדברים, וכיוון שלצורך ההנגשה אנחנו צריכים לבנות רמפה חיצונית למבנה עם גישה אל המבנה, האלמנט הזה מחייב היתר בנייה.

<מהרטה ברוך רון: ותקנות של מכבי אש ויש דברים שאי אפשר מבחינה בטיחותית - - -

<עמי כץ: כיוון שצריך להנגיש אותו לנכים ויש פה אלמנט חדש שנוצר - - -

אברהם נגוסה: כמה זמן להערכתך זה ייקח?

<עמי כץ: כשנה.

<איציק שפק: מה שעמי גם מצטנע ולא מזכיר, את כל השטח הזה שאתם רואים, שטח רחבה, אנחנו יכולים לעשות גינה מאוד יפה, עם ספסלים גם לטובת אירועים בחוץ בקיץ.

<איציק שפק: השטח מאוד גדול, שננצל אותו, וזה בנוסף.

<איציק שפק: כלומר 5 מיליון פלוס שאנחנו נתקצב, שיהיה לנו תכנון מפורט איך המקום ייראה.

<איציק שפק: זה שטח שהוא מעבר ל-800 איש, אני לא זוכר מה התקן אומר, יש לנו פה עוד שטח גדול מאוד לאירועים.

<עמי כץ: אני מאוד מבין את הצורך, הבהול אפילו, ואני חי את זה ואני יודע את הלחץ ואת הקושי שמסגבו, כיושב ראש הקהילה, חווה ברמה יומיומית.

<עמי כץ: בהתחלה לא האמינו לו בכלל שהולכים לבנות, כי כל התהליכים, עד שתקצבנו ועד שזה, חשבו שהוא מספר סיפורים.

<עמי כץ: זה תהליך קשה, אבל אין מה לעשות, כשאנחנו עובדים במסגרת של כללים וחוקים.

<עמי כץ: ניסינו לעשות את זה הכי מהר, זה יוצא קצת יותר לאט ממה שרצינו.

<אסמרה אקלה: גם ניסינו לאתר מבנים שקיימים.

יואל רזבוזוב: שמתאימים לזה.

<עמי כץ: בסוף, זה הכיוון, זה הפרויקט, ייקח עוד חצי שנה, אבל בסוף יהיה מקום יפה וטוב לטובת הקהילה.

אברהם נגוסה: אני רוצה לציין, אני מאוד מברך על הדבר הזה, זה מאוד חשוב.

אברהם נגוסה: אין ויכוח על הצורך שבאמת התחלתם לעשות את זה, יישר כוח גם לראש העיר, גם לסגנית וגם לך, כמנכ"ל, גם למנהל מוקד הקליטה.

<עמי כץ: צריך גם להזכיר את שלמה מסלאוי, יושב ראש ועדת הקליטה.

אברהם נגוסה: לכן אני מאוד מברך.

אברהם נגוסה: אני בטוח שתזדרזו בעניין הזה.

<עמי כץ: אנחנו עושים מה שאפשר.

<אסמרה אקלה: לפני שבוע ישבנו בלחץ אטומי, שזה לא יכול להיות שייקח הרבה זמן, אז ניסינו לבדוק אפשרות איך אפשר לקצר את התהליך הזה.

<אסמרה אקלה: כמו שעמי ציין מקודם, כל החברים שהוא מכיר - - -

<עמי כץ: אתם לא יודעים איך אני מדבר עם מי שצריך לדבר, אבל - - -

יואל רזבוזוב: 800 זה גדול, השאלה אם יהיו פה תכנים, חינוך בלתי פורמלי, חוגים וזה.

<עמי כץ: לא.

יואל רזבוזוב: זה רק אירועים?

<עמי כץ: התפיסה שלנו היא שהילדים והנוער צריכים לקבל את שירותי החינוך הבלתי פורמלי במסגרת הקהילתית הרגילה ובמרכזים הקהילתיים, בגני הילדים, בבתי הספר.

<עמי כץ: לא סגרגציה, לא גטו.

<עמי כץ: המקום הזה נועד לדבר אחד מרכזי והוא ההיבט הקהילתי של הקהילה האתיופית, שבאים לשבעה, זה באים מאות אנשים ובאים ואוכלים ויושבים ויהיה מקום מכובד לעשות את זה.

<עמי כץ: או באים לחתונה.

יואל רזבוזוב: יש לך 2,700 בני עדה, זה - - -

<עמי כץ: אבל באים מכל הארץ.

<עמי כץ: לשמחות ובאבלות מגיעים כולם.

<עמי כץ: זה נושא שבדקנו אותו מאוד - - -

יואל רזבוזוב: אז צריך לפרסם את זה.

<אסמרה אקלה: זה גם מונע סכסוך שכנים.

<אסמרה אקלה: בהרבה מאוד מובנים, כשאנחנו בדקנו את העניין הזה, ברגע שהקהילתיות מגיעה לשכונה מסוימת - - -

יואל רזבוזוב: נגיד מישהו מקרית נורדאו מנתניה יכול לבוא - - -

<אסמרה אקלה: מכל מקום.

<אסמרה אקלה: הם יילכו לאבלים.

<עמי כץ: הם יילכו לאבלים, לא שהאבל שלו שם.

יואל רזבוזוב: זה בדיוק מה ששאלתי.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שכולם יהיו בריאים וזה, אז המקום הזה יעמוד ריק.

<מהרטה ברוך רון: זה גם בר מצוות וחתונות.

<עמי כץ: המון, קשה לדמיין כמה.

אברהם נגוסה: יום אחד אני אקח אותו.

<עמי כץ: יואל, גם לי זה היה חדש, אמרתי, טוב נו, חתונה, מה הסיפור?

<עמי כץ: אז עושים חתונה.

<עמי כץ: אבל חתונה זה שלושה-ארבעה ימים וברוך ה' מתחתנים, ואני יכול להבטיח לך שהמקום הזה יהיה מלא כל השנה.

<עמי כץ: רובו חתונות, בר מצוות, בת מצוות וטקסי אבלות, אבל כשלא יהיה אז יש הרצאות ויש אירועי נושאים, יש המון דברים שאפשר לעשות.

<אסמרה אקלה: אנחנו חוששים, הבעיה שיכול להיות שיהיו התנגשויות, שיהיו בו זמנית אירוע כזה או אחר.

<אסמרה אקלה: זה החשש שלנו.

אברהם נגוסה: זה לא יהיה ריק.

אברהם נגוסה: בעיקר האנשים המבוגרים, שרוצים תכנית באמהרית - - -

<עמי כץ: יושבים פה - - -

יואל רזבוזוב: אין דבר כזה.

יואל רזבוזוב: בארץ אין דבר כזה.

אברהם נגוסה: בכל עיר יש.

אברהם נגוסה: בנתניה יש.

יואל רזבוזוב: לא בסדר גודל כזה.

<עמי כץ: לא בסדר גודל כזה.

<מהרטה ברוך רון: בתל אביב אנחנו עושים הכול - - -

<עמי כץ: בגדול.

<עמי כץ: אנחנו מצטערים, אנחנו לא יודעים לעשות אחרת.

<מהרטה ברוך רון: בתל אביב-יפו.

אברהם נגוסה: תראה, אין סגני ראשי ערים במקומות אחרים.

<מהרטה ברוך רון: יש בקרית גת.

אברהם נגוסה: יש לנו פה סגנית.

<דוד יאסו: יש בבאר שבע שני מועדונים ענקיים.

<דוד יאסו: הלוואי שתל אביב תתקרב לבאר שבע מבחינת הדברים האלה.

<עמי כץ: אנחנו נשמח ללמוד מכולם.

<דוד יאסו: אסמרה לקח את כל הצוות שלך, אמיר היה שם.

<עמי כץ: אסמרה לקח אותי גם, ברוך ה', לרמלה, לירושלים, לנתניה, לבאר יעקב.

<עמי כץ: לקח אותי לאן שצריך.

<מהרטה ברוך רון: מחכים שתגיעו.

<עמי כץ: עכשיו ניסע למוקד הקליטה.

<עמי כץ: (המשך הסיור)

<אסמרה אקלה: ברוכים הבאים למוקד הקליטה לקליטת עולי אתיופיה בתל אביב-יפו.

<אסמרה אקלה: לפני שאנחנו נכנסים לאולם אנחנו עשינו תערוכה שמי שירצה להסתובב ולראות את התערוכה הקבועה שיש לנו פה אז אתם מוזמנים.

<אסמרה אקלה: למעשה אנחנו חשפנו על העשייה שלנו, גם עם ההיסטוריה של הקהילה האתיופית באמצעות התמונות, אז התמונות מדברות בעד עצמן.

<אסמרה אקלה: אנחנו ניכנס לאולם.

<אסמרה אקלה: למעשה המקום כרגע זה לא המקום שיושבים פה, המקום שהיה שלהם היה שם, לטובת הכינוס העברנו אותם לפה כרגע, יש גם רכזת, אורית, שנמצאת פה לידנו.

<אסמרה אקלה: בואו נתכנס שם.

<יוסי בר נוי בוכריץ: שזאודה יגיד כמה מילים על הכיתה.

<אסמרה אקלה: זאודה מלווה אותנו שנים בנושא אולפן, אין כמו זאודה.

אברהם נגוסה: הוא היה יושב ראש הקהילה באדיס אבבה.

<זאודה ברהנו: הכיתה לומדת פעמיים בשבוע, לומדת באופן רציף, אולפן, משתתפים, מעוניינים בדת, יש להם יכולת להתרכז.

<יוסי בר נוי בוכריץ: זאת כיתה של משרד החינוך, של האגף לחינוך מבוגרים, שזאודה הוא המורה המוביל.

<אסמרה אקלה: פה מתקיים שיעור פעמיים בשבוע, זה נותן מענה למבוגרים, כלומר למשפחות עם ילדים.

<אסמרה אקלה: יש קורס שמתקיים כבר פעמיים בשבוע.

<אסמרה אקלה: זה אחד המחשבים שאנחנו - - - יוצאים החוצה, אז יש - - -

יואל רזבוזוב: יש קורס לילדים ללימוד אמהרית?

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה גם חשוב.

יואל רזבוזוב: חשוב הדיבור בין הילד להורה.

יואל רזבוזוב: ההורים כמובן צריכים ללמוד עברית, זה יעזור להם, אבל גם הילדים שילמדו אמהרית כי אלה השורשים שלהם, זה חשוב.

<אסמרה אקלה: זו אחת מהתכניות שלנו.

אברהם נגוסה: אתה צודק, זה הכישלון של ההורים.

יואל רזבוזוב: כן, שילמדו אמהרית.

יואל רזבוזוב: אסור להתבייש.

יואל רזבוזוב: גם אנחנו, כשעלינו בהתחלה, אח שלי אמר 'לא רוצה, מה, אתם שומעים מוזיקה ברוסית?

יואל רזבוזוב: ' עכשיו פתאום זה נהיה גאווה לדעת רוסית, עוד שפה.

יואל רזבוזוב: אותו דבר צריך לעדה.

<אסמרה אקלה: אחת מהתכניות של השנה, שנת 2016, זה הנושא של לימוד - - -

יואל רזבוזוב: זה ייתן להם ביטחון בכל הדברים האחרים, ברגע שהם יודעים את השורשים, יודעים את השפה שלהם.

יואל רזבוזוב: אני אומר תמיד, זה שאני יודע רוסית, או שהבנות שלי שנולדו בארץ יידעו רוסית, זה רק בונוס בשבילם.

יואל רזבוזוב: זה עוד שפה, זה ביטחון.

<עמי כץ: התקציב של מוקד הקליטה 900,000 שקל, מתוך זה 350,000 משרד הקליטה ו-550,000 עיריית תל אביב יפו.

אברהם נגוסה: יישר כוח.

<מהרטה ברוך רון: התערוכה הזאת פשוט מהממת.

<עמי כץ: התערוכה ממש יפה.

<עמי כץ: (בישיבה)

<אסמרה אקלה: תרשו לי להגיד כמה מלים על המקום.

<אסמרה אקלה: המקום שאתם יושבים בו הוא רב תכליתי, למעשה בשעות הבוקר, מתשע בבוקר עד שלוש משתמשים בו הקשישים או המבוגרים ומזה שלוש שנים עמותת קשת מפעילה באמצעות אגף הרווחה של העירייה.

<אסמרה אקלה: המקום הזה משמש למבוגרים לשעות הבוקר עד שעה שלוש.

<אסמרה אקלה: אחרי שלוש אחר הצהריים אנחנו משתמשים בו לסדנאות, הרצאות, מפגשים, הדרכות עולים וכל מה שיוצא בזה גם מתקיימים כאן.

<אסמרה אקלה: למעשה הוא משמש אותנו גם למבוגרים וגם לסדנאות, גם לאולפן, הוא משמש אותנו להרבה מאוד תכניות שאנחנו מקיימים אותן פה.

<אסמרה אקלה: למעשה במוקד הקליטה כאן אין לנו פעילות לילדים, את הילדים אנחנו משלבים במרכזים קהילתיים שקיימים בהם שירותים כאלה ואחרים, אנחנו שולחים אותם לשם, שלא תהיה קבוצה של יוצאי אתיופיה שיושבים ביחד, אלא לתת להם את המענה, שייחשפו לתכניות ולחוגים השונים במרכזים הקהילתיים של העיר.

<אסמרה אקלה: הצוות, כמו שהגדרתי אותם מקודם, מירי, המזכירה שלי, ומלי, רכזת נוער, שנכנסו עכשיו, יש רכז תעסוקה שנמצא.

<אסמרה אקלה: הנגזרת של הצורך, היה חשוב לנו שיהיה לנו מדריך חברתי.

<אסמרה אקלה: העירייה נתנה לנו תקציב להעסיק מישהו ב-75% מדריך חברתי שהעיסוק שלו הוא ילדים, שייכנסו לחוגים, פעילויות חברתיות, עמותות שמפעילות, כל מה שיוצא בזה, הוא הממונה על הילדים בנושא הזה.

<אסמרה אקלה: מעבר לזה יש גם מדריכי רחוב, יחד עם החינוך, שמפעילים שני רכזים בשכונת יפו ד', שהמטרה שלהם שיהיו בשטח כדי לראות מה קורה שם עם הילדים.

<אסמרה אקלה: אם יש צורך מפנים אותם לגוורמים הטיפוליים או גורמים נותני שירות.

<אסמרה אקלה: אנחנו מנסים ביחד, בשיתוף פעולה, לתת מענה כזה או אחר לקהילה עצמה.

<אסמרה אקלה: כלומר הצורך עלה הרבה פעמים שילדים, אחרי שהם חוזרים מהלימודים הפורמליים אין להם מענה, וממש הצלחנו בצורה כזו, גם הרווחה, גם אנחנו, גם חינוך, זה הגיע גם לסגנית ראש העיר וגם למנכ"ל העירייה והם נתנו לנו את הרכז המדריך חברתי.

<אסמרה אקלה: היום הוא במשרה שהוא מועסק בה ומסייע ונותן שירות הכי טוב שיכול להיות.

<אסמרה אקלה: אלה הדברים שאני יכול לסכם, אם יש צורך או אם יש שאלות, אני אשמח לענות עליהן.

אברהם נגוסה: אני רק מודיע שחבר הכנסת יואל רזבוזוב היה צריך להיות במקום אחר, אז הוא עזב אותנו והוא יקרא את הפרוטוקולים.

אברהם נגוסה: זה החלק השני של הדיון שלנו, אנחנו עכשיו יושבים לאחר הסיור במבנה שעכשיו בונים אותו לצורך התכנסות לקהילה.

אברהם נגוסה: עכשיו אנחנו נמצאים במוקד הקליטה וראינו את כיתת האולפן וגם חדר מחשבים ואנחנו נשמח אם יש התייחסות, לשמוע גם שאלות לפני שאנחנו מסכמים.

אברהם נגוסה: כמובן תודה למנהל המוקד, אסמרה אקלה, וגם לצוות שלו.

אברהם נגוסה: אם גם מהצוות רוצים לדבר אנחנו נשמח לשמוע.

<אמיר דור: רק שני משפטים לפני מהרטה, חוץ מהעניין של המוקד שמפעיל מגוון מאוד מאוד גדול של תכניות, גם המינהל לשירותים חברתיים מפעיל מגוון תכניות, יש לנו גם תקציבים דרך קליטה בקהילה של משרד הקליטה שאנחנו מפעילים עוד מספר תכניות, החל מתגבור לימודי, פעילות לבני נוער סביב ספורט, מגשרת חינוכית.

<אמיר דור: סך הכול העירייה, על כל מחלקותיה ואגפיה נותנת מגוון פעילויות ואנחנו חשים כולנו בעירייה שהמענים שאנחנו נותנים הם טובים.

<אמיר דור: ודאי יש תמיד מקום להשתפר ולעשות עוד דברים, אבל סך הכול אני חושב שהקליטה נקלטה בצורה מאוד חיובית ביפו, בסך הכול גם הקהילה הוותיקה קלטה אותם בצורה אופטימלית, אנחנו די אופטימיים לקראת העתיד.

אברהם נגוסה: מסגבו, בבקשה.

<ג'מבר מסגבו: (מדבר אמהרית).

<אסמרה אקלה: (תרגום חופשי מאמהרית): אני אנסה לתמצת מה שמסגבו אמר.

<אסמרה אקלה: מאז שהמוקד הוקם הוא נותן שירותים טובים לקהילה האתיופית, כמובן בשיתוף פעולה עם כולם.

<אסמרה אקלה: גם המועדון של הקשישים שנפתח פה זה מענה מאוד מאוד טוב.

<אסמרה אקלה: הוא מציין איזה שהוא קושי, בעיה, שיש לקהילה, שהילדים יוצאים מפה מיפו, יורדים לתחנה המרכזית להגיע לבית הספר, זה נמצא קרוב ליד אליהו, הם לא מוסעים, מהחטיבה ומעלה אין להם הסעה, ולכן זה מסכן את הילדים.

<אסמרה אקלה: כלומר גם שעולים לתחנה המרכזית, שיורדים משם ברגל, זה קושי גדול שילדים נחשפים לתופעות כאלה ואחרות.

<אסמרה אקלה: זה נושא שגם אנחנו העלינו אותו למנכ"ל העירייה, אני מקווה מאוד שגם סגנית ראש העיר שיושבת פה, אתם כבר שמעתם את הסיפור הזה ומנסים לטפל בו, כרגע נכון לעכשיו הוא צודק שיש בעיה אמיתית של ההסעה, ההגעה של הילדים לבית הספר, הם יורדים לתחנה המרכזית, הולכים ברגל, זה מסכן אותם גם עם העובדים הזרים, הייתה גם ילדה אחת שנעלמה ואחר כך מצאו אותה - - -

אברהם נגוסה: אחרי לילה מצאו אותה, למחרת.

<אסמרה אקלה: יש לנו תופעות כאלה, לא רק אחת.

<אסמרה אקלה: הם הולכים לחברים, לא מוצאים אותם, הם לא מודיעים למשפחות ואז אנחנו מפעילים את כל המערכות ואז מגלים שהיא נמצאת אצל חברה או אצל חבר.

<אסמרה אקלה: הוא שאל שאלה חשובה, גם חבר הכנסת שאל מקודם, על נושא לימוד השפה האמהרית.

<אסמרה אקלה: כדי לקרב את המשפחות ואת הילדים, אם אין להם שפה אז אין דיבור ביניהם, ולכן חשוב לו שאם היו פותחים את לימודי האמהרית, זה יכול לעזור, גם למשפחות וגם לילדים.

<אמיר דור: לא הבנתי, לימודי אמהרית למי?

<אסמרה אקלה: לילדים עצמם, כן.

אברהם נגוסה: זה יש תכנית, אתם הולכים לפתוח.

<אסמרה אקלה: כן.

<אסמרה אקלה: כמובן התקציב של משרד העלייה והקליטה, עד שהוא מגיע לוקח זמן, באחת התכניות של 2016 חשבנו על זה.

<דנה קליין: זה כרוך בתהליך ההפוך שלנו, שהעובדים שלנו - - - ממה שאנחנו מרגישים העובדים שלנו, שצריכים לטפל, הם ביקשו מאסמרה לעשות מענה בשבילנו, שאנחנו נלמד את השפה האמהרית, כי גם לנו יש רצון להבין יותר.

אברהם נגוסה: כשהתכנית תיפתח היא תהיה לכולם, זה בסדר.

אברהם נגוסה: רק צריך לשים כיסאות.

אברהם נגוסה: השאלה שלי, אני חוזר, משרד הקליטה זו הכתובת בעניין הזה, אתם נערכים להעביר תקציב?

<דוד יאסו: ב-2016 הכנו את כל ההסכמים, הם כרגע בחתימות.

<דוד יאסו: ביום חמישי היה צריך לסיים את החתימות, חסרה חתימה אחת, אני מקווה שבמהלך השבוע כבר נשלח לכם את ההסכם כולו, שגם צוינו התקציבים שאושרו לכם גם לכוח אדם וגם לפעילות.

<אמיר דור: רק תזכור לציין שזה עד סוף יוני.

<דוד יאסו: אני אזכור, בהתאם לדרך החדשה, למרות שיושב ראש ועדת העלייה והקליטה אומר שאין דרך חדשה, יש תכנית - - -

אברהם נגוסה: תכנית חדשה.

<דוד יאסו: יש תכנית חדשה, אני קורא לה הדרך החדשה, לפי זה התכנית היא עד 30.6.2016 כי אחר כך זו תקופה של מעבר, אחר כך זה אמור להיכנס לכל השלבים, במידה שהכול ייכנס לתהליך שלו כפי שהממשלה החליטה, מהתקופה הזו משרד הקליטה אמור לטפל עד 15 שנה בעולים בארץ ולא בכלל העולים, כפי שטיפל עד היום.

<דוד יאסו: שוב, לפי החלטת הממשלה ולפי ההחלטה החדשה שאתה מעורב בה מאוד ופעיל בה.

אברהם נגוסה: אני חושב שהאוכלוסייה שנמצאת פה - - -

<דוד יאסו: אנחנו יודעים ומכירים.

<דוד יאסו: המשרד מכיר ברמה הארצית, יש לו כבר את המיפוי, שפה זו אוכלוסייה מאוד חדשה.

<דוד יאסו: אז אנחנו ניתן בהתאם להנחיות ולהחלטת הממשלה.

אברהם נגוסה: שוב, לשאלה הראשונה, בעניין ההסעות לילדים, מי אחראי לזה, משרד החינוך או העירייה, או משרד הקליטה?

אברהם נגוסה: מי נותן לנו מענה, שיהיו הסעות?

<מהרטה ברוך רון: תלמידים מחטיבות ביניים ותיכון לא זכאים להסעות, בדרך כלל הם נוסעים עם כרטיסיות באוטובוסים.

<מהרטה ברוך רון: עם זה אין בעיה, ככה מתנהלים כל ילדי העיר, כל אזרחי ישראל.

<מהרטה ברוך רון: הבעיה הספציפית שלנו זה שהילדים שלנו, הילדים שנוסעים לבית ספר ראשית נאלצים לעבור בסביבה שהיא בעייתית שהיינו רוצים למנוע מהם לעבור בה.

<מהרטה ברוך רון: לעניין הזה אסמרה פנה למנכ"ל העירייה, אני כמובן מכירה את הפנייה, ניסינו לחפש איזה שהוא תקציב שיאפשר הסעה של הילדים האלה, שתהיה הסעה ושהילדים לא ייאלצו לעבור בתחנה המרכזית.

<מהרטה ברוך רון: נכון לעכשיו אין לנו מקורות תקציביים לדבר הזה, כי יש בזה גם פתח לפניות נוספות בתחום הזה והעיר כמובן לא יכולה להוציא הוצאה על הסעות של תלמידים מכל מיני אזורים.

<מהרטה ברוך רון: זה נושא שאנחנו חושבים איך להתמודד איתו, אבל כרגע אין לנו פתרון.

אברהם נגוסה: גם כשרואים מבחינת המציאות, שילד עובר מתחנה המרכזית ליד אליהו, זה מאוד מסוכן גם מהבחינה של התנועה בדרכים וכל הדברים האלה, לא רק העובדים הזרים.

אברהם נגוסה: הם עוברים בלה גרדיה וזה מאוד מסוכן לילדים לעבור את זה.

אברהם נגוסה: השאלה, משרד הקליטה, האם אתם יכולים לעשות בשיתוף פעולה עם העירייה ולנסות למצוא פתרון תקציבי.

אברהם נגוסה: אני מבין שמבחינת התקנון אנחנו לא נחייב את משרד החינוך בגלל שזה חטיבה ותיכון.

<אמיר דור: נכון, מחייבים יסודי בלבד.

אברהם נגוסה: הבנתי את זה ולכן אני חושב שפה, כיוון שזה הציבור שעומד באחריות משרד הקליטה, האם לא כדאי לכם לשבת איתם ולעשות איזה שהיא שותפות בנושא הזה?

<דוד יאסו: קודם כל ככה, המדיניות של משרד הקליטה מעולם לא הייתה סיוע אינדיבידואלי בדברים כאלה.

אברהם נגוסה: לא, זה קבוצתי.

אברהם נגוסה: בכמה ילדים מדובר?

<אסמרה אקלה: כ-67 ילדים.

אברהם נגוסה: 67 ילדים, זה לא פרטני.

<אסמרה אקלה: לא כולל בנות, נפתח גם בית ספר אחר שהוא גם קרוב - - -

<דוד יאסו: אני אתייחס.

<דוד יאסו: הנושא של החינוך הוא באחריות של משרד החינוך, אני לא צריך לחדש את זה לאף אחד, לכן משרד הקליטה כן נותן את הסיוע, את כל המענה פה גם בהקמה של המוקד וגם בניהול של המוקד עד היום וגם בפעילויות שהמוקד מגיש אותן לכלל האוכלוסייה שנמצאת פה, כולל פעילות אחרי צהריים לבני נוער.

<דוד יאסו: הנושא של ההיסעים, מעבר למרכזי קליטה, משרד הקליטה בשום מקום לא מסיע.

<דוד יאסו: לא הסיע, רק תלמידים שנמצאים במרכזי קליטה.

<דוד יאסו: לכן זו אחריות של הרשות ואחריות של משרד החינוך.

<דוד יאסו: זה הנוהל של המשרד.

<מהרטה ברוך רון: הנוהל של העירייה, שאנחנו לא נותנים הסעות בדרך כלל, השאלה מה אפשר לעשות כדי כן לפתור את הבעיה - - -

אברהם נגוסה: אני רואה פתרון אחד, יש פה נציג ממשרד החינוך?

<יוסי בר נוי בוכריץ: לא הגיעו, רק האגף לחינוך מבוגרים.

אברהם נגוסה: הם לא הגיעו איתנו.

אברהם נגוסה: אני יכול להגיד לכם, אתם יכולים להיות בקשר איתם.

אברהם נגוסה: בתכנית החדשה של משרד החינוך יש סעיף, זה קיבל 24 מיליון שקל, הסעיף הזה מיועד בעיקר למקרים כאלה, איפה שיש ריכוז גבוה של יוצאי אתיופיה, גם יסודי וגם העל יסודי, שאפשר להסיע אותם מתוך התקציב הזה כדי לפזר את הריכוזיות, כדי לפזר אותם לבתי ספר האחרים.

אברהם נגוסה: האם אתם יכולים לשאול על התקציב הזה.

<מהרטה ברוך רון: נכון לעכשיו, כמו שאתה יודע, חבר הכנסת נגוסה, התכנית החדשה היא על הנייר ושמענו על התכנית החדשה, אבל אני יודעת שהתכנית החדשה לא הגיעה לשטח, לא לתל אביב ולא למקומות אחרים שאני יודעת שיש חברי מועצה אחרים שאני בקשר איתם.

<מהרטה ברוך רון: כשהתכנית תגיע בוודאי שאנחנו יותר מנשמח להשתמש במשאבים שלה כדי לפתור את הבעיה הספציפית הזו, שמטרידה אותנו, אין ספק בכלל.

אברהם נגוסה: אני יודע שהיא לא התחילה, אבל אני חושב שאתם יכולים ליצור איתם קשר ויש כוונה כזאת.

אברהם נגוסה: יש פה סכנה, זו באמת סכנת חיים, אז אתם יכולים לתאם איתם, לדבר איתם, להעיר אותם, ואז הם יכולים להגיד אם יש הסכמה כללית, אתם יכולים להשתמש בתקציב הקיים ואחר כך יכולים לעשות החזר.

<מהרטה ברוך רון: אני אבדוק את זה.

אברהם נגוסה: אני עדיין לא משחרר את משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: אני לא מסכים למה שאתה אומר, אני חושב שיש אחריות של משרד הקליטה, עולה שנמצא עד 15 שנה, לאו דווקא שהכסף ייצא מהתקציב שלכם, אבל אתם פה של העולים מול משרד החינוך או משרד אחר.

<דוד יאסו: רשמתי את ההערה, למרות מה שאמרתי ואני לא מתחייב מבחינת - - -

<אסמרה אקלה: מה שחשוב, שהכסף יגיע.

<אסמרה אקלה: כלומר מה שקורה בדרך כלל במשרדי ממשלה, הם אומרים 'העירייה תממן, אחר כך אנחנו ניתן', בסופו של דבר אנחנו לא רואים נייר ולא כסף וזה יהיה קושי די גדול.

אברהם נגוסה: לכן אני אומר, אם יהיה שיתוף פעולה, גם העירייה וגם משרד הקליטה אומרים למשרד החינוך שיש פה בעיה נקודתית, בואו נפתור את הבעיה מהתקציב שהוקצב בתכנית החדשה.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה אפשרי.

<מהרטה ברוך רון: למיטב הבנתי התכנית הייתה אמורה לפעול מינואר 2016, לשנת הלימודים הזאת זה כנראה כבר לא יהיה אקטואלי, עד שנת הלימודים הבאה יש לנו בהחלט זמן לבדוק את הנושא הזה ולהיערך.

<דוד יאסו: 2016 זו שנת מעבר לדרך החדשה, במשרד החינוך זה אולי בספטמבר וכל השאר זה ינואר 2017.

אברהם נגוסה: זה לא ככה, אבל אני לא פותח את הוויכוח, זה לא המקום לזה.

אברהם נגוסה: יש מקום לוויכוח, זה ועדת השרים.

אברהם נגוסה: ההחלטה מדברת על מ-1 בינואר 2016, אין שום תקופת מעבר.

אברהם נגוסה: זה שלא התחילו זה כישלון.

אברהם נגוסה: אבל זה למקום אחר.

<אמיר דור: זה מוקצב?

אברהם נגוסה: מוקצב, בוודאי.

אברהם נגוסה: יש תקציב.

<אמיר דור: אז למה זה לא הגיע - - -

<מהרטה ברוך רון: שאלה מצוינת.

אברהם נגוסה: כן, זה כישלון.

<מהרטה ברוך רון: עשינו כנס בשבוע שעבר בכנסת ושאלנו בדיוק את השאלה הזאת.

<אמיר דור: קיבלתם תשובות?

<מהרטה ברוך רון: לא, לא קיבלנו תשובות.

<מהרטה ברוך רון: היו תשובות מאוד מגומגמות.

אברהם נגוסה: אבל ההחלטות ברורות.

אברהם נגוסה: כתוב על הנייר באופן ברור, שהממשלה החליטה מ-1 בינואר 2016 על תקציב.

<זיוה מקונן: עוד נקודה שלא העליתי אותה שם בגלל קוצר זמן זה הנושא של החינוך המיוחד.

<זיוה מקונן: מהנתונים של משרד החינוך 6.7% מתלמידים יוצאי אתיופיה מופנים לחינוך המיוחד בעיריית תל אביב-יפו, בכלל האוכלוסייה זה רק 2.6%.

<זיוה מקונן: זה פער עצום.

<זיוה מקונן: סוגיה שאנחנו מבקשים לבדוק אותה, הסללה והפניה לחינוך המיוחד.

אברהם נגוסה: את מתייחסת לאזור הזה ספציפית או בכלל?

<זיוה מקונן: בתל אביב, 6.7 לעומת 2.6 בכלל התלמידים.

<מהרטה ברוך רון: יש למישהו נתונים?

<מהרטה ברוך רון: אולי הרווחה?

<דנה קליין: אני יכולה להגיד מהמקום שלי כרווחה, ואני כן אשמח לשמוע מה חברותיי שמטפלות בשטח כאן אומרות, אני מבחינתי כראש צוות לא מטפלת באופן ישיר, אבל באמת מלווה את העובדים, ואנחנו עסוקים הרבה מאוד בלקבל הרבה כעסים של מערכת החינוך, אסמרה גם שותף לכל החשיבה הזו, שמאוד כועסים עלינו ש'למה הילד הזה ככה?' 'למה ההורים לא רוצים אבחון?

<דנה קליין: ' 'בוא נעלה אותו לוועדה' ואנחנו אומרים אוקיי, בואו נבדוק, בואו ניכנס, בואו נסתכל.

<דנה קליין: אנחנו מנסים יותר ללוות את ההורים ולתווך בינם לבין החינוך.

<הילה אריאל: זה מערכת החינוך, לא מערכת הרווחה - - -

<דנה קליין: אנחנו ברמת התיווך, אבל באמת אנחנו שמים לב שבגלל שאין איזה שהוא עוגן קהילתי של בית ספר אחד כאן, בסך הכול כל העולים מרוכזים פה בשתי שכונות, אין בכל רחבי תל אביב.

<אמיר דור: זיוה, אם תוכלי להעביר לי את הנתונים אני אשאל אותם, זו שאלה טובה.

<אמיר דור: זו שאלה לחינוך המיוחד, אני אשאל אותם, אני לא רוצה להגיד לך סתם משהו שאני לא יודע.

<הילה אריאל: מה שדנה אומרת זה מהשטח - - -

<זהבה מלצר: אנחנו נתקלים בזה, סוגיה חשובה שאני אישית חשבתי ותהיתי בשאלה הזאת ואין לי תשובה בינתיים.

<אמיר דור: אני אשאל אותם.

<זיוה מקונן: את יודעת על האחוזים?

<זהבה מלצר: אני לא יודעת את הנתונים אבל בקרב המטופלים שלי יש לא מעט פניות ובאמת המסלול הזה - - - ואני גם שואלת.

אברהם נגוסה: האם אתם יודעים שכשבאים לוועדה, האם לפי החוק ההורים מופיעים בוועדה עם מתורגמן?

<אסמרה אקלה: כן והוסבר להם גם.

<אסמרה אקלה: הנתון הזה, שציינה זיוה, אני אשמח לבדוק אותו, אני באמת לא יכול לתת תשובה.

<אסמרה אקלה: מה שחשוב, את צודקת בנושא של העלייה לחינוך מיוחד.

<אסמרה אקלה: תמיד אנחנו גם אומרים לאלה שעושים את האבחונים, הקושי הוא קושי קיים, בנושא קריאה וליקויי למידה וקשיי למידה, אין הבחנה בעניין הזה, מי שיש לו קשיי למידה הוא נכנס לקטגוריה של לקויי למידה ולכן אנחנו מצביעים - - - מישהו שלא למד ויש פער מסוים, אז הנושא כן חשוב לנו.

<אסמרה אקלה: אבל מספרית, הילדים שנמצאים בחינוך מיוחד, אנחנו יודעים, אבל האחוז, מתוך כמה ילדים.

<זיוה מקונן: 53 תלמידים מתוך 792 תלמידים בתשע"ו, שזה מהווה 6.7%.

אברהם נגוסה: זה המספר שיש לכם?

אברהם נגוסה: 53?

<מהרטה ברוך רון: אין פה את נציגי החינוך שיאשרו לנו או יפריכו את הנתונים האלה, אנחנו נבדוק את זה.

<אמיר דור: זה פי שלושה מכלל האוכלוסייה.

אברהם נגוסה: השאלה, כמו שהוא אמר, אם ילד מתקשה, יש פער, במקום לעשות מאמץ כדי לצמצם את הפער ולעשות תכנית מיוחדת לילד כזה או לילדים האלה שנמצאים במצב כזה, אז ישר מפנים אותם לחינוך מיוחד.

<מהרטה ברוך רון: פער זה פער וליקוי למידה זה ליקוי למידה, זה לא צריך להיות באותה מסגרת.

אברהם נגוסה: כן, זה צריך להיות ככה.

אברהם נגוסה: ליקוי זה משהו אחר, אם זה פער זה משהו אחר.

אברהם נגוסה: אני חושב שהמערכת עושה פה דבר קל מאוד, במקום להקצות תקציב ולהשקיע, לקחת מורה ולהשקיע בילד הזה שיצמצם את הפער, אז ישר מפנים אותו כילד לקוי למידה.

<מהרטה ברוך רון: אנחנו נבדוק אם זה נכון, מה שאת אמרת כרגע.

אברהם נגוסה: אני אומר את זה במלוא האחריות, אני לא יודע על מה שקורה ביפו, אבל במקומות אחרים אני יודע שיש - - -

<זיוה מקונן: אדוני, מה שאני אומרת, מהנתונים שיש לנו של משרד החינוך, בתל אביב-יפו האחוז ניכר יותר מכלל הארץ, מכלל היישובים.

<זיוה מקונן: זה משהו שמדאיג.

<אסמרה אקלה: השאלה אם נכלל בתוך זה תכניות משלבות.

<אסמרה אקלה: יש גם בתוך בית ספר רגיל או ב - - -

<זיוה מקונן: בלי להיכנס לכיתות מקדמות, לכיתות משלבות וכו', אנחנו מדברים על המסגרות ועל התמיכה המיוחדת.

<אסמרה אקלה: אני מציע, אדוני היושב ראש, אנחנו נבדוק את זה ואנחנו ניתן תשובה.

אברהם נגוסה: ואנחנו רוצים לקבל בכתב.

<אסמרה אקלה: אין בעיה.

אברהם נגוסה: גם את הנתונים שיש לכם, תעבירו לנו לוועדה, וגם אתם, את הממצאים תעבירו לנו.

<זיוה מקונן: בשמחה, גם בנושא של המשטרה.

אברהם נגוסה: גם אלימות משטרתית, את אמרת 93 תיקים, זה יפו ג'-ד' או - - -

<זיוה מקונן: תל אביב.

אברהם נגוסה: תל אביב-יפו זה כללי.

<זיוה מקונן: משטרת ישראל נותנת לפי ערים.

אברהם נגוסה: המשטרה יכולה לתת בלי להיכנס לשמות ולכתובת מדויקת, האם הם יכולים להגיד לנו נתונים לפי השכונות?

אברהם נגוסה: הם יכולים לתת?

<מהרטה ברוך רון: רגע, אנחנו כבר דנו בנושא הזה ואנחנו אמרנו שאנחנו צריכים לבדוק את הנתונים, לראות האם 92 התיקים האלה שאת מדברת עליהם הם לתושבי תל אביב או תיקים שנפתחו בתל אביב.

<מהרטה ברוך רון: זו עובדה שאנחנו צריכים לבדוק ואנחנו נבדוק אותה וניתן תגובה כשיהיה לנו את הנתון הזה.

<אסמרה אקלה: לגבי המשטרה, אנחנו נבדוק את העניין.

<אסמרה אקלה: אין נציג של המשטרה, אבל יש לנו שיתוף פעולה יוצא דופן.

<אסמרה אקלה: המפקד עצמו, מפקד המרחב, חמש שנים אני נמצא פה, ניהלתי גם מוקד קליטה בפתח תקווה, אבל פה יש לנו גם כתובת.

<אסמרה אקלה: יש ילד שנעלם, המשטרה קודם כל מדווחת לנו, הרווחה, אנחנו כגורם מוביל ביחד, אנחנו מטפלים בנושא הילד.

<אסמרה אקלה: גם ילד שאפילו נעלם בלילה, יש לנו מש"ק, שיטור קהילתי, שקיבלנו אותו פה, הוא נותן לנו את כל הנתונים האפשריים.

<אסמרה אקלה: התכנית שדיברתי עליה קודם, תכנית מיל"ה, הוא זה שעובד יחד איתנו.

<אסמרה אקלה: אנחנו עם יד על הדופק.

<אסמרה אקלה: לדעתי היום גבול בת-ים ויפו זה אותו דבר, החלון השני זה בת ים, החלון השני זה יפו, יש גם בת ימים שמגיעים אלינו לאזור, וכולם תל אביב-יפו.

<אסמרה אקלה: הנתון הזה של בת ים, שייתנו את הנתון לשם ואת הנתון של יפו ואנחנו ננסה לטפל בנושא הזה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: לפני שאני מסכם את הדיון אני נותן לסגנית ראש העיר, מהרטה ברוך.

<מברטו מששה: רק שאלה, העובדים של המוקד מועסקים על ידי העירייה?

אברהם נגוסה: זה קיבלנו בדיון הקודם, אפילו בירכנו את העירייה, גם זיוה וכולנו, שהעירייה שילבה את העובדים לתוך העירייה.

אברהם נגוסה: זו התקדמות ממש טובה, כך הבנתי מהחלק הראשון, כך דיווח מנהל המוקד.

<חנה אלעזר: לגבי פרויקטים שעובדים פה, חוץ מהעירייה אתם עובדים בשיתוף פעולה עם כל מיני גופים ועמותות?

<מהרטה ברוך רון: ודאי.

<חנה אלעזר: אפשר לשמוע עליהם קצת?

<אסמרה אקלה: כל גוף שנמצא פה או שרוצה להגיע לפה אנחנו קודם נתכלל, אנחנו יודעים בדיוק איזה עמותה או איזה גוף נכנס, אם זה תכניות, שלא נעשה חפיפה, שאותו ילד לא יילך לשניים או שלושה חוגים, אנחנו מתואמים.

<אסמרה אקלה: יש ועדה שיושבת פה ומחליטה איזה תכנית להכליל ואיזה תכנית לא להכליל.

<אסמרה אקלה: עם הרווחה ועם החינוך, העמותות שנכנסות, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.

<אסמרה אקלה: גם יש תת ועדות שמחליטות על נושא ילדים ונוער, שמלי מובילה אותו.

<אסמרה אקלה: גם עמותת קשת, שהגיעה לקשישים, שחשבנו עליה בהתחלה, אני הייתי מממן את רכזת הקשישים, אחרי זה אגף הרווחה נכנס, יש תיאומים מלאים ולא לעשות אחד על השני.

<אסמרה אקלה: כלומר לא לבוא תכנית על תכנית מירושלים, שיכתיבו תכנית בשטח שאנחנו לא יודעים עליה.

<אסמרה אקלה: יש דברים שאנחנו צריכים להשתפר, אני לא אומר שהכול ורוד, יש הרבה אתגרים וקשיים, אבל אנחנו מנסים לעשות איכשהו תיאומים ולתת מענה כזה או אחר.

<מברטו מששה: רק הערה לגבי המשטרה.

<מברטו מששה: זה לא משנה, התחנה בתל אביב אלה נתונים לגבי התיקים שנפתחים ליוצאי אתיופיה, על בסיס זה שהם אתיופים.

<מברטו מששה: יכול להיות שאנשים הגיעו מחוץ לתל אביב, הבעיה היא התחנה, לא השכונה דווקא.

<מהרטה ברוך רון: אז עכשיו אנחנו מדברים על משהו אחר.

<מהרטה ברוך רון: אם המשטרה בתל אביב עושה אכיפה מוגברת כלפי הקהילה, זה כבר לא באחריות - - -

<מברטו מששה: אבל אלה נתונים של התחנה.

<מהרטה ברוך רון: כבר אמרנו, כשהתייחסנו לזה, שההפגנות קורות בתל אביב, מוקדי הבילוי הם פה, אז הגיוני בסך הכול שיהיו יותר פתיחות תיקים בתל אביב מאשר באזורים אחרים, אבל עדיין, אם אנחנו מזהים בעיה במשטרה, זה לטיפול במשטרה, לא במסגרת המוניציפאלית שאנחנו כרגע יושבים תחתיה.

<זיוה מקונן: תבדקו את הנתונים וחשוב ש - - -

אברהם נגוסה: כן, הנתונים האלה ייבדקו וגם ועדת העלייה והקליטה ביקשה בדיון הקודם להעביר לנו את הממצאים של הבדיקות וגם עכשיו, גם בתחום החינוך המיוחד וגם בתחום המשטרה, שוב אני פונה לכולם, להעביר לנו את הנתונים, גם מה שיש לכם ביד, האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, וגם את הממצאים שאתם תבדקו, גם אסמרה וגם העירייה.

<מהרטה ברוך רון: אני רק רציתי להגיד שוב, אין ספק שיש אתגרים רבים בשילוב של הקהילה, גם בעיר תל אביב, ולמרות ההשתדלות יש דברים שאנחנו עוד צריכים ללמוד ולהשתפר בהם.

<מהרטה ברוך רון: בגדול אני חושבת שניכר פה מאמץ מאוד מאוד גדול ורק העובדה שנמצאים פה מנהל רשות הקליטה, מנהלת אגף לשירותים חברתיים אגף דרום, מנהל מוקד הקליטה, יש פה נציגות מאוד מאוד יפה שהתייצבה פה כדי להגיד שאנחנו חושבים, לומדים ופועלים כדי לשפר את השילוב של הקהילה בתל אביב.

<מהרטה ברוך רון: זה בהחלט לזכותנו.

<מהרטה ברוך רון: דיברנו על זה שהעירייה גם קלטה את עובדי מוקד העירייה כעובדים מן המניין, והמבנה היפה שמוקצה כרגע לקהילה, שזה באמת הישג יוצא דופן.

<אסמרה אקלה: לא הגענו לגינה הקהילתית שהיא מאוד משמעותית.

אברהם נגוסה: היא פעילה הרבה זמן?

<אסמרה אקלה: כן, היא פעילה הרבה מאוד זמן, הקשישים והמבוגרים שנמצאים פה עובדים וחוזרים.

<אסמרה אקלה: זה מקום שהוא פתוח להם חמישה ימים בשבוע, לא מגבילים אותם, יש להם קפה, תה, אורית מרכזת את הנושא הזה, גם יוצאים לטיולים וגם שיעור ההעשרה, רב הקהילה, שלא הגיע היום, שנותן שיעורים.

<אורית פלקה: הם מקבלים פעילות חמישה ימים בשבוע ברצף, זו פעילות של כל מועדון אחר והם מקבלים אותה פה.

<אורית פלקה: כל הדברים שמקבלים במועדונים אחרים גם הם מקבלים.

<מהרטה ברוך רון: אז באמת אני יכולה להגיד שאני גאה להיות תושבת העיר הזאת וסגנית ראש העיר הזאת ולפחות במאמץ ובכוונה שיש פה כדי לקלוט ולשלב את יוצאי אתיופיה.

<מהרטה ברוך רון: אז תודה שבאתם ואני מקווה שיצאתם גם אופטימיים.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: תודה רבה, קודם כל, באמת לסגנית ראש העיר, מהרטה ברוך, ועיריית תל אביב-יפו וכל הצוות, על פעילות העירייה בקליטתם ושילובם של העולים מכל התפוצות, גם בנושא יהודי אתיופיה וגם בעליות אחרות.

אברהם נגוסה: אני חושב שזה מאוד חשוב שהמאמצים, יחד עם כל המאמצים, שעושים לשלב את העולים לתוך החברה הישראלית הם משימה לאומית מדרגה ראשונה.

אברהם נגוסה: אנחנו מברכים על המאמצים שאתם עושים.

אברהם נגוסה: גם לך, סגנית ראש העיר, אנחנו מאוד מודים, גם לאמיר דור, על הארגון והליווי של הוועדה, החלק הראשון והחלק השני, גם למר דוד יאסו, מנהל אגף עולי אתיופיה במשרד הקליטה, למר אסמרה אקלה, מנהל מוקד הקליטה וכל הצוות שלך, ולמשרדי הממשלה, נציגי הרווחה, משרד החינוך וכמובן משרד הקליטה וחינוך מבוגרים במשרד החינוך ולאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, לזיוה ולצוות שלך, ליושב ראש הקהילה פה, מסגבו.

אברהם נגוסה: אני חושב שאנחנו קיימנו דיון בשני חלקים היום בעיריית תל אביב יפו וזה מאוד מלמד אותנו, העבודה המשותפת באמת יכולה לקדם הרבה דברים.

אברהם נגוסה: על פעילות המוקד יישר כוח.

אברהם נגוסה: עלו שאלות ענייניות וחשובות, הן מבחינת אלימות משטרתית והן בעניין מערכת החינוך.

אברהם נגוסה: אנחנו בוועדה רוצים לקבל בהקדם את הנתונים האלה, את הממצאים של הבדיקות, את הנתונים קיבלנו פה, אבל אנחנו רוצים לקבל את הנתונים מהעירייה כדי שנוכל לעזור גם מהמקום שאנחנו נמצאים בו ולדרוש מהשרים ומהמנכ"לים למעלה כדי לפתור את הבעיות האלה.

אברהם נגוסה: חשיבות מאוד רבה לפעילות של השפה שאתם הולכים לפתוח.

אברהם נגוסה: דוד אמר שנשארה חתימה אחת, אני מקווה שבקרוב נראה את התכנית הזאת שנפתחה.

אברהם נגוסה: כל חבריי חברי הכנסת, שלא הצליחו להגיע, מסיבות שונות, אבל הפרוטוקול יגיע אליהם, הם יקראו את הפרוטוקול.

אברהם נגוסה: תודה שוב לכל המשתתפים, לצוות של הוועדה, מנהלת הוועדה דנה וציפי ויגאל אמיתי וגם רשם הפרוטוקול, תודה רבה, צח בן יהודה, וכל הצוות שנמצא פה, כולנו יוצאים, אני חושב, כמו שהסגנית אמרה, עם אופטימיות זהירה מכל העניינים האלה.

אברהם נגוסה: יישר כוח למקום, אבל אני חושב שאנחנו נחזור עוד שישה חודשים לפתוח את המקום.

<מהרטה ברוך רון: אני חושבת שדיברנו על שנה.

אברהם נגוסה: כן, אני מצפה שיהיה קיצור.

אברהם נגוסה: אז תודה רבה.

אברהם נגוסה: עם האופטימיות הזו אני מסיים את הדיון.